Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-1173/07
Провадження № 4-с/553/7/2020
У Х В А Л А

Іменем України

02.10.2020м. Полтава

Ленінський районний суду м. Полтави в складі:

Головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Іжик А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Подільський відділ Державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на дії державного виконавця ,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року скаржник ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Подільський відділ Державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця, в якій прохав скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу Державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 02.11.2019 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 54317,00 грн..

Ухвалою суду від 23 вересня 2019 року призначено скаргу до розгляду.

В судове засідання учасники судового процесу не з`явились.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 5) ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу. Постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Таким чином, постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду, стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, підлягає примусовому виконанню в окремому виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. ст.447,448 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Частиною 1ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідност. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 16 травня 2018 року у справі №921/16/14-г/15, від 20 вересня 2018 року у справі №821/872/17, від 17 жовтня 2018 року у справі №826/5195/17, від 3 квітня 2019 року у справі №370/1034/15-ц, роз`яснила, що крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, Закон України «Про виконавче провадження» встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та штрафу, згідно з якими відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду виключно за правилами адміністративного судочинства.

В інших постановах від 6 червня 2018 року у справі №127/9870/16-ц, від 28 листопада 2018 року у справі №2-01575/11 Велика Палата Верховного Суду також дійшла висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані, а також про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Таким чином, у відповідності до предмету оскарження та норм закону, суд приходить до висновку, що в даному випадку діють норми, за якими юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно правові спори про оскарження дій органів державної виконавчої служби, щодо виконання рішень, ухвал, постанов загальних судів.

З огляду на вище викладене, розгляд спорів про оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу відносить до юрисдикції адміністративного суду.

Пунктом 1 частини 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 - підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 19, 255,256 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Подільський відділ Державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на дії державного виконавця - закрити.

Розяснити скаржнику, що з вказаними вимогами слід звернутися в порядку адміністративного судочиснта.

Ухвала може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15- денний термін. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко