Справа № 692/715/20
Провадження № 2/692/288/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року смт. Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левченко Л.О.

за участю секретаря с/з Савенко О.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Драбів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру стягнення аліментів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в провадженні Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження за № 59812683, відкрите 15.08.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.05.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття відповідно виконавчого листа, виданого 01.08.2019р. у справі 695/1767/19 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області.

Також Драбівським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 26.05.2020 відкрито виконавче провадження за № 62180197, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповів віку, щомісячно, починаючи з 14.04.2020р. і до досягнення дитиною повноліття, відповідно судового наказу, виданого Драбівським районним судом Черкаської області від 30.04.2020р. у справі № 692/391/20.

Оскільки загальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання 2-х дітей становить 1/4 та 2000,00 грн., тобто його матеріальний стан змінився в бік погіршення після видання наказу Драбівським районним судом Черкаської області 30.04.2020р., ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, де просить зменшити розмір аліментів , які стягуються з нього за судовим наказом № 692/391/20 від 30.04695/1767/19 від 01.08.2019.2020р. та виконавчим листом № 695/1767/19, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини всіх доходів, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини всіх доходів.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 11.08.2020 року відповідачам був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_3 надала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнала, оскільки згідно тих документів, які були долучені позивачем до позовної заяви - ОСОБА_1 не надав жодного доказу, яким би позивач доводив, що він в силу об`єктивних причин не може працювати та що він не має достатніх джерел доходу щоб утримувати своїх дітей. Посилання позивача на те, що він через завищений, на його думку, розмір аліментів, які стягуються з позивача за рішенням суду потрапив у скрутне матеріальне становище не відповідає дійсності. ОСОБА_1 рішення щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі 2000,00 щомісячно ігнорує, сплачує невчасно і не в повній сумі. Оскільки відповідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відповідач вважає справедливим визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., а позовні вимоги не були доведені належними і допустимими доказами, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на їх задоволенні у вказаний в позовній заяві розмір та спосіб наполягав. Позивач вважає що надані ним докази правової позиції є належними і допустимими, логічно пов`язаними з обставинами, які підтверджують наявність підстав зміни способу стягнення аліментів та зменшення їх розміру на підставі ст. 192 СК України.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, скерувала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, де з позовними вимогами не згідна.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, відзив на позовну заяву не надала скерувала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі та прийняти рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 59812683 від 15.08.2019р. вбачається, що відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 695/1767/19 виданого 01.08.2019р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.05.2019р. року і до досягнення дитиною повноліття.

З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 62180197 від 26.05.2020р. вбачається, що відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 692/391/20 виданого 30.04.2020р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.04.2020 і до досягнення дитиною повноліття

У частині третій статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Ураховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до змісту ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, виходячи з вище викладеного, суд вважає, що вимога ОСОБА_1 про зміну розміру стягнення аліментів щодо вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом зміни способу і порядку їх стягнення із стягнення у твердій грошовій сумі на стягнення в розмірі 1/6 частини всіх доходів не підлягає до задоволення, оскільки тільки одержувач аліментів наділений правом вибору способу стягнення аліментів. Вимог щодо зменшення розміру суми стягуваних аліментів ОСОБА_1 заявлено не було.

В той же час відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем є доведеними підстави для задоволення позову в частині зміни розміру стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 , передбачені ст. 192 СК України, а саме щодо зміни його матеріального стану. Вказані обставини є суттєвими і відіграють значну роль у житті заявника, платника аліментів, тому вважає, що розмір аліментів доцільно зменшити.

Суд вважає, що з урахуванням наведеного вище, фактичних обставин справи, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства позовна вимога в частині зменшення розміру аліментів щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з розміру стягнення ј частини заробітку (доходу) платника аліментів на стягнення таких аліментів у розмірі 1/6 частини всіх доходів, підлягає до задоволення, оскільки аліменти з позивача стягнуті відповідно до судового наказу та вимоги ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні їх розміру враховані бути не могли.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 180-184, 192 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280, 281, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 за судовим наказом № 692/391/20 від 30.04.2020 року.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Судовий наказ, виданий Драбівським районним судом Черкаської області від 30.04.2020 року по справі № 692/391/20 відкликати із Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) без подальшого виконання, після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до відповідного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ).

Суддя Л.О. Левченко

Повний текст рішення виготовлено 08 жовтня 2020 року