Ухвала

01 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 464/2398/16-ц

провадження № 61-45519св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянув клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за його участю у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області, про відібрання дитини від батька та повернення матері, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 05 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком.

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просила негайно відібрати дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відповідача та повернути дитину їй з врахуванням інтересів дитини; допустити негайне виконання рішення суду у частині негайного відібрання сина і повернення його їй.

Сихівський районний суд м. Львова ухвалою від 26 квітня 2016 року зустрічний позов ОСОБА_2 прийняв до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Сихівський районний суд м. Львова ухвалою від 08 лютого 2018 року первісний позов ОСОБА_1 залишив без розгляду, оскільки позивач повторно не з`явився у судове засідання без поважних причин, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Сихівський районний суд м. Львова рішенням від 01 березня 2018 року зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнив. Відібрав малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 у його батька ОСОБА_1 , та повернув його матері ОСОБА_2 . Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. судовий збір у розмірі 551,20 грн. Рішення в частині відібрання дитини та повернення її матері допустив до негайного виконання.

Апеляційний суд Львівської області постановою від 05 вересня 2018 року рішення Сихівського районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року скасував, ухвалив нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовив.

У жовтні 2018 року ОСОБА_2. надіслала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Львівської області від 05 вересня 2018 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали з Сихівського районного суду м. Львова.

04 січня 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

У лютому та березні 2019 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2. та пояснення, в яких заявив клопотання про розгляд справи за його участю.

Колегія суддів Верховного Суду вивчивши заявлені ОСОБА_1 клопотання, дійшла висновку, що вони задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга).

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Оскільки розгляд справи Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та необхідність виклику учасників справи для надання пояснень відсутня, підстав для задоволення клопотань про розгляд справи за участю ОСОБА_1 також відсутні.

Керуючись статтею 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про розгляд справи за його участю у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області, про відібрання дитини від батька та повернення матері, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 05 вересня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко