Справа № 182/4249/20
Провадження № 2-о/0182/155/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.10.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління застосування пенсійного законодавства Відділ з питань призначення та перерахунків пенсій № 11, про встановлення факту належності документу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

22.03.1977 року він був прийнятий до колгоспу «Путь к коммунизму» (трудова книжка серії НОМЕР_1 , заведена 01.11.1983 року). 24.06.2020 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії за віком. Згідно листа Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 03.07.2020 року № 0400-0316-8/50671, на підставі виправлення дати його народження (а саме: згідно паспорту, він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 ), дата народження вказана 1963 рік і виправлена на 1960 pік (наведено одну цифру зверху іншої). І не було взято до уваги його трудову книжку. Згідно п.2.11. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Вважає, що помилки в написанні його анкетних даних були викликані тим, що остання цифра в його даті народження була виправлена. Згідно інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки заповнює особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка. В порушення вимог Інструкції, відповідальним працівником було написано 1963 рік народження та виправлено на 1960 рік. На даний факт він звернув увагу у липні 2020 року, коли звернувся до Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії. Таким чином, його вини в порушенні вимог Інструкції немає. Факт належності йому даного документу підтверджується: паспортом серії НОМЕР_2 від 23.02.1999 року, виданого на його ім`я, та свідоцтвом про народження від 15.09.1960 року серії НОМЕР_3 (де зазначена дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Встановити факт належності йому трудової книжки можливо тільки в суді, тому вимушений звернутися до суду з цією заявою. Встановлення даного факту необхідно йому для призначення пенсії, оскільки зазначені помилки в трудовій книжці позбавляє Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняти її до уваги та призначити йому пенсію, з урахуванням всього наявного трудового стажу. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не належать до таких, що посвідчують особу. За таких обставин звернувся до суду.

Заявник в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, вимоги заяви підтримав (а.с.23).

Представник заінтересованої особи до суду також не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. При постановленні рішення покладалась на розсуду суду (а.с.21).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами, можуть встановлюватися факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Як встановлено в судовому засіданні, прізвище, ім`я та по батькові заявника, згідно паспорту громадянина України, - ОСОБА_1 (а.с.15). На даний час він має право на пенсійне забезпечення, з приводу чого своєчасно звернувся до відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 11 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (до Нікопольського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) із заявою від 24.06.2020 року та відповідним пакетом документів, що підтверджують його трудовий стаж. З метою нарахування йому пенсії за віком він надав інспектору з призначення пенсії фудову книжку форми УКР № 0867565 від 01.11.1983 року. Проте, при перевірці документів виявилась розбіжність в написанні року народження заявника, вказану помилково дату народження 1963 рік виправлено зверху на 1960 рік (а.с.5), в зв`язку з чим Відділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 11 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заявнику було відмовлено в призначенні пенсії від 03.07.2020 року (а.с.14).

Таким чином, через виправлення у написанні в трудовій книжці року народження заявник позбавлений можливості використати правовстановлюючі документи для підтвердження свого повного трудового стажу з метою оформлення пенсійних виплат за віком, відповідно до норм чинного законодавства.

За таких обставин суд вважає за можливе вимоги заявника задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, п.6 ч.1 ст.315, 317, 319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки від № УКР 0867665 від 01.11.1983 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 ( з виправленням року народження з 1963 року на 1960 рік).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал