КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Мицик Ю.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 червня 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту та не обліковану електричну енергію та просило: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електричні мережі» 797 841,53 грн. заборгованості за не обліковану електричну енергію та стягнути суму судового збору у розмірі 11 967, 62 грн.

Позовні вимоги мотивувало тим, що 16 вересня 2013 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та відповідачем укладено договір про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказував, що 13 листопада 2015 року за адресою відповідача по АДРЕСА_1, представниками ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН): явні ознаки втручання в параметри рахункового засобу обліку з метою зміни його показів, вплив на лічильник радіочастотним випроміненням радіоелектронного засобу, внаслідок чого спожита електроенергія недораховується.

Зазначав, що на підставі виявленого порушення було складено акт про порушення ПКЕЕН від 13 листопада 2015 року № 42741, та підписаний трьома представниками електропостачальника, оскільки споживач від підпису відмовився, про що зазначено в самому акті.

Позивач вказував, що 24 грудня 2015 року комісією з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією для населення та умов договорів про користування електричною енергією і нарахувань за ними було прийнято рішення провести нарахування по Акту № 42741 від 13 листопада 2015 року за не обліковану електричну енергію на суму 496450,47 грн.

Разом із тим, споживач не допускаючи працівників до щитка освітлення, який розташований в межах його власної земельної ділянки, продовжував споживати електричну енергію з порушенням ПКЕЕН аж до 13 вересня 2016 року, коли лічильник обліку використання електричної енергії був замінений на новий. Тому, 16 березня 2017 року відбулось засідання комісії з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією для населення та умов договорів про користування електричною енергією і нарахувань за ними. Комісією було прийнято рішення провести до нарахування по Акту № 42741 від 13 листопада 2015 року за не обліковану електричну енергію на суму 301391,06 грн., за період з 14 листопада 2015 року по 13 вересня 2016 року, а разом з врахуванням попереднього періоду на загальну суму 797 841,53 грн.

09 червня 2017 року ОСОБА_1 було направлено лист про необхідність погашення нарахованої суми спожитої електричної енергії протягом 30 днів з дня отримання листа.

Оскільки, станом на 01 грудня 2017 року заборгованість за актом про порушення ПКЕЕН № 048766 відповідачем сплачена не була, позивач просив вирішити вказаний спір у судовому порядку та задовольнити поданий позов.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 05 червня 2020 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість за не обліковану електричну енергію в розмірі 797 841 гривень 53 копійки та судовий збір у розмірі 11 967 гривень 62 копійки.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - Таран О.М. подала апеляційну скаргу, відповідно до якої просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що 13 листопада 2015 року в результаті рейдової перевірки позивачем було складено акт про порушення ПКЕЕН №42741, однак договір, що укладений між сторонами передбачає право надавача електричної енергії здійснювати виключно контрольний огляд та не менше як один раз на 6 місяців контрольне знімання показань приладів обліку споживача відповідно до затверджених графіків та не передбачено таких дій позивача чи його представників, як рейдові перевірки. Вказує, що позивачем не надано доказів на підтвердження причин прибуття з такою перевіркою.

Апелянт зазначає, що споживач не доручав представляти його інтереси жодним особам, не знає та не може знати, що саме робила жінка на ім`я ОСОБА_3 , матеріали справи не містять підтвердження, що вказана особа була чи є уповноваженим представником споживача, а сам факт перебування особи на території будинку споживача автоматично не робить її представником споживача. Суд першої інстанції не перевірив такі твердження, однак вказує в мотивувальній частині рішення щодо не допуску працівників позивача на територію будинку споживача саме представником споживача.

Апелянт вважає за необхідне вказати на наявність в матеріалах справи протоколу №4386 від 24 грудня 2015 року, в якому вказано, що 21 липня 2015 року було проведено останній контрольний огляд засобу обліку та не виявлено жодних порушень. Крім того, ОСОБА_1 не був присутнім при складенні акту про порушення, але з матеріалів справи вбачається, що жодних пристроїв вилучено не було, представниками позивача взагалі не доведено, що був такий пристрій як - радіоелектронний засіб, при тому за наслідками експертизи, яка була проведена 29 вересня 2016 року не встановлено, що було втручання в параметри розрахункового засобу обліку радіочастотними випромінюваннями радіо електричного засобу, не встановлено факту самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.

Наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення споживача про розгляд акту про порушення, як визначено судом, що передбачає самостійне створення судом доказів, яких немає в матеріалах справи та які не подавались позивачем, проте в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд стверджує про те, що відповідачем отримувались всі документи, що, з огляду на матеріали справи, не відповідає дійсності.

ОСОБА_1 посилається також на те, що судом не враховано відсутність правової підстави у позивача до застосування Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН №562, оскільки для застосування останньої необхідна наявність експертизи, яка підтвердить факт порушення, в даному випадку експертизу від 29 вересня 2016 року було проведено вже після здійснення розрахунку суми в Протоколі від 24 грудня 2015 року в розмірі 496 450,47 грн., тобто таке нарахування є безпідставним, без наявності документів, що надають право на нарахування зазначеної суми з протиправним та безпідставним застосуванням Методики №562, при цьому з не вчиненням зі сторони позивача юридично значимих дій для складання такого протоколу.

Окрім того, апелянт вважає, що судом не було враховано той факт, що висновком експертизи не було встановлено ознак втручання в параметри розрахункового засобу обліку - радіочастотними випромінюваннями радіо електричного засобу, як про це зазначено в Акті про порушення, складеного представниками позивача. Акт усунення порушень та до рахування взагалі не передбачені Методикою №562 та ПКЕЕН №1357, а відтак дії позивача щодо проведення розрахунку на підставі неналежних документів є незаконними та безпідставними, не створюючи для споживача жодних обов`язків, нарахована сума є незаконною та такою, що не підлягає стягненню.

Апелянт вказує, що позивачем не надано та не доведено у діях ОСОБА_1 наявності порушення, експертиза не встановила таких порушень про які зазначає позивач, показання свідка суперечать матеріалам справи, а тому у суду першої інстанції були відсутні будь-які достовірні докази, на підставі яких можна було встановити порушення та задовольнити позовні вимоги.

На адресу апеляційного суду надійшов відзив від ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», відповідно до якого не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає рішення ухваленим відповідно до норм матеріального та процесуального права, з урахуванням всіх обставин справи та при повному та всебічному дослідженні доказів, а тому просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Позивач наголошує, що головним письмовим, належним, достовірним та достатнім доказом у даній справі є Акт про порушення ПКЕЕН № 42741 від 13 листопада 2015 року, який всупереч твердженню апелянта, складений внаслідок законних дій представників позивача щодо виявлення фактів розкрадання електричної енергії, що прямо передбачені ПКЕЕ. Вважає, що відсутність в тексті договору та правил визначення «рейдова перевірка» не є підставою вважати дії енергопостачальника по виявленню розкрадання електричної енергії неправомірними, а суд надав вказаному акту належну правову оцінку.

Зазначає, що енергопостачальник має право на підставі акту визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача, відповідно до постанови «Про затвердження методики обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ», затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 652. Розмір таких збитків розраховується з дати останнього контрольного огляду лічильника у випадку коли представники постачальника електроенергії мали можливість виявити порушення під час такого огляду.

Позивач вказує, що показами свідків та матеріалами справи підтверджується факт, що радіоелектронний засіб, яким здійснювався вплив на лічильник обліку, є портативним переносним засобом та був знятий представником споживача до того як був наданий доступ до огляду лічильника представнику позивача, а тому 21 липня 2015 року під час контрольного огляду не було виявлено порушень. Експертизою, яка відбулась 29 вересня 2016 року в присутності уповноваженого представника споживача, було встановлено багаторазове вмикання та вимикання лічильника, збій годинникового механізму та механічне пошкодження цоколя лічильника, що свідчить про втручання в роботу електричного лічильника зовнішніми приладами.

Вважає, що подаючи заяву про відкладення розгляду справи у суді першої інстанції у зв`язку із можливістю укладення мирової угоди між сторонами, споживач фактично визнав факт порушення ним Правил, та не погоджується лише з нарахованою сумою, змінивши обґрунтування захисної позиції тим, що відповідач не вчиняв порушень правил, а акт складено неправомірно.

При апеляційному розгляді справи представник апелянта у справі ОСОБА_1 адвокат Таран О.М. підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просила задовольнити її у повному обсязі.

Представник позивача у справі ПрАТ «ДТЕК Київські електричні мережі», Сапсай О.В. заперечив щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на повний та об`єктивний розгляд вказаної справи судом першої інстанції, а також на законність та обґрунтованість ухваленого у справі рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача у справі, представника відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції при розгляді вказаної справи, встановив, що 16 вересня 2013 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та ОСОБА_1 укладено договір про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечувалося представником відповідача (а.с.58, 59 т.1).

13 листопада 2015 року за адресою відповідача по АДРЕСА_1, представниками ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» було виявлено порушення ПКЕЕН: Виявлені явні ознаки втручання в параметри рахункового засобу обліку з метою зміни його показів, вплив на лічильник радіочастотним випроміненням радіоелектронного засобу, внаслідок чого спожита електроенергія не дораховується. З приводу виявленого порушення працівниками позивача цього ж дня було складено акт про порушення ПКЕЕН № 42741 разом з додатками (а.с.9 - 12 т.1 ).

11 грудня 2015 року представником ПАТ - інженером ОСОБА_4 було складено Акт № 3101318 контрольного огляду засобів обліку, відповідно до якого, представник споживача відмовився надати доступ до приладів обліку для виконання технічної повірки (а.с. 17 т.1).

Листом від 18 листопада 2015 року № 030/34-5262 було повідомлено ОСОБА_1 , що 24 грудня 2015 року о 10 год. 15 хв. буде проводитися засідання комісії з розгляду актів порушення, на якій буде розглянуто Акт №42741 від 13 листопада 2015 року та направлено останньому копію Акту (а.с 18 т.1).

24 грудня 2015 року відбулося засідання комісії ПАТ «Київенерго» по розгляду Акту № 42741 від 13 листопада 2015 року за наслідками якого було прийнято рішення, яке оформлено протоколом № 4386 про нарахування суми не доврахованої електроенергії згідно Методики № 562 (п. 3.3, за формулою 3.1) в розмірі 496450 грн 47 коп. (а.с. 19-21 т.1 ).

Листом від 24 грудня 2015 року № 030/34-5632 було запропоновано ОСОБА_1 протягом 30 днів сплатити рахунок (квитанцію) та направлено копію протоколу, копію квитанції, копію розрахунку (а.с. 22 т.1).

13 вересня 2016 року представником ПАТ «Київенерго» - інженером ОСОБА_7 було складено акт про вилучення у відповідача у справі ОСОБА_1 електролічильника та направлення його на експертизу (а.с.24 т.1)

Згідно Акту № 1489 проведення експертизи лічильника електроенергії від 23 вересня 2016 року складено висновок, згідно якого за результатами експертизи лічильника № 0174496, типу ПІК-2303-АРК1Т, лічильник визнано непридатним до подальшої експлуатації. Наявність втручання в роботу лічильника згідно витягу журналу події встановлено: увімкнення та вимкнення лічильника (багаторазово), збій годинникового механізму, механічні пошкодження цоколю лічильника в місці кріплення верхнього гвинта. Метрологічні параметри відповідають класу точності (а.с. 25-27 т.1).

Листом від 05 жовтня 2016 року № 030/34-3238 було повідомлено ОСОБА_1 , що 20 жовтня 2016 року о 13 год. 30 хв. буде повторно проводитися засідання комісії з розгляду актів порушення, на якому буде розглянуто Акт № 42741 від 13 листопада 2015 року (а.с 28 т.1).

22 лютого 2017 року № 12 було проведено засідання комісії Інформаційно-консультаційного центру ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» з розгляду та розв`язання суперечностей та спірних ситуацій за участю представника споживача (а.с 31-33 т.1).

Листом від 27 січня 2017 року № 030/34-185 було повідомлено ОСОБА_1 , що 16 березня 2017 року о 09 год. 00 хв. буде повторно проводитися засідання комісії з розгляду Актів порушення, на якому буде розглянуто Акт № 42741 від 13 листопада 2015 року (а.с 34 т.1 ).

16 березня 2017 року відбулося засідання комісії з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією для населення та умов договорів про користування електричною енергією і нарахувань за ними. Комісією було прийнято рішення провести до нарахування по Акту № 42741 від 13 листопада 2015 року за не обліковану електричну енергію за період з 14 листопада 2015 року по 13 вересня 2016 року в розмірі 301391,06 грн., а з врахування рішення комісії від 24 грудня 2015 року на загальну суму 797841,53 грн. (а.с.35,36 т.1).

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги ПрАТ «ДТЕК Київській електромережі» суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач користувався електричною енергією з порушенням Правил користування електричної енергією, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення 797841,53 грн. як вартості спожитої та не облікованої енергії є законними та обґрунтованими.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог відповідає з огляду на наступне.

Так, відносини щодо постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, ст.ст.24-27 Закону України "Про електроенергетику", «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 та «Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, 16 вересня 2013 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та ОСОБА_1 укладено договір про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином між сторонами існують договірні правовідносини, згідно до яких сторони погодили взаємні права та обов`язки.

Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" встановлено обов`язки та відповідальність споживачів енергії, а також, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією.

Так, відповідно до п. 11 укладеного між сторонами договору про користування електричною енергією ОСОБА_1 , як споживач, зобов`язався дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про користування електричною енергією; забезпечувати збереження приладів обліку, ввідних вимикачів та ящиків обліку, пломб і пломбувальних ниток, встановлених на них; забезпечувати доступ представникам Енергопостачальника та/або Державної інспекції з енергетичного нагляд за режимами споживання електричної енергії, які пред`явили свої службові посвідчення, до квартири або іншого об`єкта для зняття показів та обстеження приладу обліку, електроустановок і електропроводки , для проведення заміни, виносу, обслуговування, ремонту, технічної перевірки і позачергової повірки засобів обліку та для виконання припинення постачання електричної енергії (а.с.58,59 т.1).

Відповідно до пункту 37 Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (далі - ПКЕЕН) та діяли на час виникнення спірних правовідносин, енергопостачальник має право зокрема: перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку; вимагати від побутового споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними побутовим споживачем під час користування електричною енергією.

Пунктом 12 Договору про користування електричною енергією від 16 вересня 2013 року визначено права енергопостачальника, в тому числі перевіряти стан електроустановок, електропроводки, приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та виконувати інші заходи передбачені ПКЕЕН; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними Споживачем під час користування електричною енергією (а.с. 59 т.1) .

Як встановлено судом при розгляді справи, 13 листопада 2015 року представниками ПАТ «Київенерго» було здійснено рейдову перевірку для виявлення фактів розкрадання електричної енергії та при перебуванні біля щитка освітлення, що знаходиться на земельній ділянці відповідача у справі ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 за допомогою сканеру було виявлено радіочастотне випромінювання радіоелектронного засобу генератора. Цього ж дня складено акт про порушення № 42741, в якому зазначено, що споживачем при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 було порушено пункт 9,10,42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (які були чинні на час складення акта про порушення), та статті 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», а саме виявлені явні ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показів - вплив на лічильник електричної енергії зовнішнім полем стороннього пристрою, шляхом встановлення стороннього пристрою на кожух лічильника, внаслідок чого спожита електроенергія не враховується.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про електроенергетику" порушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об`єкта для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки.

Відповідно до пункту 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку.

Відповідно до пункту 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акту вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

Відповідно до п.6.40 «Правил користування електричною енергією» затверджених Постановою Національна комісія з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31 липня 1996 року у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656.

