Справа № 740/4213/19
Провадження № 2/740/160/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

за участю секретаря Філоненко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності за набувальною давністю на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

В позові зазначила що вона є власником 3/4 частин даного будинку, співвласниками іншої 1/4 частини були її прабаба ОСОБА_4 та прадід ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла його дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті останньої з нею постійно проживала та була зареєстрована її невістка ОСОБА_6 , баба позивача, але за діючим на той час законодавством вона не входила до кола спадкоємців. Таким чином спадкові справи відносно майна померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заводилися, спірна частина будинку й на даний час залишається зареєстрованою за ними. ОСОБА_6 зареєстрована в даному будинку з 1960 року, вона доглядала батьків свого чоловіка, поховала їх, провела відповідні обряди та користувалася і утримувала даний будинок в цілому, до своєї смерті в 2014 році. Спадщину після її смерті на підставі заповіту прийняла ОСОБА_3 , ставши власником 3/4 частин спадкового будинку. Житловий будинок збудовано досить давно і на даний час він потребує значного капіталовкладення та реконструкції. Враховуючи, що з 2014 року вона одноособово, добросовісно, відкрито і безперервно користується в цілому даною нерухомістю, якою до неї понад десять років в цілому користувалася ОСОБА_6 , спадкоємицею якої вона є, просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила задовольнити з зазначених підстав.

Представник відповідача Ніжинської міської ради, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечив задоволення позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, 02 жовтня 2020 року нею було подано заяву у якій вона не заперечила задоволення позовних вимог та просила розглянути справу у її відсутність.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що позивач проживала в даному будинку ще за життя ОСОБА_6 , допомагала їй та доглядала за будинком і утримувала його з того часу.

Свідок ОСОБА_8 , яка є тіткою позивача дала суду аналогічні покази.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, врахувавши думку сторін та показання свідків, суд приходить до наступних висновків.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідки КП «Ніжинське МБТІ» № 607 від 22 серпня 2019 року, технічного паспорту та договору купівлі-продажу частки будинку, ОСОБА_3 з 2016 року, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, стала власницею 9/16 частин будинку АДРЕСА_1 , а 2017 року нею було придбано ще 3/16 частини даного будинку у ОСОБА_2 , таким чином вона є власницею 3/4 частин спірного будинку(а.с.15-19, 23, 26-28).

Відповідно до рішення Народного суду м. Ніжина від 27 січня 1964 року, з врахуванням довідки КП «Ніжинське МБТІ» № 607 від 22 серпня 2019 року, за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 визнано право власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 (а.с.22).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а його дружина ОСОБА_4 16 січня 1980 року.

Відповідями Державного нотаріального архіву Чернігівської області доводиться, що спадкові справи після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заводилися.

ОСОБА_3 в позові зазначає, що ОСОБА_6 , спадкоємцем якої вона є, була невісткою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дружиною їх сина ОСОБА_9 і з часу одруження проживала у даному будинку. Після смерті свого чоловіка та сина ОСОБА_10 вона шляхом спадкування стала власником 9/16 частин будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними документами на а.с. 7-11. Спадкодавець до своєї смерті проживала за вказаною адресою.

Частиною 1 ст.344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує ним безперервно, відкрито володіти протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Відповідно до ст.344 ч.2 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем вона є. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України, який набув чинності з 01.01.2004 року, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК України.

Договорами про користування електричною енергією, робочим проектом по газифікації будинку, квитанціями про оплату отриманих послуг підтверджується користування позивачем, а до неї спадкодавцем ОСОБА_11 , будинком за адресою: АДРЕСА_1 понад десять років(а.с.29-42).

Враховуючи, що позивач в цілому відкрито, добросовісно та безперервно володіє будинком АДРЕСА_1 понад десять років, суд визнає обґрунтованими та законними її вимоги про визнання за нею права власності за набувальною давністю на 1/4 частину даного будинку.

Керуючись ст. 344 ЦК України, ст. ст. 263 - 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя В.Г. Пантелієнко