Справа № 751/4580/20
Провадження № 2-о/750/124/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретарів - Скакун М.Ю., Шилової Ж.О.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

заінтересована особа: Новобілоуська сільська рада,

в с т а н о в и в :

15 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її спільного проживання з померлою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 липня 2020 року справу за вказаною заявою передано до Деснянського районного суду м. Чернігова за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Обгрунтовано заяву тим, що з січня 2013 року ОСОБА_1 проживала разом із своєю тіткою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,0467 га у садівничому товаристві «Автомобіліст» Новобілоуської сільської ради. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїй небозі ОСОБА_1 . Проживаючи спільно з ОСОБА_3 на момент її смерті, заявниця вважала, що прийняла спадщину за заповітом, оскільки не заявляла про відмову від спадщини, тому і не зверталяся до нотаріуса. На даний час вступ у спадщину ОСОБА_1 потребує нотаріального оформлення, у зв`язку із чим виникла необхідність встановлення факту спільного проживання разом із померлою на час відкриття спадщини.

Заявник та її представник у судовому засіданні заяву підтримали та просили суд її задовольнити.

Представник Новобілоуської сільської ради у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд заяви без його участі, вказавши, що не заперечує проти задоволення заяви.

Заслухавши пояснення заявника, її представника, допитавши у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5 на звороті), яка доводилася рідною тіткою заявнику.

За життя, а саме 29 квітня 2002 року, ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Оникієнко Г.А. та зареєстрований в реєстрі за № 2-1493, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с 5).

Після смерті тітки заявника відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,0467 га у садівничому товаристві «Автомобіліст» Новобілоуської сільської ради, яка належала померлій на праві власності, що підтверджується копією Державного акту на право вдасності на земельну ділянку серії ЯБ № 939195 від 21 грудня 2005 року (а.с. 6).

Як пояснила у судовому засіданні заявник, у зв`язку з відсутністю у неї доказів спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до акту від 02 липня 2020 року, складеним майстром Комунального підприємства «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради Карандою Ю.М., сусіди ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , підтвердили, що з січня 2013 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 не проживає (а.с. 7).

Згідно акту від 08 липня 2020 року, складеного майстром відділу з обслуговування житлового фонду № 1 Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради Дяченко О.М., встановлено, що сусіди ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджують факт проживання та реєстрації ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а також проживання та ведення спільного господарства з небогою ОСОБА_1 за вказаною адресою з січня 2013 року, без реєстрації останньої (а.с. 8).

Також, в судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_3 продала заявнику квартиру АДРЕСА_3 , тобто заявник на час відкриття спадщини була власником квартири, в якій до смерті проживала спадкодавець. Вказане підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 18 липня 2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 61784828 від 23.09.2020, наданої Другою чернігівською державною нотаріальною конторою, спадкова справа щодо майна після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилася.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду показала, що раніше ОСОБА_1 проживала по АДРЕСА_2 , а приблизно з 2013-2014 років там не мешкає, місце проживання зхаявника їй не відомо, вона лише чула, що остання проживає разом з тіткою.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8 та дочка заявника - ОСОБА_6 суду показали, що приблизно з 2011-2012 року ОСОБА_1 переїхала жити до рідної тітки ОСОБА_3 , де і проживала разом з нею до її смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до частини третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

В свою чергу, виходячи із змісту п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У судовому засіданні підтверджено, що заявник проживала з ОСОБА_3 з січня 2013 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 і на день смерті спадкодавця заявник була власником цієї квартири.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини, вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 259, 273, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 з січня 2013 року до дня смерті ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя