Справа №443/751/16-ц
Провадження №2/443/380/20
УХВАЛА

іменем України

13 жовтня 2020 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Жидачівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Жидачівська районна рада Львівської області про стягнення заборгованості по заробітній платі,

встановив:

Позивачка будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, повторно в нього не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався.

Представниця третьої особи у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Крім цього, у клопотанні зазначила про не підтримання позову з тих підстав, що районна рада не є розпорядником коштів галузі освіти, не має повноважень щодо нарахування та виплати заробітної плати працівникам відділу освіти.

З огляду на вимоги частини 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, беручи до уваги викладені обставини, доходить такого висновку.

Згідно з частиною 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Нормою частини 2 ст. 210 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Суд, зважаючи на вимоги частини 4 ст. 10 ЦПК України, враховує прецедентне рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.98 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001, у якому ЄСПЛ дійшов висновку, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Якщо в законі визначено порядок учинення певних дій, такий порядок у силу вимог вітчизняного законодавства повинен дисциплінувати осіб, котрі звертаються до суду, та не допускати входження процесу в безладний рух, оскільки право на суд не є абсолютним.

Також, суд зазначає, що передбачене частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07.07.1989).

У справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зважаючи на викладене, а також на вимоги частини 2 ст. 223 ЦПК України, суд не знаходить правових підстав для відкладення розгляду справи з метою повторного виклику позивачки, оскільки, на переконання суду, це призведе до безпідставного затягування розгляду справи, а, відтак, до порушення розумних строків її розгляду.

Згідно з вимогами пункту 3 частини 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на положення частини 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує правові висновки Верховного Суду, зроблені 07 травня 2018 року у справі №553/3688/16-ц та 22 травня 2019 року у справі №310/12817/13, за змістом яких закон надає право суду залишати позов без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання незалежно від причин його неявки, наявності чи відсутності поважних причин для такого, якщо він був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та беручи до уваги те, що позивачка повторно не з`явилася у судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце його проведення, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, а також з огляду на предмет спору та обставини, викладені у позовній заяві, за яких її неявка перешкоджає розгляду справи, тому суд доходить переконання, що позов слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 10, 12, 131, 210, 257, 260, 261 ЦПК України, суд

постановив:

Судове засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Жидачівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Жидачівська районна рада Львівської області про стягнення заборгованості по заробітній платі проводити без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позов ОСОБА_1 до Відділу освіти Жидачівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Жидачівська районна рада Львівської області про стягнення заборгованості по заробітній платі залишити без розгляду на підставі повторної неявки позивачки у судове засідання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Головуючий суддя А.І. Павлів