Справа № 294/549/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

"24" вересня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Туровської К.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за позовом про стягнення боргу за договором позики,

Встановив:

Позивач у квітні 2019 року звернувся до Чуднівського районного суду Житомирської області з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в загальній сумі 173 969 грн. 68 коп. та понесені судові витрати.

Ухвалою Чуднівського районного суду Житомирської області від 27.11.2019 справу передано на розгляд до Корольовського районного суду м.Житомира.

Ухвалою від 02.01.2020 справу прийнято до провадження суддею Сингаївським О.П. та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 77).

Відповідач до суду не з`явився, про час і місце слухання справи сповіщався судом неодноразово відповідно до вимог закону за місцем реєстрації та через оголошення на офіційному сайті Судової влади України. Відзив на позов не надав, причини неявки суду не повідомив.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за згодою позивача, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України

В обгрунтування позовної заяви зазначено, що 28.12.2016 ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 4000 доларів США під 23% річних, які останній зобов`язався повернути у термін до 30.06.2017.

На підтвердження отримання вказаної суми 28.12.2016 ОСОБА_2 була написана розписка у присутності двох свідків (а.с. 8).

Однак, відповідач не повернув позивачу кошти у строк, визначений договором, а лише частково сплачував відсотки (всього на суму 52 448 грн.), проте з жовтня місяця 2018 також перестав їх сплачувати. Позивач звернувся до відповідача із Вимогою (досудовою претензією) про повернення боргу в сумі 4000 доларів США, що станом на 04.02.2019 еквівалентно 110 282 грн. 82 коп., однак, борг повернутий не був, тому позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості, 21 952 грн. 22 коп. інфляційних втрат, 12 550 грн. 43 коп. 23% річних та 30 630 грн. 62 коп. річних, а разом 173 969 грн. 68 коп.

Дослідивши надані докази і наведені доводи, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Нотаріальна форма договору позики не вимагається незалежно від суми договору, однак за згодою сторін договору, договір позики може бути укладений в нотаріальній формі.

У даному випадку договір позики сторони оформили в письмовій формі, але не посвідчували у нотаріуса.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою з моменту фактичного передання речей, визначених родовими ознаками, позикодавцеві (із рук в руки) або з моменту зарахування грошових коштів, що позичалися, на банківський рахунок позикодавця.

Верховний Суд України у своїй Постанові від 11.11.2015 у справі №6-1967цс, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики, зазначив, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дати отримання коштів.

Крім того, статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за відсотками складає 12 550 грн. 43 грн.; за пенею 30 630 грн. 62 коп., а також 21 952 грн. 22 коп. інфляційних збитків.

З огляду на викладене, вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними, а тому підлягають до задоволення.

Також, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 739 грн. 70 коп.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 , 268 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за позовом про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в розмірі 173 969 (сто сімдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 68 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1 739 грн. 70 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Cуддя О. П. Сингаївський