Пунктом 6.41 зазначених «Правил..» визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

Згідно пункту 3.3. Методики якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок на спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення) але не більше ніж за три роки.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про законність та обґрунтованість позову ПАТ «Київенерго» в частині стягнення з відповідача суми спожитої та недооблікованої електроенергії правильним, оскільки при розгляді вказаної справи було встановлено, що дії працівників ПАТ «Київенерго» щодо перевірки стану споживання відповідачем електричної енергії, та стану засобів обліку електричної енергії та складання акту про порушення правил користування електричної енергією були вчиненні у відповідності до норм ст.. 24 Закону України «Про електроенергетику», п.11.1 «Правил користування електричною енергією для населення», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 та п.6.40, п. 6.41 «Правил користування електричною енергією» затверджених Постановою Національна комісія з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31 липня 1996 року. Розмір нарахованої суми спожитої та не облікованої енергії відповідачем проведено позивачем у відповідності з «Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562.

Перевіряючи доводи викладенні в апеляційній скарзі колегія суддів виходить із наступного.

Так, з приводу посилань апелянта щодо незаконності проведення перевірки засобу обліку електричної енергії, то колегія суддів враховує, що відповідно до укладеного між сторонами Договору про користування електричною енергією сторони погодили права та обов`язки споживача та енергопостачальника. Так, зокрема п. 12 Договору передбачає, що Енергопостачальник має право перевіряти стан приладів обліку спожитої електричної енергії, а тому посилання апелянта на незаконність проведення перевірки стану приладу обліку є безпідставним.

Безпідставним колегія суддів вважає і доводи апелянта щодо недоведеності позивачем факту втручання у роботу приладу обліку споживання електричної енергії. Так, суд першої інстанції, перевіряючи вказані доводи відповідача у справі допитував свідка ОСОБА_5 , який підтвердив факт порушення відповідачем правил користування електричною енергією.

Щодо доводів апелянта про незаконності складення представниками позивача Акту №42741 від 13 листопада 2015 року про порушення відповідачем ПКЕЕН, то колегія суддів враховує, що позивачем у справі на неодноразові звернення відповідача здійснювалася відповідна перевірка дотримання працівниками ПАТ «Київенерго» чинного законодавства, що підтверджується Протоколами №2404 від 20 жовтня 2016 року, №203 від 14 листопада 2016 року та №12 від 22 лютого 2017 року, та не було встановлено порушень у діях працівників енергопостачальника. При вказаних розглядах, а також і при остаточному перегляді акту №42741 від 13 листопада 2015 року, що відбулося 16 березня 2017 року був присутній представник відповідача у справі ОСОБА_6 , однак рішення ухваленні комісією відповідач не оскаржував.

Доводи апелянта в частині пропуску позивачем 50-ти денного (календарного) строку на розгляд Акту про порушення ПКЕЕН , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки даний строк не був пропущений виходячи з того, що акт був складений 13 листопада 2015 року, а рішення комісії по розгляд акту про порушення було оформлено протоколом №4386 24 грудня 2015 року.

Безпідставними колегія суддів вважає і доводи апелянта про порушення порядку складення акту про порушення Правил користування електричною енергією, оскільки судом першої інстанції встановлено, що вказаний акт був складений відповідальними працівниками енергопостачальника, які уповноваженні вчиняти такі дії, що підтверджується наданими відповідачем копіями посвідчень (а.с. 9 т.1).

Доводи апелянт про те, що акт про порушення ПКЕЕН був складений у його відсутність не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки відповідачем не оскаржувалися рішення комісії, які були ухвалені за наслідками складення вказаного акту. Крім того, суд першої інстанції, вирішуючи вказаний спір, повно та об`єктивно дослідив обставини складення Акту про порушення та дії працівників енергопостачальника та осіб, які користувалися житловим будинком відповідача у справі та були присутні при складанні Акту та надав їм відповідну оцінку.

Так, відповідно до п. 53 «Правил користування електричною енергією для населення» затвердженою Постановою КМУ N 1357 від 26 липня 1999 року визначено, що у разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Зазначене положення «Правил…» працівниками ПАТ «Київенерго» дотримано, оскільки зазначений акт підписаний 3 працівниками ПАТ (а.с.9 т.1).

Посилання апелянта на те, що він не уповноважував інших осіб, в тому числі, і жінку на ім`я ОСОБА_3 , бути його представником у відносинах з Товариством, в тому числі підписувати чи отримувати будь-які документи, не приймаються апеляційним судом, оскільки ці обставини не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за збитки, заподіяні внаслідок безоблікового використання електроенергії, з врахуванням того, що він не довів відсутності своєї вини у вказаному.

Перевіряючи доводи апелянта щодо неправомірності визначення суми нарахованої не облікованої електричної енергії, то колегія суддів враховує наступні положення нормативних актів.

Так, згідно з пунктом 48 Правил та пунктом 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2006 року № 122, розмір збитків, завданих енергопостачальнику, розраховується відповідно до оформленого акта про виявлене порушення та згідно з Методикою.

Відповідно до пункту 3.1 розділу 3 Методики вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог Правил, та в разі виявлення порушень Правил, зокрема, пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об`єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів). Факт втручання споживача в роботу приладів обліку, факт пошкодження пломб та/або приладів обліку має бути підтверджений експертизою.

Згідно з пунктом 1.3 Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 червня 2003 року № 322 (далі - Положення), експертиза лічильників проводиться у разі: повної зупинки або нестійкої роботи лічильника (підпункт 1.3.1); наявності ознак порушення пломб чи підробки відтиску тавра територіального органу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики або енергопостачальника, втручання в лічильний механізм (підпункт 1.3.2); зовнішнього пошкодження корпусу лічильника, тріщин скла чи наявності щілин між склом і кожухом (підпункт 1.3.3); сумніву представника енергопостачальника або споживача (за його заявою) у правильності роботи лічильника (підпункт 1.3.4).

Пунктом 2.2 Положення передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника ознак порушень, наведених у підпунктах 1.3.1 - 1.3.3 Положення, або його сумніву в правильній роботі лічильника такий лічильник також у зазначені терміни підлягає зняттю, опломбуванню і направленню на експертизу. Зняття та опломбування лічильника, що підлягає експертизі, проводиться у присутності споживача або представника організації, у віданні якої перебуває будинок (у разі встановлення лічильника на сходовій клітці). Експертиза лічильника, який належить споживачу або за збереження якого він відповідає, здійснюється у присутності споживача (за його бажанням).

Згідно з пунктом 2.5 Положення залежно від місця встановлення лічильника, що підлягає експертизі, Акт-повідомлення про направлення на експертизу лічильника електроенергії підписується представником енергопостачальника та: споживачем, якщо лічильник розміщено в квартирі або на іншому об`єкті споживача; споживачем або представником організації, у віданні якої перебуває будинок, якщо лічильник установлено на сходовій клітці. У випадку відмови споживача або представника організації, у віданні якої перебуває будинок (у разі встановлення лічильника на сходовій клітці), від підпису в Акті-повідомленні про це робиться відповідний запис.

Експертиза лічильника за умови цілісності пломби проводиться комісією протягом 20 днів з дати зняття лічильника (пункт 2.8 Положення).

Перевіряючи доводи відповідача в цій частині суд першої інстанції зазначив, що нарахування суми не облікованої спожитої відповідачем електричної енергії за період з 19 листопада 2013 року по 13 листопада 2015 року було здійснено у відповідності до п. 3.3 Методики.

Розрахунок вартості необлікованої електричної енергії, згідно з пунктом 3.3 Методики, здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; та за кількістю днів (розрахунковий період).

Відповідно до підпункту "а" пункту 3.3 Методики, якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, учинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Судом першої інстанції встановлено, що визначення розміру збитків за період з 19 листопада 2013 року по 13 листопада 2015 року здійснено ПАТ не за висновком експертизи, а на підставі акта №42741 від 13 листопада 2015 року. Енергопостачальник здійснив розрахунок вартості не облікованої електричної енергії з дня останньої технічної перевірки електричної мережі до дня виявлення порушення, що відповідає вимогам Методики. А за період з 14 листопада 2015 року по дату заміни електричного лічильника - по 13 вересня 2016 року до нарахування проведено на підставі Акту усунення порушень ПКЕЕН від 13 вересня 2016 року .

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 299/3249/16-ц, від 31 серпня 2020 року у справі № 234/13556/18

Інші доводи апелянта також не спростовують висновки суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для його скасування.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 23 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв