Справа № 950/1029/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря за участю секретаря судового засідання - Гладкової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Катеринівської сільської ради Лебединського району Сумської області, юридична адреса вул. Інтернаціональна, 1 с. Катеринівка Лебединського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування;

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи вимоги тим, що позивач є спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_3 за законом. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 4,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), що належало померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0223205 від 25 березня 1997р., який перебував у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» Лебединського району Сумської області. Через відсутність оригіналу вищевказаного сертифікату позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права. Тому представник позивача звернувся до суду та просить визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) розміром 4,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0223205 від 25 березня 1997р., який перебував у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» Лебединського району Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання сторони не з`явилися, але надіслали до суду заяву в яких, представник позивача підтримав вимоги в повному обсязі, а представник відповідача не заперечив проти їх задоволення , просять справу розглянути у їх відсутності.

З матеріалів справи встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 14 березня 2020р., виданим повторно 97500033, відділом ЗАГС Шилкинського району Департаменту ЗАГС Забайкальського краю (а.с. 7).

25 березня 1997 р. Лебединською районною державною адміністрацією Сумської області на ім`я батька позивача ОСОБА_3 був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ №0223205 згідно якого він має право на земельну частку (пай) розміром 4,44 в умовних кадастрових гектарах у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Червона Зірка» Лебединського району Сумської області, що підтверджується зокрема і витягом з Книги видачі Сертифікатів на право на земельні частки (паї) Колективного сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» (а.с. 8,9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_3 помер, про що виконкомом Катеринівської сільської ради Лебединського району Сумської області було видано (повторно) свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від 15 березня 2002р.(а.с. 10).

На момент смерті батько позивача ОСОБА_3 хоча і перебував у зареєстрованому шлюбі з матір`ю позивача ОСОБА_4 , але разом з нею не проживав. Проживав же на момент смерті батько позивача ОСОБА_3 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Катеринівської сільської ради Лебединського району Сумської області від 11 грудня 2019р. вих.№493 (а.с. 11). Заповіт від імені батька позивача ОСОБА_3 Катеринівською сільською радою Лебединського району Сумської області не посвідчувався.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003р. №435-IV цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року.

П.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким чином, до правовідносин щодо спадкування майна після смерті батька позивача ОСОБА_3 мають застосовуватися положення Цивільного кодексу УРСР.

Згідно ст.524 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. (ст.525 Цивільного кодексу УРСР).

Згідно ст.527 Цивільного кодексу УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст.529 Цивільного кодексу УРСР).

До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства (ст.531 Цивільного кодексу УРСР).

Неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку (ст.535 Цивільного кодексу УРСР).

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями (ст.548 Цивільного кодексу УРСР).

Згідно ст.549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Враховуючи, що батько позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не складав заповіт, за яким би заповідав своє майно іншим особам, на момент його смерті позивач був неповнолітньою особою і для нього чинним законодавством не вимагалося вчинення будь-яких дій щодо прийняття спадщини, він був на утриманні батька, як неповнолітня особа, відсутні інші особи, які б прийняли спадщину після нього, то відповідно позивач являється єдиним спадкоємцем, за яким має бути визнано право власності на його спадкове майно, зокрема і на земельну частку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ №0223205 від 25 березня 1997р.

Звернувшись до Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області для оформлення необхідних документів для прийняття спадщини та оформлення права власності в порядку спадкування на земельну частку (пай), належну ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку позивач успадкував, позивач отримав відмову, мотивовану тим, що у нього відсутній оригінал вищевказаного Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ №0223205 від 25 березня 1997р.

У Відділу у Лебединському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на запит адвоката Васильця С.О. повідомили, що надати дублікат сертифікату на земельну частку (пай) не можливо, про що зазначено і у відповіді від 08 січня 2020р. вих..№11/106-20 (а.с. 12).

Згідно довідки Відділу у Лебединському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 08 січня 2020р. вих..№12/106-20 (а.с. 13) наданої на запит адвоката Васильця С.О. згідно технічної документації по коригуванню схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) по КСП «Червона Зірка» Лебединського району Сумської області та розпорядження голови Лебединської райдержадміністрації Сумської області №136 від 23 квітня 2000р. «Про затвердження земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах», показник вартості без урахування коефіцієнтів індексації становить 15190грн., розмір в умовних кадастрових гектарах - 4,37, вартість такої земельної частки (паю) з урахуванням добутку коефіцієнтів індексації (2,42) становить 36 759,80грн.

Так, ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Ст.90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право в т.ч. продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Згідно ст.131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

П.5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995р. №720/95 визначено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Згідно п.17 сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Аналогічні положення закріплені і в абз.1 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зі змінами і доповненнями.

ОСОБА_1 , як зазначалося вище в силу ст.ст.524, 525, 527, 528, 531, 535, 548 Цивільного кодексу УРСР являється єдиним спадкоємцем майна його померлого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає.

Крім того, з копії спадкової справи (а.с. 27-29), встановлено, що після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилася.

Ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч.3 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), може бути, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) розміром 4,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0223205 від 25 березня 1997р., який перебував у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» Лебединського району Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.58 Конституції України, ст.ст.15, 16, 328, 1216 - 1218, 1220, 1265, 1273, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст.90, 131 Земельного кодексу України, ст.ст.1 - 5, 11, 23, 27, 28, 30, 76-81, 83, 95, 133, 136, 175 - 177, 274 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Катеринівської сільської ради Лебединського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) розміром 4,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0223205 від 25 березня 1997р., який перебував у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» Лебединського району Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бакланов Р. В.