Постанова

Іменем України

14 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 200/27381/15-ц

провадження № 61-35922св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С.,

Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Конкорд-Фінанс»,

третя особа - Дніпровська міська рада,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року у складі судді Женеску Е. В. та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Свистунової О. В., Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Конкорд-Фінанс» (далі - ПрАТ «Конкорд-Фінанс»), третя особа - Дніпровська міська рада, про вирішення переддоговірного спору та визнання проєкту договору найму незаконним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з членами своєї сім`ї з 1970 року проживає в гуртожитку колишнього Дніпропетровського авторемонтного заводу № 2 на АДРЕСА_1 . Власником жилої частини будівлі є відповідач. 08 грудня 2015 року відповідач надав позивачу проект договору найму житлового приміщення в гуртожитку, а саме кімнат № 5 і 8. До проекту договору додано супровідний лист, яким позивача попереджено, що з 21 грудня 2015 року до гуртожитку будуть допускатися лише особи, які уклали договір найму. Позивач вважає, що наданий проект договору є частково неприйнятним, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 203 ЦК України. Відповідач не бажає вирішити розбіжності, що виникли між сторонами.

Таким чином, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати проєкт договору найму кімнат АДРЕСА_1 , між ПрАТ «Конкорд-Фінанс» з ОСОБА_1 таким, що не відповідає вимогам закону.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що між сторонами не було укладено жодного договору, а позивач не надала доказів того, що вона пропонувала відповідачу інші умови договору найму, більш прийнятні для себе, тому позивачем не доведено, що між сторонами виникли розбіжності при укладенні договору. На сьогоднішній день будь-яких негативних наслідків для позивача в зв`язку з неукладенням нею договору найму житлового приміщення не настало.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Аргументи учасників справи

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року до Верховного Суду ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вважає, що постанова апеляційного суду підлягає обов`язковому скасуванню, оскільки апеляційний суд розглянув справу за відсутності позивача, про час, дату і місце розгляду її не було повідомлено.

Заперечення (відзив) на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надходили

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Указана справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Установлено, що за адресою АДРЕСА_1 розташований гуртожиток, власником якого є ПрАТ «Конкорд-Фінанс».

Позивач ОСОБА_1 з сім`єю проживає у кімнатах НОМЕР_1 зазначеного гуртожитку. Зазначені обставини підтверджуються рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2007 року у справі № 2-398/07, яке набрало законної сили.

У грудні 2015 року ПрАТ «Конкорд-Фінанс» надало ОСОБА_1 проєкт договору найму житлового приміщення, з умовами якого вона не погодилась, в зв`язку з чим звернулась до суду. Між сторонами не було укладено жодного договору.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX«Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У силу частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Установлено, що ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року призначено справу до розгляду на 17 квітня 2018 року.

Проте, належних доказів повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи апеляційним судом, матеріали справи не містять, оскільки повістка, направлена на її адресу, повернулася до суду з відміткою - «за закінченням встановленого строку зберігання» (а. с. 83).

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також грубим порушенням вимог статей 128-130, 372 ЦПК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно із частиною першою статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Однак, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, апеляційний суд на зазначені вимоги законодавства уваги не звернув, розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, не відклав його, причин неотримання позивачем повідомлення не з`ясував, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Зазначене позбавило позивача мати розумну можливість представляти свої інтереси як учасника справи в умовах, які передбачені процесуальним законодавством, зокрема, в умовах відкритого та публічного судового розгляду. Вказане, у свою чергу, перешкодило стороні належним чином користуватися процесуальними правами, передбаченими статтею 43 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини четвертої статті 401 ЦПК України суд у попередньому судовому засіданні касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 411 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

За таких обставин постанова Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року винесена з порушенням норм процесуального права, що в силу частини першої статті 411 ЦПК України є підставою для її скасування та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки Верховний Суд направляє справу на новий судовий розгляд та не ухвалює нове рішення, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 401, 402, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 рокускасувати,справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов