г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3253/20
Номер провадження 2/213/2057/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 вересня 2020 року Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Нестеренко О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Мірошниченко М.В., до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою та просить визнати автомобіль ТОУОТА СОRОLLА-2013 рік, об`єктом спільної часткової власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з визначенням, що частка ОСОБА_1 становила 7/10, та присудити на користь позивача в якості компенсації вартості частини відчуженого автомобіля 220105,80 грн.; в порядку поділу майна подружжя припинити право спільної власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,10 га, надану для обслуговування житлового будинку за цією адресою, а натомість: визнати об`єкт незавершеного будівництва (житловий будинок з господарськими будівлями) за вказаною адресою об`єктом приватної власності ОСОБА_1 , визнати її забудовником збудованого під час шлюбу, але не введеного в експлуатацію цього житлового будинку з господарськими будівлями; звільнити відповідача від сплати компенсації на користь позивача у сумі 220105,80 грн., присудивши її як компенсацію вартості його частки у спільному майні подружжя; визнати за позивачем право власності на 0,10 га земельної ділянки кадастровий номер 121100000:12:247:0048, наданої для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Дана позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України.

Обставини викладені неповно, не зазначено всі докази, які підтверджують кожну обставину.

Так, позовна заява про поділ майна подружжя по суті містить вимоги не лише про визнання придбаного у шлюбі автомобіля об`єктом спільної часткової власності сторін у справі, а й про визнання за позивачем права приватної власності на об`єкт незавершеного будівництва (житловий будинок з господарськими будівлями) та земельну ділянку площею 0,10 га, наданої для обслуговування даного житлового будинку.

При цьому ціною позову позивач зазначає лише вартість частки спірного автомобіля - 220 105,80 грн.

Водночас, відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №358 від 21 серпня 2014 року "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства" оціночною вартістю для нерухомості є її ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав. Підтвердженням такої вартості слугує звіт про оцінку, строк дії якого становить не більше шести місяців з дати оцінки.

В порушення вказаних вимог в позовній заяві та доданих до неї документах відсутній документ про грошову оцінку або вартість нерухомого майна на момент звернення до суду.

При цьому позивач заявляє клопотання про призначення оціночної експертизи об`єкта незавершеного будівництва та про рівень готовності спірного житлового будинку з господарськими будівлями. Однак, клопотання про визначення оцінки спірної земельної ділянки позивач суду не надає, що в свою чергу унеможливлює перевірку судом правильності визначення ціни позову та розміру судового збору, належного до сплати відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Разом з цим судом враховуються роз`яснення, викладені в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 № 20, згідно з якими, вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

За таких обставин, оскільки вартість спірного майна не визначена, а отже не визначена ціна позову, суд, керуючись положеннями ч.2 ст.176 ЦПК України, враховуючи зміст позовних вимог, попередньо визначає розмір судового збору за вимоги майнового характеру про визнання права власності на спірне рухоме та нерухоме майно у сумі 6000,00 грн.

При цьому, оскільки позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. йому необхідно доплатити судовий збір у загальному розмірі 5159,20 грн. та надати суду оригінали відповідних квитанцій.

Окрім того, копії не всіх наданих позивачем доказів засвідчені належним чином. Зокрема, всупереч вимогам ст.95 ЦПК України, неналежно засвідчені копії договору купівлі-продажу спірного автомобіля, договору купівлі-продажу позивачем квартири, висновку судового експерта.

До того ж, висновок судового експерта не містить підпису експерта.

Крім того, в позові зазначено, що відповідач 12 серпня 2020 року здійснив відчуження спірного автомобіля, однак особу, тому суд вважає, що особу, якій відчужено автомобіль, необхідно залучити до учасників справи та надати для нього копію позовної зави з додатками.

За наявності вищезазначених недоліків відкрити провадження у справі неможливо, тому відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Мірошниченко М.В., до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без руху.

Позивачу в строк - не пізніше пzти днів з дня вручення копії ухвали - усунути зазначені в ухвалі недоліки, інакше позовна заява буде вважатись неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Нестеренко