Справа №345/2908/20
Провадження № 2/345/1031/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2020 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

з участю секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_3 . На день смерті покійної їй належало домоволодіння по АДРЕСА_1 , та частина земельної ділянки (кадастровий номер всієї земельної ділянки на момент продажу :16:001:0016, загальна площа 0,100 га), площею 0,006 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 . З метою оформлення спадщини вона звернулась до нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини. Нотаріус зареєструвала спадкову справу та 28.04.2017 видала їй свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивачка успадкувала житловий будинок. Однак відмовила у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно (державного акта на право приватної власності на земельну ділянку). ПП «Захід Земля» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), в результаті чого земельна ділянка була сформована та їй присвоєно кадастровий номер :16:001:0061. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає. ЇЇ дочка ОСОБА_2 , відповідач по справі, є онукою померлої, однак претензій до спадкового майна немає. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, також немає. Оскільки в позасудовому порядку вона не може визнати право власності на спадкове майно, то вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивачки адвокат Шевченко К.Т. в підготовче судове засідання надав письмову заяву, в якій просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання надала письмову заяву, в якій просить суд справу слухати без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання прав передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама позивачки ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.06.2008 (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2017 приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М. позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого, вона успадкувала житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.13), а щодо частини земельної ділянки, то приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М. листом № 214/02-14 від 28.07.2017 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв"язку з відсутністю провстановллючого документа на майно (державного акта на право приватної власності на земельну ділянку) (а.с.15).

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки, що частина земельної ділянки (кадастровий номер всієї земельної ділянки на момент продажу :16:001:0016, загальна площа 0,100 га), площею 0,006 га, що знаходиться в АДРЕСА_2 належала її покійній мамі ОСОБА_4 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 29.11.2006, посвідченого приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Курищуком І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4028 (а.с. 12).

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої ПП «Захід Земля» на замовлення позивачки (а.с.19-27), земельна ділянка була сформована та їй присвоєно кадастровий номер :16:001:0061, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.08.2020 (а.с.16-18).

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.08.2020 , нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 60 кв. м., яка знаходиться в АДРЕСА_2 , становить 23803,62 грн. (а.с.28).

Факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджується копією повторного свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_2 , виданого 25 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місті Калуш Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №199, та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 24.09.1977, згідно якого ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 , в зв"язку з чим змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с.10, 11).

Отже, ОСОБА_8 являється дочкою померлої ОСОБА_3 та єдиною її спадкоємицею за законом. Інших спадкоємців за законом, в тому числі на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено.

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивачкою доведено належними та допустимими доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_3 . На день смерті їй належав житловий будинок по АДРЕСА_1 , та частина земельної ділянки, площею 0,006 га, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Тобто, у разі відсутності заповіту, спадкування здійснюється за законом.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Як вбачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 являється дочкою померлої ОСОБА_3 , що також знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, та єдиним її спадкоємцем за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною (ч. 5 ст. 1273 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Як визначено ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Позивачка звернулася до нотаріуса у встановлені строки із заявою про прийняття спадщини. Однак, приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки в останньої відсутні правовстановлюючі документи на майно (державний акт на право приватної власності на земельну ділянку), який би підтверджував право власності померлої на дане нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.18 глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 № 296/5, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 від спадкового майна не відмовлялася, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа не має змоги оформити спадщину, так як за життя спадкодавець не встигла оформити належним чином право власності, суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :16:001:0016, площею 0,0060 га, що знаходиться в АДРЕСА_2 , яка належала померлій ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, статей 16, 1216, 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1273, 1274, 1296, 1297 ЦК України, статей 13, 78, 81, 206 ЦПК України та керуючись статтями 200, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :16:001:0016, площею 0,0060 га, що знаходиться в АДРЕСА_2 , яка належала її покійній мамі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідент.номер НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідент.номер НОМЕР_5 , жителька АДРЕСА_3 .

Суддя: