Справа № 216/1571/20
провадження №2/216/2579/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі:

головуючого судді Бутенко М.В.,

при секретарі Котенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі: виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривий Ріг ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з відповідною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в частках: 1/2 - подружня частка у праві спільної сумісної власності та 1/2 - в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 22.04.2005 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . Після укладення шлюбу вона залишила собі дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .

В період шлюбу, а саме 18.05.2013 року вона придбала квартиру АДРЕСА_2 , право власності на квартиру зареєстровано тільки на неї.

За життя її чоловіка, вони свої частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру не виділяли, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті вона частково спадщину вже оформила.

Бажаючи здійснити розпорядження вказаною квартирою, вона звернулася до нотаріуса, проте їй було пояснено, що оскільки квартира придбана в період шлюбу вона є об`єктом права спільної сумісної власності її та її чоловіка і до оформлення спадщини після його смерті, вона не має права відчужити вказану квартиру.

У зв`язку з цим, вона звернулася повторно до нотаріуса, де 21.02.2020 року їй було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що з поданих документів вбачається, що спадкове майно було придбано померлим у шлюбі, а відтак кожному з них належить доля в вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку згідно чинного законодавства виділити не можливо. Рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно.

У зв`язку з тим, що вона позбавлена можливості оформити спадщину, що залишилася після смерті її чоловіка у нотаріальній конторі, вона звернулася до суду з відповідним позовом.

В судове засідання позивач, його представник та представник відповідача не з`явилися. Представники позивача та відповідача подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача заявлені вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача заявлені вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та письмовими матеріалами підтверджено, що 22 квітня 2005 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_1 , який був посвідчений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 197, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 . Після укладення шлюбу чоловіку присвоєно прізвище ОСОБА_4 , дружині ОСОБА_3 (а.с.7).

В період шлюбу, а саме 18 травня 2013 року ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується ксерокопією договору купівлі-продажу квартири від 18.05.2013 року (а.с. 9-10). Договір нотаріально посвідчений та зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується ксерокопією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.05.2013 року (а.с.8).

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Суд, оцінивши договір купівлі-продажу квартири від 18.05.2013 року, приходить до висновку, що оскільки квартира АДРЕСА_2 була набута в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Оскільки за життя ОСОБА_2 , частки позивача та її чоловіка, як співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру не були виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому суд приходить до висновку, що частки кожного із них, як співвласників квартири є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності належить по 1/2 частці нерухомого майна.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_2 (а.с.15).

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому за життя майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_2 за життя здійснив розпорядження своїм майном на випадок смерті шляхом складення заповіту на ім`я позивача.

Суд, оцінивши письмові матеріали, надані Першою криворізькою державною нотаріальною конторою, приходить до висновку, що позивач, будучи спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, де їй 13.07.2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого спадщина складається з земельною ділянки площею 3,8031 га для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, Межиріцька сільська рада, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВХ 002752 від 13.07.2016 року, яке зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.07.2016 року (а.с. 13). Свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру не виносилось та позивачу не видавалось.

21.02.2020 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що з поданих документів вбачається, що спадкове майно було придбано померлим у шлюбі, а відтак кожному з них належить доля в вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку згідно чинного законодавства виділити не можливо. Рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно (а.с. 14).

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд, оцінивши письмові докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що спірна квартира була набута позивачем та її чоловіком у шлюбі, за час шлюбу вони нікуди на зверталися для виділення його частки чи зміни рівності їх часток у праві власності на квартиру, на сьогоднішній день виділити частки співвласників квартири та оформити спадщину у іншому, ніж судовому порядку не можливо.

У зв`язку з тим, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину, що залишилась після смерті її чоловіка, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

На підставі викладеного й відповідно до ст. ст. 1217, 1218, 1220, 1221, 1261 Цивільного кодексу України, ст. ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 133, 141, 197, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України:

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі: виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривий Ріг ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,37 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., що становить 1/2 частину подружньої частки у праві спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,37 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м. в порядку спадкування після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Дніпровський апеляційний суд через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя: Бутенко М.В.