ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/38/20 Справа № 202/3289/16 Суддя у 1-й інстанції - Мороз В.П. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюр Севен» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс № 139 «Загальноосвітній навчальний заклад центр творчості «Дума» про визнання недійсним рішення, державного акту, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми та зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюр Севен», ОСОБА_2 , Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс № 139 «Загальноосвітній навчальний заклад центр творчості «Дума» про визнання права постійного користування та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

25 травня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Просила стягнути з відповідача на свою користь 9000 доларів США (а.с.1-2).

09 червня 2016 року позивач уточнила позовні вимоги та просила визнати за нею, право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості відповідача (а.с.10-11).

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2016 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 20 червня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 (а.с.14-15).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2016 року заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення суду скасовано та призначено розгляд справи в загальному порядку (а.с.25).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2016 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи з самостійними вимогами ТОВ Алюр Севен. (а.с.30).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишено без розгляду (а.с.30а).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2016 року допущено поворот виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2016 року, шляхом скасування державної реєстрації права власності за позивачем ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , яку було здійснено на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2016 року (а.с.31-32).

12 грудня 2016 року ТОВ Алюр Севен звернулося до суду з позовом до Комунального закладу освіти Навчально-виховний комплекс№139 Загальноосвітній навчальний заклад центр творчості Дума Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсними рішення та державного акту, зобов`язання вчинити певні дії (а.с.34-36).

12 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ Алюр Севен, Комунального закладу освіти Навчально-виховний комплекс №139 Загальноосвітній навчальний заклад центр творчості Дума Дніпровської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку та зобов`язання вчинити певні дії (а.с.37-39).

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2016 року позовну заяву ТОВ «Алюр Севен» задоволено частково. Скасовано Державний акт серія ЯЯ № 046796 від 09.12.2004 року на право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:142:0082, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 001404, виданий Навчально-виховному комплексу № 139. В іншій частині позову відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено повністю Визнано за ОСОБА_1 право постійного користування земельною ділянкою площею 0,5233 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язано Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області надати кадастровий номер та зареєструвати право постійного користування земельною ділянкою площею 0,5233 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ,за ОСОБА_1 відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка перебуває у постійному користуванні ТОВ «Алюр Севен» для фактичного розміщення автомобільної стоянки по АДРЕСА_2 , виконаної фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 .

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року вирішено питання судових витрат (а.с.84-86).

Не погодившись з рішенням суду, Дніпровська міська рада, яка не приймала участь у розгляді справи в суді першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі (а.с.60-64).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним нормам процесуального права судове не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, однак не підтверджено жодним доказом, що ТОВ «Алюр Севен» є землекористувачем земельної ділянки площею 0,5233 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія ДП Д 72, виданого 28.02.2000 р. Дніпропетровською міською Радою народних депутатів Дніпропетровської області України на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 17.02.2000 р. № 328, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 001069, код ДЗК № 72296112.

Також, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 02.06.2004 року № 132/17 виданий Навчально-виховному комплексу № 139 Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 046796 від 09.12.2004 року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 001404.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ Алют Севен в частині скасування Державного акту серія ЯЯ № 046796 від 09.12.2004 року, суд першої інстанції виходив із того, що рішення Дніпропетровської міської ради від 02.06.2004 №132/17 щодо передачі НВК №139 земельної ділянки було видане з порушенням норм чинного законодавства.

Вирішуючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що 17.05.2011 ОСОБА_1 набув право власності на нежиле приміщення загальною площею 128,3 кв.м., поз. 1-8, 15 в будівлі тиру літ.Б-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення укладеного з ТОВ «Авто Клас», нотаріально посвідченого та зареєстрованого в реєстрі приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. під № 1983.

25.04.2013 ОСОБА_1 набув право власності на нежитлове приміщення загальною площею 234,8 кв.м., поз. 9-14 в будівлі тиру літ.Б-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення укладеного з ОСОБА_6 , нотаріально посвідченого та зареєстрованого в реєстрі приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. під № 1833.

Суд першої інстанції задовольняючи зустрічні позовні вимоги, керуючись ст. 92, 120, 141 ЗК України та ст. 377 ЦК України, виходив із законності та обґрунтованості зустрічних позовних вимог.

Колегія суддів не може погодить з таким висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення (ч.4 ст.367 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України у редакції чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення).

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України).

Позовні вимоги є цілком необґрунтованими та не доведеними жодними належними та допустимими доказами.

Вирішуючи вимоги до КЗО НВК№139, суд не залучив до участі у справі Дніпровську міську раду, як власника навчального закладу.

Згідно п. 1.4 Статуту КЗО НВК№139, Дніпровської міської ради, власником навчального закладу є територіальна громада міста в особі Дніпровської міської ради (а.с.121).

Згідно п 5.7 Статуту, відчуження засобів виробництва та нерухомості майна, які є комунальною власністю територіальної громади міста, здійснюються за рішенням власника, тобто територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради, за ініціативою та погодженням з органом оперативного управління діяльністю навчального закладу, відповідно до порядку, який встановлений чинним законодавством.

Судом першої інстанції не було залучено Дніпровську міську раду до участі у справі, чим порушено її право як розпорядника земель у місті Дніпрі.

З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду постановлене з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову як первісного так і зустрічного.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги та, як наслідок, скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, то сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги, підлягає відшкодуванню Дніпровській міській раді.

Керуючись ст. 367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Алюр Севен» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс № 139 «Загальноосвітній навчальний заклад центр творчості «Дума» про визнання недійсним рішення, державного акту, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми відмовити.

В задоволені зустрічного позовну ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюр Севен», ОСОБА_2 , Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс № 139 «Загальноосвітній навчальний заклад центр творчості «Дума» про визнання права постійного користування та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Алюр Севен» на користь Дніпровської міської ради судовий збір в розмірі 3600 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпровської міської ради судовий збір в розмірі 3600 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: