ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 619/1160/20

Провадження № 22-ц/818/4636/20

23 жовтня 2020 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 ,на рішення Дергачівського районного суду Харківської області, ухвалене о 12 годині 16 хвилин 3 липня 2020 року у складі судді Болибок Є.А. (повний текст рішення складений 8 липня 2020 року),

УСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, після зміни вимог якого у травні 2020 року (а.с. 51-52) просила стягнути зі ОСОБА_2 на свою користь додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 11 578 грн 72 коп.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обидва, є дітьми ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . З часу народження діти проживають з позивачем, з відповідача стягуються аліменти на їх утримання. Діти відповідача мають хворобливий стан здоров`я, що викликає потребу у здійсненні їх обстежень, лікуванні. ОСОБА_1 самостійно оплачує лікування та розвиток дітей, ОСОБА_2 участі у додаткових витратах на утримання дітей не приймає.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 3 липня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що обов`язок доведення наявності додаткових витрат на утримання дитини лежить на позивачеві. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надала чеки, згідно з якими ОСОБА_1 купувала взуття для дітей, постільну білизну, штучний газон для розваг, фломастери, біговел, самокат, набір для творчості, іграшки, білети на атракціон та інші товари й послуги. Зазначені придбання не є додатковими витратами, викликаними особливими обставинами, у розумінні статті 185 Сімейного кодексу України (надалі СК України).

Десятого серпня 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на не з`ясування судом обставин справи, не дослідження доказів, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував хворобливого стану здоров`я її синів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Так, ОСОБА_5 поставлений діагноз «Затримка розвитку дрібної моторики і мовленєва затримка», ОСОБА_4 також має відхилення здоров`я, а саме, мінімальну дисфункцію, затримку психомвного розвитку. Зазначені особливості зумовлюють необхідність постійного придбання дітям лікарських засобів, рекомендованих лікарями. Оскільки відповідач у добровільному порядку участі у додаткових витратах не приймає, ОСОБА_1 самостійно несе витрати по лікуванню дітей, діагностиці захворювань та транспортні витрати, пов`язані з доставленням дітей до медичних закладів. Суд також не врахував, що з огляду на особливості дотримання правил особистої гігієни ОСОБА_4 необхідне додаткове прання речей, купівля замінної постільної білизни, додаткового одягу, що також є додатковими витратами на утримання дітей.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечує. Посилається на те, що надане ним листування у програмі «Вайбер» із ОСОБА_1 доводить, що він постійно цікавиться додатковими витратами на утримання дітей, пропонує придбати продукти чи інші товари, допомогти із відвідуванням лікарень. Проте ОСОБА_1 завжди відмовляється, тобто в першу чергу її цікавить грошовий вираз його допомоги, а не власне допомога. На надані позивачем копії чеків на придбання ліків відсутній рецепт лікаря чи призначення лікарем цих ліків, тому зазначені ліки та засоби гігієни придбані безпідставно і не можуть бути віднесені до «додаткових витрат на утримання дітей». До того ж ОСОБА_1 свідомо не виконує розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області № 103 від 24.03.2020 про участь ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дітьми. Зазначені позивачем в апеляційній скарзі витрати не є додатковими, не викликані особливими потребами дітей, а належать до загального розвитку дітей. І їх понесення залежить лише від добровільного волевиявлення позивача. Аліментні зобов`язання відповідач виконує в повному обсязі.

У відповіді на відзив ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , заперечує проти викладених у відзиві пояснень. Зазначає, що бажання придбати дітям продукти не свідчить про фактичну участь батька в додаткових витратах на дітей і не звільняє від необхідності відшкодувати вже понесені витрати. Наявність переплат зі сплати аліментів не звільняє від обов`язку участі у додаткових витратах. Суд безпідставно не врахував наявний у матеріалах справи висновок психолога й необґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у позові.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, та відзиву на неї, суд уважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з пунктами 1, 4 частини першої, частиною другою статті 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню..

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8-9).

Шлюб між сторонами розірваний рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19.11.2018 у справі № 619/3811/18 (а.с. 12-13). Діти залишилися проживати разом із ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області № 02-22/2861 від 22.11.2019 (а.с. 10).

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22.04.2019 у справі № 619/374/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання дітей, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11). За вказаним судовим рішенням відкрите виконавче провадження № 59534982 (а.с. 14).

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню у рахунок відшкодування додаткових витрат, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази, надані суду мають бути належними, допустимими, достовірними і достатніми (статті 77-80 ЦПК України).

На підтвердження заявлених до ОСОБА_2 вимог ОСОБА_1 надала копію витягу з протоколу процедур транскраніальної і/або трансвертебральної мікрополяризації, відповідно до якої за період з 28.04.2020 по 15.05.2020 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлена затримка розвитку дрібної моторики. ОСОБА_5 рекомендовано заняття з логопедом, психологом, адаптивної сенсорики, групові заняття з дітьми, з фізичного розвитку. Також на період адаптації ОСОБА_5 рекомендовані ліки аллева і нотта (а.с. 57).

Також позивачем надані копії консультаційних висновків від 03.04.2020 стосовно стану здоров`я ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а.с. 88), копію направлення на дообстеження ОСОБА_5 від 15.05.2020 (а.с. 59), копію товарного чека № б/н від 30.04.2020 за консультацію ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на суму 600 грн і копію медичної довідки від 03.03.2020 про перебування на контролі у лікаря та призначення ОСОБА_4 лікарських препаратів: тенатен дитячий, танакан, алантаванш кідз (а.с. 60).

Колегія суддів не погоджується із тим, що сплачену ОСОБА_1 суму за консультаційне обстеження 600 грн за чеком від 30.04.2020 не можна вважати додатковими витратами на дитину. Зазначені висновки лікаря надані позивачем суду, вони стосуються дітей сторін у справі, у ОСОБА_4 і ОСОБА_5 виявлені певні вади здоров`я. Отже, половині з цієї суми 300 грн підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

Також позивачем надані квитанції від 30.04.2020 про сплачу ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_8 2600 грн за лікування ОСОБА_5 та копію квитанції від 20.05.2020 про перерахування ОСОБА_1 2200 грн на користь ФОП ОСОБА_8 2200 грн за лікування ОСОБА_4 (а.с. 61). Оскільки в матеріалах справи відсутні докази проведення ФОП ОСОБА_8 лікування ОСОБА_5 і ОСОБА_4 в дати, коли проводилася оплата, або в певний період до цього, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення цих сум із відповідача у зв`язку із недоведеністю обгрунтованості й необхідності зазначених витрат.

Сплачені за чеком № 0001 від 24.03.2020 1500 грн за проведення процедур діагностика ехо, уздг доплер, еег 3 карт сп, діагностика ег не підлягають розподілу між обома батьками, оскілки зазначені процедури були проведені до надання лікарями відповідних рекомендацій згідно з медичними довідками, що є в матеріалах справи (а.с. 62).

Сплачені за чеком від 06.03.2020 № 108205 109 грн 20 коп. за танатан підлягає розподілу між батьками, оскільки зазначені ліки були виписані ОСОБА_4 лікарем 03.03.2020 (а.с. 60, 61). Отже, з ОСОБА_5 належить стягнути 54 грн 60 коп.

Сплачені за чеками від 01.03.2020 75 грн 20 коп., від 31.03.2020 - 46 грн 70 коп. не можуть бути визнані додатковими витратами на дитину, оскільки за цими чеками придбані ліки, щодо яких відсутні рекомендації лікарів згідно з матеріалами справи (а.с. 62).

За наявними на аркуші справи 63 чеками додатковими витратами на дитину може бути визнано лише придбання тенотену дитячого за чеком № 186242 від 03.03.2020 на суму 68 грн 20 коп., оскільки ці ліки були рекомендовані лікарем ОСОБА_4 лікарем 03.03.2020 (а.с. 60). Отже, з ОСОБА_2 належить стягнути 34 грн 10 коп. за вказаним чеком. В стягненні інших сум за наявними на аркуші справи 63 чеками судом першої інстанції було правомірно відмовлено.

Придбання ОСОБА_1 товарів за чеками на аркушах справи 64-65 також не можуть бути визнане додатковими витратами на утримання дітей, викликаними їх особливими потребами, оскільки придбані товари є звичними, повсякденними придбаннями для дітей відповідного віку. Зумовленість їх придбання призначеннями лікаря не доведена позивачем.

З цих же підстав не може бути визнаним додатковими витратами на дітей придбання ОСОБА_1 набору для творчості та лампи для ноутбука (а.с. 66). Відвідування дітьми сторін атракціонів у парку розваг, підтверджене копіями квитків, наданих ОСОБА_1 , не є додатковими витратами на утримання дітей у розумінні ст. 185 СК України (а.с. 67).

Надані ОСОБА_1 копії квитанцій на аркуші справі 68 і 70 не містять вказівки на призначення перерахованих коштів, тому кошти сплачені за цими квитанціями між сторонами розподілу не підлягають.

Отже, колегія суддів уважає, що доведеними належним чином додатковими витратами на утримання дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_4 є консультаційне обстеження 30.04.2020 та придбання двох ліків, призначених лікарем, на загальну суму 777 грн 40 коп. (600+109,2+68,2). З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі ст. 185 СК України належить стягнути 388 грн 70 коп. (777,4/2).

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 належить задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.141 ЦПК України).

Оскільки апеляційна скарга представника позивача визнана судом обґрунтованою на 3,36%, при подачі апеляційної скарги сплаті підлягало 2102 грн судового збору, з ОСОБА_2 в дохід держави належить стягнути 42 грн 37 коп. судового збору.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 383, 389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 3 липня 2020 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) 388 (триста вісімдесят вісім) гривень 70 (сімдесят) копійок додаткових витрат на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави 42 (сорок дві) гривні 37 (тридцять сім) копійок судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 жовтня 2020 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук