ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року

м.Суми

Справа №590/1333/18

Номер провадження 22-ц/816/1996/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

у присутності :

позивача - ОСОБА_1

представника позивачів адвоката Тараненко Олени Олександрівни ,

представника відповідача Акціонерного товариства «Сумиобленерго» - Міщенка Артема Олександровича ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка подана їх представником адвокатом Тараненко Оленою Олександрівною,

на рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 13 липня 2020 року, ухваленого у складі судді Бондарчука Я.П. у смт Ямпіль, повний текст якого складено 22 липня 2020 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Сумиобленерго», треті особи: ОСОБА_3 , Свеська селищна рада, про визнання права власності за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що по АДРЕСА_1 знаходиться двоповерховий садибний (індивідуальний) житловий будинок, який складається з двох двоповерхових квартир АДРЕСА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мають окремі входи, окремі сходи, зазначені квартири об`єднує лише суміжна стіна та єдиний дах.

ОСОБА_1 має у володінні квартиру № НОМЕР_1 , яку у 1968 році отримав його батько ОСОБА_4 для постійного проживання, як черговий електромонтер державного Шосткинського підприємства електричних мереж. Позивач проживає та зареєстрований у даній квартирі з моменту народження, разом з ним проживає та зареєстрована його дружина ОСОБА_3 . Його батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 померли, а тому квартира перейшла йому у фактичне безтитульне користування.

ОСОБА_2 має у володінні квартиру АДРЕСА_3 у вищевказаному будинку, яку отримав у 1980 році її чоловік ОСОБА_6 , для постійного проживання як черговий електромонтер державного Шосткинського підприємства електричних мереж. Позивач з 14 липня 1980 року зареєстрована та проживає у зазначеній квартирі, а тому квартира перейшла її у безтитульне користування.

На момент вселення сімей позивачів у спірний будинок Шосткинське підприємство електричних мереж було державним, але згодом, державне підприємство електричних мереж, в процесі корпоратизації було створено як ПАТ «Сумиобленерго».

За життя ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не набули у власність квартири, які надало у користування їм Шосткинське підприємство електричних мереж.

10 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до ПАТ «Сумиобленерго» з метою отримання інформації щодо наявності правовстановлюючих документів на спірний будинок, однак підприємством йому було відмовлено у наданні будь-якої інформації та повідомлено, що воно являється лише розпорядником інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

27 серпня 2018 року фондом Державного майна України, надано інформацію на запит ОСОБА_1 від 14 серпня 2018 року, що за наявними матеріалами з корпоратизації ДАЕК «Сумиобленерго», які були передані засновником до Фонду та зберігаються у його архіві, об`єкти житлового фонду Шосткинського підприємства електричних мереж не підлягали приватизації та не включалися до статутного капіталу ДАЕК «Сумиобенерго».

Згідно з довідкою КП «Глухівське БТІ» від 03 вересня 2018 року, виданої ОСОБА_7 , технічної документації на нерухоме майно по АДРЕСА_1 не існує, відповідна реєстрація будинку відсутня.

Також Свеською селищною радою 20 серпня 2018 року на запит ОСОБА_7 надано відповідь, що у селищній раді відсутні документи та будь яка інформація щодо будинку по АДРЕСА_1 .

Позивачі вказують, що маючи у відкритому добросовісному володінні житло, не можуть набути його власність у позасудовому порядку.

Посилаючись на вищевказані обставини, просили визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_4 ; визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на квартиру

АДРЕСА_5 АДРЕСА_6 від 13 липня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Тараненко О.О. подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що будинок АДРЕСА_1 у БТІ та у єдиному державному реєстрі нерухомого майна не зареєстровано, відповідно його власник відсутній, тому вважають, що суд прийшов помилкового висновку, що спірний будинок належить відповідачеві та є нежитловим приміщенням. Зазначають, що спірний будинок є житловим, що підтверджується домовою книгою, довідками з місця проживання, договорами про користування електричною енергією, проектами на електропостачання, звітом про оцінку майна, технічними паспортами. Вказують, що надана відповідачем копія технічного паспорту на спірний будинок як на нежитлове приміщення «Пункт монтерський «Свеса», який виготовлений на його замовлення, не відповідає дійсності.

Акціонерним товариством «Сумиобленерго» подано відзив на апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 а представника адвоката Тараненко О.О., які підтримали доводи апеляційної скарги, представника відповідача ПАТ «Сумиобленерго», який заперечив проти доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За приписами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у кв. АДРЕСА_7 з 26 вересня 1995 року (т. 1, а.с. 11-12, 29). За місцем свого проживання позивач користується комунальними послугами з водопостачання, водовідведення та постачання електричної енергії і дана обставина підтверджується копіями договорів про надання комунальних послуг укладеними з підприємствами постачальниками ( 61-62, 65-71)

Позивач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає у кв. АДРЕСА_8 з 14 липня 1980 року та також користується послугами з водопостачання, водовідведення та користується електричною енергією на підставі договорів укладених з підприємствами постачальниками комунальних послуг , (т. 1, а.с. 13-14, 32, 63-64, 72-76).

10 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до ПАТ «Сумиобленерго», в якій просив надати інформацію щодо перебування будинку АДРЕСА_1 на балансі ПАТ «Сумиобленерго», які відомості є в наявності щодо вказаного будинку, у якому фонді значиться, яка остаточна його балансова вартість, чи є товариство органом приватизації щодо зазначеного будинку, чи можливий викуп будинку та на яких умовах, якщо будинок перебуває на балансі товариства, то чи відома йому інформація про балансоутримувача (т. 1, а.с. 48).

31 липня 2018 року ПАТ «Сумиобленерго» надано відповідь на заяву ОСОБА_1 від 10 липня 2018 року, в якій вказано, що товариство, відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», є розпорядником лише інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них. Запитувана ОСОБА_1 інформація не відноситься до вказаної категорії інформації (т. 1, а.с.49).

З відповіді Фонду державного майна України від 27 вересня 2018 року №10-21-17301 на запит ОСОБА_1 від 14 серпня 2018 року вбачається, що ДАЕК «Сумиобленерго» була створена в процесі корпоратизації згідно з наказом Міністерства енергетики та електрифікації від 09 вересня 1995 року №146 шляхом перетворення державного електропостачального підприємства «Сумиобленерго» у ДАЕК «Сумиобленерго» відповідно до Указу Президента України від 04 квітня 1995 року №282/95 «Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України». За наявними матеріалами з корпоратизації ДАЕК «Сумиобленерго», які були передані засновником до фонду та зберігаються в архіві, об`єкти житлового фонду Шосткинського підприємства електричних мереж не підлягали приватизації та не включались до статутного капіталу ДАЕК «Сумиобленерго». Інформація щодо будівлі №3, розташованої по АДРЕСА_9 відсутня (т. 1, а.с. 50-51).

З довідки КП «Глухівське БТІ» від 03 вересня 2018 року №1025, виданої ОСОБА_1 , вбачається, що технічна документація на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_9 відсутня (т. 1, а.с.53).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18 жовтня 20018 року, у реєстрі відсутня інформація щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с.54).

20 серпня 2018 року Свеською селищною радою Ямпільського району Сумської області, надано відповідь на запит ОСОБА_1 від 14 серпня 2018 року, в якому вказано, що у селищній раді відсутні документи та будь-яка інформація щодо будинку по АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 55-56).

01 жовтня 2018 року на замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_8 виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_7 (т. 1, а.с.19-22).

01 жовтня 2018 року на замовлення ОСОБА_9 виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_8 (т. 1, а.с. 23-26).

24 жовтня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись із заявою до Свеської селищної ради Ямпільського району Сумської області про обстеження квартир АДРЕСА_2 та №2 житлового будинку АДРЕСА_1 щодо придатності будинку для проживання (т. 1, а.с. 100).

Згідно з актом обстеження квартир АДРЕСА_2 та №2 житлового будинку АДРЕСА_1 від 02 листопада 2018 року, складеного постійною комісією з питань житлово-комунального господарства соціального захисту населення і охорони навколишнього середовища, квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 за вказаною адресою придатні для проживання (т. 1, а.с. 102).

Відповідно до інвентарної карти філії «Шосткинський РЕМ» №70100115 монтерський пункт п/ст. Свеса має інвентарний №70100115, будинок 2-поверховий, централізоване опалення, водопровід, S-122 М2 V 93 МЗ, введений в експлуатацію 1967 році (т. 1, а.с.164-165).

З технічного завдання №8/ТІ, яке затверджено 05 листопада 2015 року т.в.о. заступника голови правління ПАТ «Сумиобленерго» Палійчук С.В. та погоджено директором з капітального будівництва та інвестиції ПАТ «Сумиобленерго» Кузиною Г.І., для проведення первинної технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна - пункта монтерського «Свеса» філії «Ямпільський РЕМ», розташованого за адресою: Сумська область, Ямпільський район, смт Свеса, вул. Артема, 3, площа внутрішніх приміщень 114 кв.м, будівельний об`єм - 298 куб.м, кількість поверхів 2 (два), загальна площа земельної ділянки становить 62 кв.м (умовна межа по контуру будівлі) (т. 1, а.с.176).

06 січня 2016 року ТОВ «Науково- виробниче підприємство» Промінвестбуд» на замовлення ПАТ «Сумиобленерго» виготовлено технічний паспорт на нежитлове приміщення (пункт монтерський «Свеса» філії «Ямпільський РЕМ» ПАТ «Сумиобленерго» №3 вулиця Артема селище Свеса (т. 1, а.с.178-185).

Відповідно до інвентаризаційних описів основних засобів філії «Шосткінський район електричних мереж» ПАТ «Сумиобленерго» за 2014-2018 роки, на балансовому рахунку обліковується на основних засобах починаючи з 01 лютого 1967 року майно монтерського пункту п/ст Свеса, інвентарний номер 70100115 (т. 2, а.с. 34, 36-43).

З інвентарної картки обліку основних засобів №42 вбачається, що на балансі ПАТ «Сумиобленерго» знаходиться монтерський пункт на п/ст Свеса, введений у експлуатацію у 1967 році, будинок двоповерховий, має централізоване опалення, водопровід, електроосвітлення, радіо, об`єм 493 куб.м, загальна площа 122 кв.м (т.1 а.с.86).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що спірна будівля - нежитлове приміщення монтерський пункт, що розташований за адресою: АДРЕСА_9 , увійшла до статутного фонду ПАТ «Сумиобленерго» в процесі корпоратизації на підставі Указу Президента України №282/95 від 04 квітня 1995 року та обліковується на балансі ПАТ «Сумиобленерго», що унеможливлює визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності за набувальною давністю на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_8 .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У статті 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до приписів ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За змістом ч.ч. 1 та 4 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Отже, зі змісту вказаної норми ЦК України, а також роз`яснень, які містяться у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «По судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке : володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчать про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалося протягом всього строку набувальної давності.

Право власності належить до числа таких суб`єктивних прав, які можуть виникнути при наявності певного юридичного складу.

Так, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи, та які у сукупності повинен довести позивач (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), є: законність об`єкту володіння; добросовісність заволодіння; відкритість володіння;давність володіння та його безперервність (строк володіння); безтитульність володіння.

Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.

Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності за набувальною давністю на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_8 , оскільки вказане нежитлове приміщення надавалося Державним підприємством «Шосткинське підприємство електричних мереж», правонаступником якого є АТ «Сумиобленерго», за життя батьку ОСОБА_1 ОСОБА_4 та чоловіку ОСОБА_2 ОСОБА_6 , як працівникам підприємства для проживання, в якому залишилися проживати позивачі. Отже, позивачі володіють вказаним майном на відповідній правовій підставі з відома власника майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , всупереч зазначеним вимогами закону, не було доведено сукупності вище вказаних обставин, які є підставою для визнання права власності за набувальною давністю.

Посилання позивачів на користування спірним нерухомим майном, проведення в ньому ремонту та утримання, сплата комунальних послуг не є підставою виникнення права власності на спірне нерухоме майно за набувальною давністю.

Доводи апеляційної скарги про добросовісність, відкритість, безперервність володіння позивачами вищевказаним нерухомим майном та можливість визнання за ними права власності на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_8 за набувальною давністю в порядку, визначеному ст. 344 ЦК України, не заслуговують на увагу, оскільки за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем, і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Проте, як убачається з матеріалів справи, нерухоме майно по АДРЕСА_1 перебуває на його балансі відповідача.

За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з мотивів, наведених у позові.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення про скасування оскарженого рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка подана їх представником адвокатом Тараненко Оленою Олександрівною залишити без задоволення.

Рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 13 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 6 жовтня 2020 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Т.А.Левченко

С.Г.Хвостик