Справа №303/3943/20
ряд. стат. звіту - 49
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позов мотивований тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 09.10.2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час майновий стан у позивача погіршився у зв`язку із припиненням підприємницької діяльності з 20.06.2019 року. Крім цього, у нього на утриманні перебуває його мати, яка є пенсіонеркою, хворіє, потребує медичного лікування на яке потрібні додаткові кошти, а тому позивач просить суд зменшити розмір аліментів з 2500 гривень до 1200 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій уточнив позовні вимоги, а саме просить суд зменшити розмір аліментів з 2500 гривень до 1800 гривень. Уточнені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити і просить суд розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та щодо задоволення уточненого позову не заперечує.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов із уточненими позовними вимогами підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.09.2016 року батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (а.с. 6).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 09.10.2018 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2500 гривень, щомісячно, починаючи з 27.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

Із Інформації Міністерства юстиції України вбачається, що ФОП ОСОБА_1 був зареєстрований 27.05.2015 року, види діяльності: роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах, роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах (основний), діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування. 20.06.2019 року здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП (а.с. 11-13).

Із Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №12576 слідує, що ОСОБА_5 показане оперативне втручання і потребує подальшого лікування (а.с. 14, 15).

Згідно Розрахунку заборгованості по аліментам №58543443 від 17.07.2020 року заборгованість по аліментам ОСОБА_1 станом на 01.07.2020 року становить 5 150 гривень (а.с. 17).

З позовної заяви слідує, що матеріальний стан позивача змінився, підприємницька діяльність, якою він займався припинена, а тому призначена судом сума аліментів у розмірі 2500 гривень для нього є завеликою.

Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи зміни в майновому стані позивача ОСОБА_1 , а також те, що на утриманні останнього перебуває його мати, яка потребує медичного забезпечення у зв`язку з лікуванням, суд приходить до висновку, що позов із уточненими позовними вимогами підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст. 180, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 2, 19, 76-83, 95, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов із уточненими позовними вимогами задоволити.

Зменшити розмір аліментів визначений рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 09.10.2018 року по справі №303/3894/18, 2/303/1780/18, та стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 800 (одна тисяча вісімсот) гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 20.10.2020 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір