Справа № 453/1175/17
№ провадження 6/453/16/20
У Х В А Л А

іменем України

20 жовтня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судового засідання Корнута Т.Б.,

з участю представників заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області у порядку вирішення питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, з повідомленням стягувача та боржника, заяву Університету Державної фіскальної служби України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Університет ДФС України в особі уповноваженого представника за довіреністю Грищенка В.В. 07.08.2020 року звернувся до Сколівського районного суду Львівської області із заявою (надійшла на адресу суду 11.08.2020 року, вх. № 3855), в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Сколівським районним судом Львівської області 07.08.2019 року по виконанню рішення, ухваленого Львівським апеляційним судом 25.06.2019 року у справі № 453/1175/17, провадження № 22-ц/811/247/19, котрим поновлено ОСОБА_3 на посаді професора кафедри теорії права та держави Університету Державної фіскальної служби України відповідно до наказу № 342-к від 16.06.2017 року.

11.08.2020 року вказану заяву прийнято до провадження та призначено її судовий розгляд. Визначено дату судового засідання у справі з повідомленням заявника та стягувача 04.09.2020 року, 12.00 год..

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 11.08.2020 року (головуючий суддя Микитин В.Я.) відмовлено у задоволенні заяви представника Університету ДФС України Грищенка В.В. про зупинення виконання за виконавчим документом виконавчим листом, виданим Сколівським районним судом Львівської області 07.08.2019 року по виконанню рішення, ухваленого Львівським апеляційним судом 25.06.2019 року у справі № 453/1175/17, провадження № 22-ц/811/247/19, котрим поновлено ОСОБА_3 на посаді професора кафедри теорії прав та держави Університету Державної фіскальної служби України відповідно до наказу № 342-к від 16.06.2017 року.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 27.08.2020 року (головуючий суддя Микитин В.Я.) визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_3 про відвід судді Микитина В.Я. від розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та передано зазначену заяву про відвід до канцелярії суду для вирішення іншим суддею.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Курницької В.Я. від 04.09.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Микитина В.Я. від розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 04.09.2020 року (головуючий суддя Микитин В.Я.) задоволено клопотання представника заявника адвоката Лазора А.О. про участь у судовому засіданні у даній справі у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 04.09.2020 року (головуючий суддя Микитин В.Я.), постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, по суті відкладено для забезпечення участі представника стягувача у судовому засіданні у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon». Визначено нову дату судового засідання щодо розгляду справи по суті 20.10.2020 року, 10.00 год..

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 27.08.2020 року (головуючий суддя Микитин В.Я.) визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_3 про повторний відвід судді Микитина В.Я. від розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та передано зазначену заяву до канцелярії суду для вирішення іншим суддею.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Ясінського Ю.Є. від 20.10.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про повторний відвід судді Микитина В.Я. від розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, вмотивована тим, що на виконанні Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Києвській області знаходиться виконавчий лист № 453/1175/17 від 07.08.2019 року про поновлення ОСОБА_3 з 19.06.2017 року на посаді професора кафедри теорії права та держави Університету ДФС України відповідно до наказу № 342-к від 16.06.2017 року. По вказаному виконавчому листу 16.10.2019 року відкрито виконавче провадження. Заявник зазначає, що судове рішення, на підставі котрого був виданий зазначений виконавчий документ, неможливо виконати, так як стягувач ніколи не працював на посаді, на котрій його поновлено, а наказ, згідно котрого це слід зробити, стосується звільнення інших осіб. Крім того, станом на 19.06.2017 року стягувач перебував у трудових стосунках з іншою установою, що також є перешкодою для виконання судового рішення у наведеній частині. Також зазначає про те, що стягувач не має відповідного вченого звання у галузі права для можливості роботи саме на кафедрі теорії права та держави, як і про відсутність відповідної вакансії. Тому заявник, з посиланням на положення ст.432 ЦПК України, порушує питання про визнання вищевказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заявник у судове засідання забезпечив явку двох своїх уповноважених представників заступника начальника юридичного відділу Грищенка В.В. та провідного юрисконсульта ОСОБА_2 , які вимоги поданоїУніверситетом Державної фіскальної служби України заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, підтримали та просили таку заяву задовольнити.

Стягувач у судове засідання забезпечив явку свого уповноваженого представника адвоката Лазора А.О., який повинен був приймати участь у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon», однак не зміг цього зробити з причини, що не залежала від його волі, так як вийшов з ладу один із елементів системного блоку і, як наслідок, встановлено неможливість проведення відеоконференцзв`язку у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області з учасником справи. З огляду на вказане, з метою розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у розумний строк, зазначеним представником електронною поштою за вх. № ЕП-1102 від 20.10.2020 року скеровано на адресу суду заяву про проведення судового засідання у справі без його участі. При цьому, такий представник просив при постановленні ухвали по справі взяти до уваги подані ним письмові заперечення від 31.08.2020 року за вх. № ЕП-927, де він ставить питання про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Заперечення обґрунтовані небажанням боржника виконувати судове рішення, котре набрало законної сили, а також наведенням боржником надуманих підстав для неможливості такого виконання, котрі зводяться виключно до переоцінки доводів, що лягли в основу судового рішення.

Суд, вивчивши заявупро визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та письмові заперечення проти такої заяви, заслухавши з вказаного приводу присутніх у судовому засіданні учасників, дослідивши матеріали цивільної справи та зібрані у ній доводи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках .

Права та обов`язки учасників справи визначені статтею 43 ЦПК України, до яких, з-поміж іншого, належить право подавати заяви та клопотання, у котрих в силу ст. 182 вказаного Кодексу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань.

Одними із процесуальних питань, які суд може вирішувати у судовому засіданні, у тому числі й у порядку нагляду за виконанням судових рішень у цивільних справах, є розгляд заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Так, за змістом ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як встановлено судом, рішенням Сколівського районного суду Львівської області, котре було ухвалене 07.12.2018 року у цивільній справі № 453/1175/17, провадження № 2/453/124/18, за позовом ОСОБА_3 до Університету ДФС України, з участю третьої особи ОСОБА_4 , про визнання запису у трудовій книжці недійсним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення упущеної вигоди, відшкодування моральної шкоди, у задоволенні позову відмовлено. Постановою Львівського апеляційного суду, котра була винесена 25.06.2019 року у цій справі (апеляційне провадження № 22-ц/811/247/19), задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_3 .. Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 07.12.2018 року скасовано та ухвалено нове, - про часткове задоволення позовних вимог. Зокрема визнано недійсним запис № 51 у трудовій книжці ОСОБА_3 від 16.06.2017 року, поновлено ОСОБА_3 з 19.06.2017 року на посаді професора кафедри теорії права та держави Університету ДФС України відповідно до наказу № 342-к від 16.06.2017 року, стягнено з Університету ДФС України на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 19.06.2017 року по 25.06.2019 року у сумі 254 442 грн. 10 коп., стягнуто з Університету ДФС України на користь ОСОБА_3 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати у справі.

Судом встановлено й те, що на виконанні в Ірпінському МВ ДВС ГТУЮ у Київській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного судового рішення (постанови Львівського апеляційного суду від 25.06.2019 року), котре набрало законної сили, зокрема про поновлення ОСОБА_3 на посаді професора кафедри теорії права та держави Університету Державної фіскальної служби України відповідно до наказу № 342-к від 16.06.2017 року.

Належних та допустимих доказів помилкового видання судом на виконання вищевказаного судового рішення виконавчого листа, або ж повної чи часткової відсутності обов`язку боржника у зв`язку з його припиненням чи добровільним виконанням (у частині поновлення на роботі), заявником не подано і матеріали справи не містять.

Що стосується інших наведених заявником причин для можливості визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, то такі, на переконання суду, не відносяться до істотних, тобто тих, котрі унеможливлюють виконання судового рішення.

Так, заявник у своїй черговій заяві у порядку нагляду за виконанням судового рішення у цивільній справі, фактично посилаєтьсяна неправильність застосування апеляційним судом у цій справі при ухваленні свого рішення норм матеріального права та існуючої судової практики у подібних правовідносинах, а також на відсутність існуючого порядку виконання цього судового рішення та наявність у навчальному закладі внутрішніх перешкод для такого виконання.

У свою чергу, суд наголошує, що Конституційним Судом України у рішенні від 13.12.2012 року у справі № 18-рп/2012 (пункт 2 мотивувальної частини рішення) надані роз`яснення, за змістом яких виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Крім того, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Янголенко проти України», no. 14077/05 від 10.12.2009 року та «Глоба проти України», no. 15729/07 від 05.07.2012 року визначено, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес. Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, держава не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

У даному, конкретному випадку, право стягувача на виконання остаточного судового рішення у частині поновлення на роботі, котре, до того ж, підлягає негайному виконанню, порушено.

Відповідно, суд вважає своїм обов`язком забезпечити стягувачеві таке його право на виконання остаточного судового рішення та констатує про відсутність у даному, конкретному випадку передбачених ч. 2 ст. 432 ЦПК України підстав для можливості визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на вказане, заява Університету Державної фіскальної служби України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 13, 260-261, 432 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви Університету Державної фіскальної служби України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Однак, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Суддя В.Я. Микитин

Повний текст ухвали суду складено 20 жовтня 2020 року.