Провадження №2/592/2985/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 та свої вимоги мотивує тим, що з 08 вересня 2018 року перебуває в шлюбі з відповідачем, проте їхнє спільне життя не склалося і наразі вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують нормальних шлюбних відносин.

Їхній спільний син ОСОБА_3 , 2019 року народження, мешкає з нею. З 1 травня 2020 року відповідач перестав надавати допомогу на утримання дитини та ухиляється від свого обов`язку по утримання сина до досягнення ним повноліття.

В зв`язку з цим позивачка вимушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, та остаточно уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 травня 2020 року.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 13:00 год. 12 жовтня 2020 року.

Відповідач ОСОБА_2 30 вересня 2020 року надав відзив на позовну заяву, в якому не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь утримання сину в розмірі 1000-1500 грн. на місяць. Аргументує це тим, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин з позивачкою вона завжди отримувала підтримку і матеріальне забезпечення на дитину, проте не в такому обсязі, в якому їй хотілося. Від запропонованої ним допомоги у забезпеченні продуктами харчування, транспортом та іншими необхідними благами в рахунок аліментів позивачка відмовляється. Через пандемію коронавірусу він втратив роботу та не має змоги виїзджати за кордон на заробітки, наразі є безробітнім, має допомагати своїй матері - пенсіонерці. Тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина на рівні 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту пред`явлення позову.

Позивачкою 05 жовтня 2020 року надано відповідь на відзив, в якому зазначається, що відповідач з 01 травня 2020 року будь-якої допомоги на утримання дитини їй не надавав, сам нещодавно повернувся з-за кордону, на облік в центр зайнятості став тільки після пред`явлення нею вказаного позову до суду.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату ,час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про поважність причини неявки не повідомив, що у відповідності до вимог ч.3 ст.223 ЦПК України, не перешкоджає розглянути справу за його відсутності.

Позивачка через канцелярію суду надала заяву, в якій просить провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку підтримує в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, за неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частина 3 ст.12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2018 року, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 3,4).

Під час судового розгляду встановлено, що дитина сторін проживає разом з матір`ю, а відповідач є її батьком, та на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто.

За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, особи, які перебувають на його утриманні, відсутні. Тобто відповідач має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав.

Також відповідачем не надано доказів на підтвердження факту того, що, будучи безробітним, він надає допомогу своїй матері, яка є особою пенсійного віку, не працює та потребує його фінансової допомоги.

За змістом відзиву на позов відповідач, зважаючи на мінливий та нестабільний дохід, який складає 3000-4000грн., погоджується на розмір аліментів, що не перевищує 1500 грн. на місяць.

Сума прожиткового мінімуму на 2020 рік встановлена Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-IX , відповідно до якого прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 липня 2020 року становить 1859 гривень.

Згідно статистичних даних, середній рівень заробітної плати по Сумській області в серпні 2020 року становив 9835 грн. (http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2005/gdn/reg_zp_m/ reg_zpm_u /arh_zpm_u.htm).

Суд вважає, що відповідач має можливість організувати своє життя таким чином, щоб мати можливість надавати матеріальну допомогу своїй малолітній дитині на рівні, достатньому для її повноцінного розвитку, а тому відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, вважає необхідним стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1859 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття.

Саме такий розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушує прав та інтересів відповідача.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вказаний позов поданий до суду 09 вересня 2020 року.

У відповідності до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача та обставин його ухилення від сплати, а тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів з 01 травня 2020 року задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку із частковим задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 142, 206, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) аліменти на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1859 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09 вересня 2020 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Шияновська