Справа № 643/7501/14-ц
Провадження № 4-с/643/15/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2020 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Хотян К.В.., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність заступника начальника відділу державної виконавчої служби Трофімової Т.М., яка полягає у неповідомленні боржника ОСОБА_1 у встановленому порядку про закінчення виконавчого провадження, про необхідність скористатися правом на оскарження. Також визнати протиправною її бездіяльність, яка полягає у не скасуванні накладених арештів на рухоме майно боржника ОСОБА_1 , постанови про розшук майна боржника, та в не направлені постанов до органів та установ для зняття арешту та розшуку, після ухвалення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Просить також зобов`язати державного виконавця виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження на автомобіль легковий ВАЗ 2107, державний номер реєстрації НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 за № 14610420 від 30.10.2014 р.; направити постанову про зняття з розшуку майна боржника на автомобіль легковий ВАЗ 2107, державний номер реєстрації НОМЕР_1 до правоохоронних органів; вилучити автомобіль легковий ВАЗ 2107, державний номер реєстрації НОМЕР_1 , із спеціального майданчика на вул. Пушкінській, 107 та передати власнику ОСОБА_1 .

Обґрунтовує свою скаргу тим, що державний виконавець не вчинив дій, які повинен і міг вчинити відповідно до діючого законодавства, чим допустив неправомірну бездіяльність.

Головний державний виконавець Павличев Ю.В. надав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що дії державного виконавця повністю відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» та вчинені в межах чинного законодавства.

В ході вивченні доводів скарги та наданих доказів суд встановив, що 15.10.2014 р. до відділу державної виконавчої служби надійшов виконавчий лист № 643/7501/14-ц від 15.07.2014 р., виданий Московським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» суми боргу 4 550,17 грн. за судовим наказом.

15.10.2014 р. державним виконавцем Соколенко К.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

30.10.2014 р. державним виконавцем Соколенко К.В. винесена постанова про арешт майна боржника - автомобіль легковий ВАЗ 2107, державний номер реєстрації НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження та постанова про розшук даного автомобіля.

31.05.2018 р. державним виконавцем Намєткіним О.В. винесена постанова про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, оскільки стосовно боржника у відділі перебувало декілька виконавчих проваджень.

29.05.2019 р. матеріали виконавчого провадження передані до виконання виконавцю ОСОБА_2

29.05.2019 р. державним виконавцем Трофімовою Т.М. винесена постанова про звернення стягнення на доходи боржника.

Кошти, які надійшли в порядку виконання, та утримані з доходів боржника, були перераховані 29.05.2019 р. за розпорядженням № 45102874 на рахунок стягувача КП «Харківводоканал» у сумі 4 550,17 грн, на сплату виконавчого збору у сумі 455,02 грн., на витрати виконавчого провадження у сумі 100 грн.

29.05.2019 р. державним виконавцем Трофімовою Т.М. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення, в якій було зазначено про можливість її оскарження. В своїх запереченнях державний виконавець стверджує, що постанова була направлена боржнику ОСОБА_1 в той же день простим поштовим відправленням, про що свідчить надана копія супровідного листа, і що відповідає вимогам ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Таким чином, скарга ОСОБА_1 в тій частині, що він був неповідомлений про закінчення виконавчого провадження та можливість скористатися правом оскарження є не обґрунтованою, та спростовується дослідженими доказами.

Щодо обґрунтованості скарги в частині неправомірних дій державного виконавця, які виразилися у не скасуванні накладених арештів на рухоме майно боржника ОСОБА_1 , постанови про розшук майна боржника, та в не направленні постанов до органів та установ для зняття арешту та розшуку, після ухвалення постанови про закінчення виконавчого провадження, то суд зазначає.

В своїх клопотаннях до суду та відзиві на скаргу державний виконавець Павличев Ю.В. зазначає, що державний виконавець Трофімова Т.М. на час розгляду скарги в суді звільнилась, при цьому він стверджує, що оскільки розшук автомобіля здійснювався у межах зведеного виконавчого провадження, а постанови про розшук автомобіля виносилися і в інших виконавчих провадженнях, а заборгованість боржника за зведеними виконавчими провадженнями не сплачена, то автомобіль не міг бути переданий боржнику. Крім того, державний виконавець не може вилучити автомобіль із спеціального майданчика, оскільки, на звернення державного виконавця до ДП МВС «Інформ-Ресурси» з вимогою передати транспортний засіб державному виконавцю відповіді він не отримує, а у задоволенні подання про примусове проникнення до спеціального майданчику Московським районним судом м. Харкова було відмовлено.

Суд, перевіривши дані доводи, вважає їх необґрунтованими, оскільки суду надані лише докази того, що автомобіль боржника було оголошено у розшук і накладено арешт у виконавчому провадженні відкритому за виконавчим листом № 643/7501/14-ц від 15.07.2014 р., виданим Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» суми боргу 4 550,17 грн. за судовим наказом.

Доказів того, що на автомобіль було накладено арешт і в інших провадженнях, де ОСОБА_1 є боржником, суду не надано. Більш того, з постанови від 31.05.2018 р. про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження та вимог до ДП МВС «Інформ-Ресурси» вбачається, що виконавче провадження про стягнення боргу на користь КП «Харківводоканал» приєднали до виконавчих проваджень, заведених за постановами Московського ВДВС ХМУЮ про стягнення виконавчого збору та витрат про проведення виконавчих дій, жодної інформації що дані постанови залишилися невиконаними, і що на їх виконання вживалися заходи щодо арешту боржника, надані суду докази не містять.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 14.02.2020 р. запис про обтяження на майно боржника ОСОБА_1 автомобіль марки ВАЗ 2107, державний номер реєстрації НОМЕР_1 , не скасовано, але зазначено, що він втратив чинність по завершенню п`ятирічного терміну зберігання. Із відзиву на скаргу вбачається що будь-яких заходів щодо виконання постанови про закриття провадження та скасування арештів державними виконавцями не вживалося.

Таким чином, суд вважає, що скарга є частково обґрунтованою і підлягає задоволенню в частині визнання противоправною бездіяльності державного виконавця по невжиттю заходів щодо скасування арешту та розшуку майна боржника.

Також суд вважає, що не є обґрунтованими заперечення щодо неможливості вилучення автомобіля, оскільки жодних доказів, щодо вжиття необхідних та достатніх заходів для вилучення автомобіля суду не надано. Як вбачається з ухвали Московського районного суду м. Харкова від 02.04.2019 р. у задоволенні подання державного виконавця про примусове проникнення до спеціального майданчику було відмовлено так як суду не було надано доказів того, що державному виконавцю створювалися перешкоди з боку посадових осіб ДП МВС «Інформ-Ресурси» в проведені опису, арешту чи вилученні майна боржника.

Причини пропуску строку звернення до суду із даною скаргу суд визнав поважними, так як ОСОБА_1 неодноразово звертався до Головного територіального управління юстиції у Харківській області з вимогами про поновлення порушених на його думку прав, і в силу юридичної необізнаності не відразу визначив правовий механізм реалізації їх захисту.

Керуючись ст. ст. 447, 451 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Трофімової Т.М, яка полягає у не скасуванні накладених арештів на рухоме майно боржника ОСОБА_1 , постанови про розшук майна боржника, та в не направленні постанов до органів та установ для зняття арешту та розшуку, після ухвалення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Зобов`язати державного виконавця, уповноваженого начальником Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вчиняти виконавчі дії у даному виконавчому провадженні, виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження на автомобіль легковий ВАЗ 2107, державний номер реєстрації НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 за № 14610420 від 30.10.2014 р.; направити постанову про зняття з розшуку майна боржника на автомобіль легковий ВАЗ 2107, державний номер реєстрації НОМЕР_1 до правоохоронних органів; вилучити автомобіль легковий ВАЗ 2107, державний номер реєстрації НОМЕР_1 , із спеціального майданчика на вул. Пушкінській, 107 та передати власнику ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга подається на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя - Я.М. Горбунова