ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року

м.Суми

Справа №587/1554/20

Номер провадження 22-ц/816/2108/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника адвоката Прихожай Тетяни Ігорівни

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 19 серпня 2020 року в складі судді Черних О.М., ухвалене в м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який мотивувала тим, що з 21 грудня 2001 року до 21 квітня 2009 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. На даний час ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання на 2 курсі в Сумському державному університеті (факультет електроніки та інформаційних технологій) на бюджетній основі. Вказує, що вона не в змозі самостійно утримувати доньку, оскільки є пенсіонером, інших видів доходу не має, а відповідач є працездатним, працює в ДПДГІСГ Північного Сходу НААН і отримує заробітну плату, інших дітей не має, аліментів нікому не сплачує, а тому має можливість надавати грошову допомогу на утримання їхньої доньки.

Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 19 серпня 2020 року, з врахуванням ухвали Сумського районного суду Сумської області від 18 вересня 2020 року про виправлення описки, позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення нею навчання у Сумському державному університеті, тобто до 30 червня 2023 року.

Судові витрати у розмірі 840 грн 80 коп. компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та її представник адвокат Прихожай Т.І., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеденість обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити її позовні вимоги.

При цьому зазначає, що їхня донька навчається у Сумському державному університеті на денному відділенні на бюджетній основі, тому вона не має можливості працювати у вільний час та мати дохід. Її стипендія складає 1000 грн. Донька ОСОБА_4 проживає у гуртожитку, за місце в якому вона сплачує щорічно 3000 грн. Крім того вказує, що їй потрібні кошти на проїзд до місця навчання, на придбання підручників, обслуговування копіювальної техніки та інші витрати, необхідні для навчання, а також їй потрібно купувати одяг, їжу, витрачати кошти на лікування.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2020 року: 2102 грн х 100 = 210200 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідач перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який було розірвано 21 квітня 2009 року (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 , 2002 року народження. На теперішній час, ОСОБА_3 досягла 18-річного віку (а.с. 6-7) та навчається на другому курсі денного відділення на бюджетній основі факультету електроніки та інформаційних технологій Сумського державного університету та повинна закінчити навчання 30 червня 2023 року, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 9).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням майнового стану відповідача, останній здатний сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу).

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначаючи розмір належних до стягнення аліментів, суд врахував усі істотні обставини, зокрема і ті, про які йдеться у позові та апеляційній скарзі, навів відповідні мотиви.

Так, суд прийняв до уваги, що ОСОБА_3 навчається на бюджетній основі на денній формі навчання на 2 курсі в Сумському державному університеті на факультеті електроніки та інформаційних технологій.

Врахувавши майновий стан відповідача, а саме: що відповідач є учасником бойових дій, має на утриманні матір похилого віку, яка отримує незначну пенсію, перебуває в незадовільному стані здоров`я, суд першої інстанції частково задовольнив позов та стягнув аліменти у меншому розмірі (1/6 частина доходу), ніж просила позивач (1/4 частина доходу).

Зазначаючи в апеляційній скарзі про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, ОСОБА_1 в свою чергу не надала суду належних та допустимих доказів того, що донька ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з проїздом, харчуванням, придбанням необхідного обладнання для навчання та інше, не надала відповідних обрахунків із визначенням суми таких витрат на місяць і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача саме у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу.

Визначений судом першої інстанції розмір аліментів на період навчання дочки сторін, на думку колегії суддів апеляційного суду, є розумним і співмірним з матеріальними можливостями відповідача утримувати його повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Місцевим судом також враховано, що донька сторін отримує стипендію, а також обов`язок і

самої позивачки брати участь в утриманні доньки, яка навчається.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визначеного розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки у період її навчання в Сумському державному університеті.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника адвоката Прихожай Тетяни Ігорівни залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 19 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик