ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/819/1211/20 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Ігнатенко П.Я.,
секретарСікора О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Херсонській області на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Ус О.В. від 29 травня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Херсонській області про стягнення незаконно утриманих коштів та за зустрічним позовом Управління поліції охорони в Херсонській області до ОСОБА_1 про стягнення сум за договором про навчання,

в с т а н о в и в

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути на його користь з Управління поліції охорони в Херсонській області кошти у розмірі 7123,67 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 20 лютого 2017 року він уклав контракт з Управлінням поліції охорони в Херсонській області, який відповідно до п. 1.2 є строковим трудовим договором. Відповідно до умов контракту його направлено на навчання за спеціальністю з оплатою вартості навчання за рахунок Управління. В травні 2018 року його звільнено з посади охоронника взводу №4 батальйону Управління поліції охорони в Херсонській області. При звільненні з нього утримано грошові кошти у розмірі 7123,67 грн. як вартість фахового навчання. Він звернувся до ГУ Держпраці у Херсонській області через порушення відповідачем трудового законодавства. ГУ Держпраці у Херсонській області в ході проведеної перевірки виявлено порушення, а саме встановлено, що при його звільненні нараховано 9609,02 грн., з них утримано 9598,99 грн, в тому числі 7123,68 грн. за навчання у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту поліції охорони, що є порушенням ч.1 ст. 127 КЗпПУ, також в порушення ч. 1 ст. 128 КЗпПУ розмір відрахування із заробітної плати за травень 2018 року перевищив 20%. Крім того, в порушення ст. 129 КЗпПУ, відповідач допустив відрахування з компенсації за невикористану відпустку при звільненні.

18 грудня 2018 року Управління поліції охорони в Херсонській області подало зустрічну позовну заяву про стягнення суми боргу за договором навчання № 393 від 05.04.2017 р.

В обґрунтування зустрічного позову вказує, що 05.04.2017 року між Управлінням поліції охорони в Херсонській області, Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони та кандидатом на службу в поліції ОСОБА_1 було укладено договір про навчання останнього за кошти Управління поліції охорони в Херсонській області в період з 13.03.2017 р. по 11.04.2017 р.

Відповідно до договору ОСОБА_1 зобов`язувався прибути до навчального закладу, пройти вступне тестування, оволодіти всіма видами професійної діяльності передбаченої характеристикою спеціаліста за спеціальністю 5169 «охоронник», прибути після навчання до Управління на роботу та пропрацювати 3 роки з моменту укладення трудового договору чи призначення на посаду.

Управління свої зобов`язання за договором виконало, сплатило вартість фахового навчання. Відповідач, в свою чергу, курс навчання успішно пройшов та після навчання його призначено на посаду охоронника 3-го розряду взводу №4 РОО та ПБ батальйону УПО Херсонської області.

22 травня 2018 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи за п.1 ст.36 КЗпП України. Таким чином, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання відпрацювати 3 роки після укладення трудового договору, у зв`язку з чим, відповідно до п.2.4 Договору та п.2.4.6 Контракту, виник його обов`язок щодо компенсації витрат Управління.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 29 травня 2020 року позов ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Херсонській області про стягнення незаконно утриманих коштів задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Управління поліції охорони в Херсонській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 7123,67 грн.

Стягнуто з Управління поліції охорони в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

В задоволенні зустрічного позову Управління поліції охорони в Херсонській області до ОСОБА_1 про стягнення сум за договором про навчання відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Управління поліції охорони в Херсонській області подало апеляційну скаргу та, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що спори про стягнення коштів, утриманих суб`єктом владних повноважень з особи, яка перебуває, або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями правомірності утримання з суми розрахунку при звільненні, відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі.

Крім того вказує, що ОСОБА_1 виявив особисту ініціативу про дострокове розірвання договору, подав заяву про звільнення, у нього були відсутні поважні причини для звільнення, передбачені умовами ч.1 ст.38 та ст.39 КЗпП України. Звільнення було погоджено роботодавцем на підставі п.1.ч.1ст.36 КЗпП України, що не змінює правову природу виявлення ініціативи розірвання трудових відносин саме з боку працівника, тому вважає, що суд помилково зробив висновок, що підстава звільнення ОСОБА_1 за умовами п.2.1.6 Контракту не надає права Управлінню поліції охорони в Херсонській області на стягнення вартості його фахового навчання.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Гагуліна О.М. вказує, що вказана справа може розглядатися тільки в порядку цивільного судочинства, з посиланням на трудове законодавство, оскільки Управління уклало з позивачем контракт від 20.02.2017 року, а навчання проводилося у зв`язку з договором.

Також вказує, що підставою звільнення ОСОБА_1 є п.1ч.1 ст. 36 КЗпП України, тобто припинення трудового договору за угодою сторін. Оскільки укладеними Контрактом та Договором між сторонами відсутня така підстава для відшкодування коштів, як звільнення за ч.1 ст.36 КЗпП України, тому утримання коштів сплачених за навчання у розмірі 7123,67 є незаконним.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог Управлінням поліції охорони в Херсонській області, суд першої інстанції виходив з того, що позивача було звільнено з підстав п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, за умовами п. 2.1.6 чи п. 2.4.6 Контракту така підстава не надає права відповідачу на стягнення вартості фахового навчання з позивача. Відсутність у відповідача такого права виключає необхідність додатково надавати оцінку дотримання відповідачем норм ст. 127-129 КЗпП України при відрахуванні (утриманні) вартості навчання.

Колегія суддів погоджується з такими висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 20 лютого 2017 року між Управлінням поліції охорони в Херсонській області та ОСОБА_1 укладено контракт з працівником Управління поліції охорони в Херсонській області, який немає спеціального звання начальницького і рядового складу поліції та відповідно до наказу №49 о/с ОСОБА_1 знову прийнятого за заявою, електромонтером охоронно-пожежної сигналізації 4 розряду сектору монтажних робіт технічної охорони Управління поліції охорони в Херсонській області, з посадовим окладом 1800,00 грн. в місяць, зі строком випробування 2 місяці (а.с.25).

Відповідно до наказу №77 о/с Управління поліції охорони в Херсонській області від 09.03.2017 року ОСОБА_1 призначено охоронником взводу №1 роти охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону Управління, звільнивши його з посади електромонтера охоронно-пожежної сигналізації 4 розряду сектору монтажних робіт центру технічної охорони цього ж Управління, з посадовим окладом у розмірі 1600,00 грн (а.с.26).

05.04.2017 року між Управлінням поліції охорони в Херсонській області в особі начальника полковника поліції ОСОБА_2 , кандидатом на службу в поліції охорони на посадах працівників ОСОБА_1 , та Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони укладено Договір про навчання кандидата на вільнонайману посаду підрозділу поліції охорони №393. Відповідно до умов договору підрозділ направляє кандидата ОСОБА_1 до навчального закладу, який зобов`язаний здійснити фахову підготовку за спеціальністю (професією) 5169 «охоронник».

Згідно пункту 2.2 Договору, підрозділ зобов`язується перерахувати Навчальному закладу кошти на відшкодування витрат за підготовку Кандидата по факту його зарахування на навчання в розмірі 7123,68 грн., в т.ч. ПДВ 1187,28 грн. (а.с.27-30).

У відповідності до п. 3.4 договору кандидат зобов`язується прибути після закінчення навчального закладу до Підрозділу та відпрацювати 3 (три) роки з моменту укладення трудового договору чи призначення на посаду, кваліфікаційні характеристики якої вимагають попередньої підготовки в навчальному закладі.

Відповідно до платіжних доручень №7426 від 28.03.2017 року та № 7678 від 12.04.2017 року платником УПО Херсонської області було перераховано на рахунок Вінницького ВПУ ДПО грошові кошти у сумі 9023,33 грн. та 5 224,03 грн. відповідно, за професійно-технічне навчання охоронників за березень, квітень 2017 року (а.с.33, 34).

Згідно свідоцтва про присвоєння (підвищення) кваліфікації серії Р17 006868 від 18 квітня 2017 року ОСОБА_1 закінчив у 2017 році Вінницьке вище професійне училище Департаменту поліції охорони і здобув професію охоронника (а.с.35).

Наказом №197о/с від 16.06.2017 року ОСОБА_1 призначено охоронником 3 розряду взводу №4 роти охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону Управління, з посадовим окладом у розмірі 1750,00 грн. в місяць, звільнивши його з посади охоронника взводу №1 роти охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону цього ж Управління з 01.06.2017 року (а.с.37).

Згідно наказу №183 о/с Управління поліції охорони в Херсонській області від 22.05.2018 року ОСОБА_1 звільнено за п. 1 ст. 36 КЗпП України з посади охоронника 3 розряду взводу №4 роти охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону Управління поліції охорони з 22.05.2018 року та вирішено надати грошову компенсацію за невикористану частину щорічної відпустки за період роботи з 20.02.2017 по 20.02.2018 року кількістю 23 календарних дні, за невикористану щорічну відпустку за період роботи з 20.02.2018 року по 22.05.2018 року кількістю 07 календарних днів, всього 30 календарних днів. Підстава: заява ОСОБА_1 від (а.с.39).

Відповідно до розрахункового листа за травень 2018 року виданого Управлінням поліції охорони в Херсонській області ОСОБА_1 нараховано 9609,02 грн., утримано 9598,99 грн. (види утримання: податок з доходів фіз. осіб; військовий збір; навчання, підготовка чи перепідготовка (утримання); утримання за нед. реч. майна) (а.с.40).

Частинами 2 та 3 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Згідно ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Укладаючи контракт з працівником Управління поліції охорони в Херсонській області, який немає спеціального звання начальницького і рядового складу поліції від 20.02.2017 року та договір про навчання кандидата на вільнонайману посаду підрозділу поліції охорони від 05.04.2017 року сторони погодили усі істотні умови навчання та перебування на посаді ОСОБА_1 .

За умовами п. 2.1.6 ч. 2 Контракту передбачено, що роботодавець має право у разі розірвання контракту з ініціативи "Працівника" чи за власною ініціативою з підстав передбачених п. 2, 3, 5, 6, 7 ч. 1 ст. 36, п. 2, 3, 4, 5, 7, 8 ст. 40, п. 2, 3 ч. 1 ст. 41 КЗпП України при проведенні розрахунку стягнути з Працівника вартість фахового навчання, якщо Працівник припиняє трудові відносини з Роботодавцем впродовж навчання або до закінчення третього календарного року від року, в якому закінчується таке навчання.

У відповідності до п. п. 1 п. 2.4.6 ч. 2 Контракту у разі розірвання контракту не з ініціативи Працівника, а за ініціативою Роботодавця, з підстав передбачених п. 2, 3, 5, 6, 7 ч. 1 ст. 36, п. 2, 3, 4, 5, 7, 8 ст. 40, п. 2, 3 ч. 1 ст. 41 КЗпП України Працівник зобов`язується повернути Роботодавцю вартість фахового навчання, якщо Працівник припиняє трудові відносини з Роботодавцем впродовж навчання або до закінчення третього календарного року від року, в якому закінчується таке навчання.

Таким чином, сторони між собою врегулювали виключні випадки, у яких кандидат зобов`язується компенсувати всі витрати на навчання та утримання в навчальному закладі.

Як вказано у наказі № 183 о/с від 22.05.2018 року ОСОБА_1 звільнено із займаної ним посади за п.1 ст.36 КЗпП України, тобто за угодою сторін, що потребує волевиявлення як ОСОБА_1 який написав заяву про звільнення, так і волевиявлення роботодавця Управління поліції охорони в Херсонській області, яке надало свою згоду на звільнення працівника.

Враховуючи вище викладене, а також те, що звільнення за п.1.ст.36 КЗпП України не передбачене Договором та Контрактом як підстава для відшкодування витрат на навчання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність права у відповідача на стягнення вартості фахового навчання з позивача. Посилання апелянта на положення Закону України «Про зайнятість населення», де зазначено про підстави звільнення працівника від обов`язку повернути кошти, витрачені на його навчання колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки сторони оговорили ці підстави в укладеному між ними договорі і це не суперечить Закону.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що спір про стягнення коштів, утриманих суб`єктом владних повноважень з особи, яка перебуває, або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За визначенням, наведеним у пункті 17 частини 1 статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 59 та ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.

Частиною 1 статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно з частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Матеріали справи свідчать, що між позивачем та відповідачем було укладено контракт в порядку визначеному ст. 21 КЗпП України, щодо працевлаштування позивача.

Вказана посада в розумінні КАС України не належить до посад публічної служби. Позивач не проходив публічну службу як особа рядового та начальницького складу в органах поліції, а на підставі контракту як вільнонайманий працівник займав посаду охоронника 3-го розряду взводу №4 роти охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону Управління поліції охорони в Херсонській області.

Таким чином, спірні правовідносини, що склалися між сторонами, не пов`язані з проходженням позивачем публічної служби, а є трудовими, на які розповсюджуються вимоги Кодексу законів про працю України (КЗпП України).

З огляду на викладене, даний спір не є публічно-правовим спором, отже не відноситься до адміністративної юрисдикції та повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин колегія суддів вважає, що розглядаючи вказану справу, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи та надані сторонами докази, надавши їм належну оцінку, правильно застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Керуючись ст.ст.367,374,375 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Херсонській області залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко