Справа № 322/170/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі: головуючого судді Шиш А.Б.

при секретарі Вишняк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Новомиколаївська районна державна адміністрація Запорізької області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка, за час свого життя, 16 листопада 2017 року склала заповіт, яким заповіла йому дві земельні ділянки, площами 11,62 га., кожна, для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, які належали їй на праві приватної власності, на підставі державних актів на право приватної власності на землю, серії ІІІ ЗП № 030106 та серії ІІІ ЗП № 030107, виданих Новомиколаївською районною державною адміністрацією Запорізької області 02 серпня 2002 року. По перебігу шестимісячного строку після смерті матері, він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки, на що нотаріусом було видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 лютого 2020 року № 31/02-31. Відмова мотивована тим, що у вищевказаних державних актах та витягах із державного земельного кадастру прізвище власника земельних ділянок зазначено як " ОСОБА_3 ", а у свідоцтві про смерть матері прізвище зазначено - " ОСОБА_4 ", а тому неможливо встановити належність зазначених державних актів його матері. Належність саме його матері вищевказаних державних актів підтверджується наявністю у нього їх оригіналів, зазначенням їх у заповіті матері, а також копією архівного витягу з розпорядження голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області від 17 червня 2002 року № 130, яким затверджено розмір земельного паю у фізичних гектарах для передачі у приватну власність, за № 57 та 58 ОСОБА_2 , площею 11,62 га. кожна. Невідповідність прізвища в державних актах та у свідоцтві про смерть матері створює для нього перешкоди у оформленні права власності на спадкове майно.

В заяві ОСОБА_1 просив суд встановити факт належності ОСОБА_2 вищевказаних державних актів.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в адресованій суду заяві просив розглянути справу у його відсутність.

Представник заінтересованої особи Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи заінтересована особа була повідомлена у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим суд розглянув справу у відсутність представника заінтересованої особи.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що 02 серпня 2002 року, на підставі розпорядження голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області від 17 червня 2002 року № 130, ОСОБА_2 було видано державні акти на право приватної власності на землю, серії ІІІ ЗП № 030106, та ІІІ ЗП № 030107, на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площами 11,62 га., кожна, розташовані на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2 .

Постановою нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 лютого 2020 року № 31/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з тим, що у державних актах на земельні ділянки та витягах з державного земельного кадастру прізвище власника зазначено як " ОСОБА_3 ", а у свідоцтві про смерть матері заявника - " ОСОБА_4 ".

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Належність саме ОСОБА_2 вищевказаних державних актів підтверджується заповітом від 16 листопада 2017 року, яким ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 вказані у вищевказаних державних актах земельні ділянки, а також витягом із розпорядження голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області від 17 червня 2002 року № 130, на підставі якого були видані вказані у заяві державні акти, та яким затверджено розмір земельного паю у фізичних гектарах, для передачі у приватну власність саме ОСОБА_2 .

На підставі вищевказаного суд дійшов висновку про належність ОСОБА_2 вищевказаних державних актів.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволяє оформити права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. 265, 294, 319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити, що державні акти на право приватної власності на землю, серії IІІ ЗП № 030106 та серії IІІ ЗП № 030107, видані Новомиколаївською районною державною адміністрацією Запорізької області 02 серпня 2002 року на ім`я ОСОБА_2 , належать ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення в повному обсязі.

Повне судове рішення складене 27 лютого 2020 року.

Суддя А.Б.Шиш