Провадження № 2/641/1585/2020 Справа № 641/4616/20
Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі :
головуючого судді Боговського Д.Є.,
за участю секретаря судового засідання Павленко Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь 1/2 частини додаткових витрати для утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , понесених позивачем за період з жовтня 2018 року по червень 2020 року, в розмірі 3769,50 грн., посилаючись на те що відповідач є батьком дитини, за судовим рішенням сплачує аліменти, однак для зростання та розвитку дитини потребуються і значні додаткові витрати, половину вартості яких має нести і батько дитини.
До суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності із зазначенням щодо підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, тричі до суду надходили його клопотання про відкладення розгляду справи з підстав встановлення на території України карантину, відзиву на позовну заяву не подавав.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони у справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.12.2007; рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.06.2013 у справі № 641/5061/13-ц шлюб між ними розірвано, мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.06.2019 у справі № 638/11554/18 присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09.08.2018.

Позивач вказує, що донька має певні хвороби, захворювання зору, зубів, які потребують постійного нагляду лікарів, обстеження та лікування. За період з 07.08.2019 по 10.06.2020 на лікування у офтальмолога було витрачено 2199,00 грн., за період з 01.04.2019 по 20.11.2019 на лікування у ортодонта 400,00 грн., консультації у психолога 2100,00 грн. З метою лікування сколіозу дитина відвідувала секцію з плавання у листопаді 2018 року - 440,00 грн., в подальшому дитина відвідувала заняття з акробатики з вересня по листопад 2019 року, витрати на які становлять 2400,00 грн., а всього 7539,00 грн., що підтверджується наданими квитанціями та чеками.

Статтею 185 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що в суду відсутні дані щодо особи відповідача, які можуть вплинути на визначення розміру участі його додаткових витратах, суд вважає за можливе встановити його в рівних частках між обома батьками, а тому фактично понесені позивачем додаткові витрати, викликані хворобою дитини, за період з жовтня 2018 року по червень 2020 року, в розмірі 7539,00 мають бути покладені на обох батьків в рівних частках, по 3769,50 грн. на кожного.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України).

Відповідач ОСОБА_2 своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом строк або інших доказів на спростування вимог позивача не скористався.

За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частини додаткових витрати для утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , понесених позивачем за період з жовтня 2018 року по червень 2020 року, в розмірі 3769,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя: Д. Є. Боговський