Справа № 524/2592/20
Провадження №2/524/1656/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Коваль Т.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на її корить у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Хорольським районним судом Полтавської області в ході розгляду кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення у с. Калинівка, Семенівського району, Полтавської області, а саме: на ґрунті неприязних відносин наніс її чоловікові ОСОБА_3 тілесні ушкодження. Органами досудового слідства ОСОБА_3 визнано потерпілим у кримінальному провадженні. У період, коли тривало судове провадження, її чоловік помер.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 18.12.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Посилаючись на той факт, що Хорольський районний суд Полтавської області вважав її особою потерпілою від злочину, просила суд стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 00 коп.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав. У відзиві на позовну заяву зазначав, що позивач не є особою, яка потерпіла внаслідок його дій. Смерть ОСОБА_3 не є наслідком завданих йому тілесних ушкоджень, отже Хорольський районний суд Полтавської області помилково в ухвалі від 18.12.2019 року зазначив позивачку як потерпілу особу.

Ухвалою судді від 12.06.2020 року відкрито провадження по справі.

Представник позивача ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату розгляду повідомлявся належним чином. Просив розгляд справи проводити без його участі, у задоволенні позову відмовити з підстав, зазначених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.11.2016 року ОСОБА_2 перебуваючи у с. Калинівка, Семенівського району, Полтавської області, на ґрунті неприязних відносин наніс ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді забою та травматичного набряку лівої кисті, гематом, синців на обличчі та крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи, синців з припухлістю м`яких тканин та садна на лівій кисті, поверхневої ранки на слизовій оболонці верхньої губи, які за ступенем тяжкості є легкими.

Органами досудового слідства ОСОБА_3 визнано потерпілим у кримінальному провадженні. Під час розгляду справи у суді ОСОБА_3 помер.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 18.12.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, зокрема, статтею 125 (умисне легке тілесне ушкодження).

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, потерпілим по даному кримінальному провадженню був визнаний ОСОБА_3 , якому було завдано майнову та моральну шкоду.

Ч. 6 ст. 55 КПК України передбачено, що якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

З викладеного вбачається, що потерпілим може бути визнано особу, яка є близьким родичем чи членом сім`ї особи, якій кримінальним правопорушенням завдано шкоду, тільки у випадках: якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи; особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви. При цьому смерть особи має перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення. Якщо особа, якій заподіяно шкоду, померла після вчинення кримінального правопорушення, але з інших причин, то її близькі родичі чи члени сім`ї не мають права на визнання їх потерпілими.

Таким чином, у відповідності до вимог ст.ст. 55, 477 КПК України у зв`язку із смертю потерпілого ОСОБА_3 після вчинення кримінального правопорушення, але з інших причин, що не перебувають у причинному зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, його близькі родичі чи члени сім`ї, у тому числі дружина ОСОБА_1 , не мають права на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, незважаючи на помилкове залучення її до участі у справі в якості потерпілої.

Ст. 1230 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях. До спадкоємця переходить право на стягнення неустойки (штрафу, пені) у зв`язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обов`язків, яка була присуджена судом спадкодавцеві за його життя. До спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

У даній справі такі обставини, як присудження потерпілому ОСОБА_3 моральної шкоди за його життя, відсутні.

На підставі викладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, в розмірі 50 000 грн. 00 коп. - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 12.10.2020 року.

Суддя Ж.О. Кривич