Справа №477/1881/20
Провадження №2-з/477/42/20
УХВАЛА

19 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А.А., розглянувши заяву позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подану їх представником ОСОБА_3 , про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Реукова Н.А., про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Реукова Н.А., про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом з позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій просять забезпечити позов шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо 45/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 .

В обгрунтування поданої заяви зазначено, що предметом спору є незаконно продані відповідачем ОСОБА_4 45/200 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності на цю частку визнано за позивачами постановою Миколаївського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року, якою змінене рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 січня 2012 року, та за ОСОБА_4 визнано право власності на спадкові 45/200 часток, а за ними - по 45/400 часток за кожним спадкового майна.

Зазначено, що ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 21 серпня 2020 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивачів на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 січня 2012 року. Цією ж ухвалою Миколаївського апеляційного суду зупинено дію рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 січня 2012 року.

Відповідач ОСОБА_4 07 вересня 2020 року подала відзив на апеляційну скаргу, отже була обізнана про ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 21 серпня 2020 року.

Однак, звернувшись 05 жовтня 2020 року до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Вітовського району з метою реєстрації права власності за кожним на 45/400 часток житлового будинку на підставі постанови Миколаївського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року, дізналися, що 09 вересня 2020 року право власності повністю на 45/100 часток спірного будинку зареєстровані за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 24 грудня 2019 року, та заяви про повний розрахунок по договору від 09 вересня 2020 року.

Посилаючись на зазначені обставини, вважають за необхідне забезпечити позов, оскільки ОСОБА_5 , будучи власником 45/100 часток спірного житлового будинку, має реальну можливість розпорядитись спірним майном, перепродавши його, що ускладнить або унеможливить виконання рішення суду.

Згідно частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

У відповідності до частини 1 статті 153 ЦПК України сторони та інші учасники справи в судове засідання не викликались.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина 1статті 150 ЦПК України передбачає такі види забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У пункті 4 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, зокрема, і заборонити вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном).

З досліджених судом доказів в межах заяви про забезпечення позову вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 січня 2012 року задоволений позов ОСОБА_4 та за нею визнано право власності на 45/100 частин житлового будинку в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 21 серпня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 січня 2012 року, відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою останніх та зупинено дію оскаржуваного рішення суду. Копії апеляційної скарги, доданих до неї матеріалів та копії ухвали надіслані учасникам справи, в тому числі і відповідачу у цій справі ОСОБА_4

ОСОБА_4 подала відзив на апеляційну скаргу, датовану 07.09.2020 року, що свідчить про отримання нею зазначених документів, в тому числі і ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 21 серпня 2020 року.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 січня 2012 року змінено та за ОСОБА_4 визнано право власності на 45/200 часин, а за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 45/400 частин за кожним житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на речове майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 09.09.2020 року приватним нотаріусом Реуковою Н.А. зареєстровано право власності за ОСОБА_5 на 45/100 часток в праві спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24 грудня 2019 року та заяви про повний розрахунок по договору від 09.09.2020 року.

І хоча сам договір укладений 24 грудня 2019 року, тобто до звернення позивачів з апеляційною скаргою, однак заява про повний розрахунок засвідчена нотаріусом 09.09.2020 року, тобто після ухвали Миколаївського апеляційного суду від 21 серпня 2020 року, якою зупинено дію рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 січня 2012 року про визнання права власності на 45/100 частки спірного житлового будинку за відповідачем ОСОБА_4 , та з якою остання була обізнана. Саме перехід права власності на спірне майно і стало підставою для звернення позивачів до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, у зв`язку з чим необхідно застосувати заходи забезпечення позову.

Однак, враховуючи позовні вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, та витребування часток житлового будинку, права власності на які належать позивачам, а також того факту, що 45/100 частин відчуженого житлового будинку містять 45/200 частин, право власності на які постановою Миколаївського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року визнано за відповідачем ОСОБА_4 , суд доходить висновку про часткове задоволення заяви, в частині розміру часток спірного майна, належного позивачам.

Керуючись ст.ст. 149-153, 208, 210 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , подану їхнім представником адвокатом Поповською Оксаною Михайлівною, про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт та заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо 45/400 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_1 на підставі постанови Миколаївського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року.

Накласти арешт та заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо 45/400 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_2 на підставі постанови Миколаївського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя А.А. Саукова