Справа № 286/4053/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

за участю представника позивача Харченко В.М. ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Романенко С.І.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Овруч цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: Орган опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації , -

В С Т А Н О В И В:

11.12.2019 року представник Органу опіки та піклування Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області, яка розташована в смт. Першотравневе по вул. Калинова, 9, Овруцького району Житомирської області, звернувся з позовом, який в подальшому уточнив, до ОСОБА_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача аліменти на користь установ, які будуть здійснювати опіку над дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Мотивуючи вимоги ти, що вже понад шість років поспіль вказана сім`я перебуває на обліку при виконкомі селищної ради, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. Відповідач перебувала під особистим контролем громадської інспекції у справах неповнолітніх при виконкомі селищної ради. Підставою для постановки на облік та контролю даної родини стало часте вживання ОСОБА_2 алкогольних напоїв. Починаючи з жовтня 2019 року до виконавчого комітету Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області від адміністрації Першотравневої ЗОШ І-ІІІ ступенів, почали надходити листи про те, що дитина ОСОБА_4 , без поважних причин не відвідує школу. В ході бесіди з дитиною, встановлено факт, що остання не ночує вдома, оскільки мама знову почала вживати алкоголь. В квартирі безлад, сторонні чоловіки, мама невзмозі спілкуватися з дитиною, так як перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Комісією було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання дитини. При проведенні остеження відповідач знаходилась в стані алкогольного сп`яніння, в будинку валялись порожні пляшки, скрізь безлад та сморід. В квартирі знаходились сторонні чоловіки, теж в стані алкогольного сп`яніння. Відповідач ніде не працює, є пенсіонеркою, зловживає спиртними напоями. ОСОБА_2 самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, тому позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, зазначила, що дитина була свідком кримінального конфлікту між співмешканцем відповідачки та ОСОБА_5 , причиною якого було вживання спиртних напоїв. Дитина не проживала вдома. Відповідачці надавався випробувальний термін, на даний час вона змінила свій спосіб життя, влаштувалась на роботу, у квартирі чисто та охайно, наявні продукти харчування, створені умови для навчання дочки. Відповідачка пройшла курс реабілітації.

Відповідач в судовому засіданні свою вину визнала, розкаюється, просила не забирати дитину. Зазначила, що виправиться, стосунки із співмешканцем не підтримує, без дочки жити не може.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що відповідачка зрозуміла свою помилку, робить все аби її не позбавили батьківських прав. Просив не позбавляти її батьківських прав та дати останній шанс для збереження сім`ї.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала, вказала, що відповідачка попереджалася про наслідки невиконання батьківських обов`язків. Дитина стала свідком вчинення злочину. Мати не проявляла турботу відносно доньки та перебувала в стані алкогольного сп`яніння, спричиняючи цим їй психологічне травмування.

Заслухавши пояснення представників органу опіки та піклування та третьої особи, відповідача та її представника, думку дитини, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04 листопада 2009 року видно, що відповідач є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, видно що батьком ОСОБА_4 зазначено ОСОБА_6 , тобто вказано зі слів матері (а.с.70).

Як видно з акту обстеження та актів обстеження матеріально-побутових умов від 08.10.2019 року та 27.11.2019 року, при обстеженні мама ОСОБА_7 перебувала в сильному алкогольному сп`янінні, у квартирі брудно, накурено, речі розкидані по кімнаті, неприємний запах у квартирі. Валяються пляшки зі спиртним. У квартирі перебували сторонні люди, також в стані алкогольного сп`яніння. Зі слів дитини ОСОБА_4 , мама вживає алкоголь, не впустила її додому, у зв`язку з чим вона проживає у сестри (а.с.6,7,13,14).

Дитина - ОСОБА_4 без поважних причин не відвідує школу, в ході бесіди з нею встановлено, що вона не ночує вдома, оскільки мама вживає спиртні напої, в квартирі безлад. Мама не спілкується з дочкою, оскільки постійно перебуває в алкогольному стані, що підтверджується копіями доповідної від 09.10.2019 року та від 26.11.2019 року, та копіями повідомлень директора Першотравневої загальної освітньої школи І-ІІІ ступенів від 09.10.2019 року №154, 24.10.2019 року №171 та від 27.11.2019 року №200 (а.с.8-12).

Як видно з листа старшого слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області Богуша О.С. 02.12.2019 року №13859/211-2019, що в провадженні слідчого відділення Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000660, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 02.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Зазначене кримінальне провадження відкрито за фактом того, що 01 грудня 2019 року близько 19 години, в АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходились в приміщенні житлової квартири №59 , за місцем проживання ОСОБА_7 , де в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_9 кухонним ножем заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_10 , неповнолітня громадянка ОСОБА_4 в зазначеному кримінальному провадженні, перебуває свідком скоєного кримінального правопорушення (а.с.15).

Рішенням №54 виконавчого комітету Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області від 18.05.2011 року, було вирішено тримати на контролі сім`ю ОСОБА_7 та щоквартально відвідувати дану родину, оскільки остання має маленьку дитину і веде недостойний спосіб життя. Іноді залишає дитину без догляду, часто знаходиться в алкогольному сп`янінні. Рішенням №9 від 29.01.2016 року виконавчого комітету Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області, було прийнято рішення виключити з кризових сім`ю ОСОБА_7 , у зв`язку із зникненням причин перебування на обліку Рішенням №90 від 29.10.2019 року вказану родину поновлено на обліку, як таку, що опинилась в складних життєвих обставинах (а.с.17-19).

Відповідно до довідки-характеристики від 26.11.2019 року №365 виконавчого комітету Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області, ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_4 , сама виховує дочку ОСОБА_4 , 2009 року народження. Сім`я перебуває на обліку при виконкомі селищної ради, як така, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Приводом повторного взяття на облік стало зловживання спиртними напоями на протязі серпня-вересня місяця 2019 року, листи адміністрації Першотравневої ЗОШ І-ІІІ ступенів на невідвідування дочкою школи. За час проживання були скарги від сусідів про неналежне виховання дитини матір`ю (а.с.20).

Свідки, ОСОБА_11 - директор Першотравневої ЗОШ та ОСОБА_12 - соціальний педагог, показали, що в жовтні 2019 року надійшла інформація від вчителів, що дитина не відвідує школу. Мати перебуває в алкогольному сп`янінні , у квартирі безлад, вказану інформацію було направлено в селищну раду та поліцію, оскільки існувала загроза життю дитини. Випадки вживання алкоголю було виявлено у 2018 році, запої тривали 2-3 дні, в цей час ОСОБА_4 залишалась без контролю, що впливало на її емоційний та психічний стан. В квартирі знаходились п`яні чоловіки. Дитина сама повідомила про вказані обставини класного керівника. В школі дівчинка була сумна.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що з першого по третій клас, була класним керівником у дитини, яка була забезпечена всім необхідним. Мати цікавилась шкільним життям доньки, була авторитетом. Вказала, що існує сильний зв`язок між матір`ю та дитиною. Вважає, до відповідач оступилась та може виправитися.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що є сусідкою відповідачки, яка шість років проживає поряд. Претензій до неї немає, колишній співмешканець її не навідує. Дитина завжди охайна, в хаті прибрано.

Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 змінила своє ставлення до дочки, переосмислила свою поведінку та стала на шлях виправлення ситуації. На даний момент створені всі умови для проживання та навчання дитини, відповідачка влаштувалася на роботу з постійною основою, переглянула коло спілкування, приділяє належну увагу дитині, що видно з актів соціального інспектування від 14.01.2020 року та 11.02.2020 року, та підтверджується довідкою КП '' Водоканал '' від 23.12.2019 року №123 (а.с.39,40,43,44).

Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться із дитиною.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Згідно висновку органу опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про доцільність позбавлення громадянки ОСОБА_7 батьківських прав від 03.02.2020 року №02-18/198, видно, що враховуючи рішення протоколу комісії з питань захисту прав дитини від 30.01.2020 року №1/20, орган опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки це буде відповідати інтересам дитини (а.с.67-69).

Однак з наданих відповідачем доказів, видно, що вона стала на шлях виправлення, вживає всіх заходів для створення необхідних умов для відповідного розвитку та життя своєї дитини. За час перебування дочки в КУ ''Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей ''Сонячний дім'' неодноразово навідувала її. Щоразу спілкувалася з адміністрацією та спеціалістами центру, турбувалася, цікавилася життям та здоров`ям доньки, її розвитком та успіхами. ОСОБА_2 пройшла курс лікування у нарколога (а.с. 38,73).

Судом встановлено, що на даний час ОСОБА_4 забезпечена житлом в якому є всі умови для її проживання, продуктами харчування.

Відповідно до ч.5 та ч. 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Тому ВС вказав, що при вирішенні спору суди помилково посилались на принцип 6 Декларації прав дитини 1959 року, не перевірили наявність або відсутність підстав для застосування статті 164 СК України, крізь призму врахування найкращих інтересів дитини та з`ясування особистої думки дітей. Також суди не з`ясували чи зазнаватимуть діти якщо батьків не позбавлять батьківських прав жорстокого поводження, чи страждатимуть діти через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки (постанова від 03.05.2018 у справі №214/1048/15-ц).

Позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновок виконкому та попередження батьків про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

ВС зазначив, що відповідно до практики ЄСПЛ, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників.

В даній ситуації суд звертає увагу, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідачів батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у їх право на повагу до свого сімейного життя, яке, в свою чергу, не є абсолютним.

Аналізуючи докази в їх сукупності, беручи до уваги поведінку відповідача, яка намагається змінитися на краще та створити умови для гармонійного розвитку своєї дитини, суд приходить до висновку, що орган опіки та піклування не встановив винної поведінки відповідача щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. А також того, чи можливо змінити її поведінку в кращу сторону, не сприяли захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування, не врахували того, поведінка відповідача підлягає зміні в кращу сторону, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки. Того, що до відповідача раніше не застосовувалось попередження про необхідність змінити ставлення до виховання своєї доньки. Тому застосування до відповідача крайнього заходу впливу - позбавлення батьківських прав, є передчасним та недоцільним, однак вважає за потрібне попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Крім того, суд враховує думку дитини, яка пояснила, що мама вживала спиртні напої, однак хоче проживати з нею.

Вирішуючи цивільний позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини, суд врахував обставини викладені у позові та дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до частин 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Досліджуючи надані позивачем докази, враховуючи той факт, що відповідач не ухиляється від матеріального забезпечення доньки, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів.

Аналізуючи всі обставини справи, надані докази на підтвердження фактів та спірних правовідносин, норми діючого законодавства, що їх регулюють, враховуючи відносини між матір`ю та дитиною, їх спільне бажання проживати разом, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст. 19, 164, 166, 182, 183 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити Органу опіки та піклування Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Попередити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про необхідність змінити ставлення до виховання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і покласти на Органу опіки та піклування Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч

Повний текст рішення складено 27 лютого 2020 року.