07.09.2020 Єдиний унікальний номер 205/6342/20
Провадження № 2/205/2367/20
У Х В А Л А

07 вересня 2020 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Терещенко Т.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні домоволодінням, зобов`язання звільнити домоволодіння та вселення у домоволодіння,

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою.

Згідно з реєстром передачі справ матеріали позовної заяви передані судді Терещенко Т.П. 24 серпня 2020 року.

25 серпня 2020 року відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України надісланий запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області для визначення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача.

Згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 04 вересня 2020 року відповідач згідно вказаної адреси не значиться, однак згідно матеріалів позовної заяви остання відома адреса мешкання відповідача АДРЕСА_1 , що за територіальною підсудністю відноситься до Новокодацького районного суду м. Дніпра.

Інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача передані судді Терещенко Т.П. 07 вересня 2020 року.

Позивачем у прохальній частині позовної заяви заявлене клопотання про відстрочення від сплати судового збору у зв`язку з тим, що на сьогоднішній день у зв`язку з перешкодами, які їй чинять відносно належного їй домоволодіння вимушена знімати інше житло, тому не може сплатити більше ніж 840 грн. 80 коп. судового збору.

Розглянувши заяву та з`ясувавши фактичні підстави, суддя вважає, що у задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору, слід відмовити з таких підстав.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

На підставі ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто фактичною підставою для звільнення від сплати судового збору є такий майновий стан особи, що утруднює виконання цього обов`язку у повному обсязі у встановлений законом строк.

Зазначеними нормами встановлено, що суд, при розстроченні сплати судового збору, повинен врахувати майновий стан позивача.

Разом з тим, згідно роз`яснень, що містяться в п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17 жовтня 2014 року № 10, відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VІ та ст.82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із ст. 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При розгляді клопотання про відстрочення сплати судового збору суддя не вбачає підстав для його задоволення, оскільки позивачем не наведено доводів і не подано доказів на підтвердження його важкого матеріального стану, що перешкоджає сплати ним судового збору у встановленому законом порядку розмірі.

Крім того, нормами ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачем.

Таким чином, підстави для звільнення чи відстрочення від сплати судового збору відсутні.

Зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для ОСОБА_1 , яка потребує судового захисту, не є перешкодою в її доступі до правосуддя.

Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду.

Керуючись ч. 1 ст. 136, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні домоволодінням, зобов`язання звільнити домоволодіння та вселення у домоволодіння - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко

.