ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5660/20 Справа № 201/2661/19 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря - Мамедової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товарної біржі "Іннекс", Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк", третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова Алла Володимирівна про визнання недійсними результатів електронних торгів (аукціону), протоколу проведення електронних торгів і акту проведення електронних торгів, скасування протоколу і акту проведення електронних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу майна і стягнення судових витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона уклала кредитний договір та іпотечний договір, взяла кошти, придбала нерухоме майно, але не розрахувалася з банком, і рішенням суду в рахунок погашення її заборгованості було звернуто стягнення на предмет іпотеки, рішення набрало законної сили. Відповідачами було проведено аукціон, відбулися електронні торги з продажу її майна. Позивач вважає, що вказані торги і аукціон, протокол і договори відбулися з порушенням закону і її прав, вона фактично була позбавлена можливості приймати участь у аукціоні та викупі належного їй нерухомого майна. Таким чином, єдиним вирішенням спірного питання є захист у судовому порядку, шляхом визнання торгів, аукціону і протоколу торгів недійсними, договорів купівлі-продажу - недійсними. Вважає вказані договори і торги протиправними, нікчемними, обставини їх проведення та укладання є сумнівними. Отже відповідачі при проведенні торгів і укладанні вказаних договорів діяли не добросовісно, не виказавши своїх дійсних намірів, а ТОВ «Іннекс» взагалі не є фінансовою установою. На її звернення до відповідача про з`ясування обставин вказаного та укладання договорів, спірне питання вирішене не було, була відмова. Позивач вважає дії відповідачів по проведенню торгів і укладанню спірних договорів неправомірними, зобов`язання повинно бути законним і справедливим.

На підставі викладеного позивач просила суд визнати такими, що не відбулися, електронні публічні торги, визнати недійсним протоколу електронних торгів, визнати недійсним договору купівлі-продажу спірного майна за результатами цих торгів, стягнути судові витрати, задовольнивши позов в повному обсязі.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 березня 2020 року позовні вимоги було задоволено. Визнано недійсними із застосуванням наслідків недійсності правочину електронні торги з реалізації майна, а саме: фізкультурно-оздоровчого комплексу літ. Е-2 загальною площею 549.6 кв. м., який розташований в АДРЕСА_1 , що були оформлені Протоколом електронних торгів № UА-ЕА- 2017-12-05-000039-b від 18 грудня 2017 року. Визнано недійсним Протоколом електронних торгів № UА-ЕА- 2017-12-05-000039-b від 18 грудня 2017 року з реалізації майна, а саме: фізкультурно-оздоровчого комплексу літ. Е-2 загальною площею 549.6 кв. м., який розташований в АДРЕСА_1 . Визнано недійсним Договір купівлі-продажу від 21 грудня 2017 року, укладений між ПАТ «Комерційний Банк «Актив-Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. за реєстровим № 2094. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

ОСОБА_2 відповідно до положень ст. 360 ЦПК України подала відзив, в якому просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 березня 2020 року - залишити без змін, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апелянта.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу, не скористалися.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду - скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2016 року було вирішено позовну заяву ПАТ КБ «Актив-Банк» задовольнити і в рахунок заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «Актив-Банк» за договором № 0305/02 від 05 березня 2008 року в сумі 8959 733 грн. 54 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно: фізкультурно-оздоровчий комплекс по АДРЕСА_1 , площею 549.6 кв. м., що належить на праві власності ОСОБА_3 , шляхом визнання права власності на це майно за цим банком.

18 грудня 2017 року були проведені відкриті електронні торги (аукціон) з реалізації майна, а саме: фізкультурно-оздоровчого комплексу літ.Е-2 загальною площею 549.6 кв. м., який розташований в АДРЕСА_1 . Власником даного активу виступав ПАТ «Комерційний Банк «Актив-Банк». Оператором, через електронний майданчик якого було заведено інформацію про лот в ЕТС, була Товарна біржа «Іннекс». Згідно з протоколом електронних торгів №UА-ЕА-2017-12-05-000039-b переможцем було визначено відповідача ОСОБА_1 , який запропонував найвищу цінову пропозицію. Після чого, між цим відповідачем та відповідачем ПАТ КБ «Актив-Банк» 21 грудня 2017 року було укладено договір купівлі-продажу, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. за реєстровим № 2094.

Відповідно до п. 5.10.5 Регламенту ЕТС банк зобов`язаний підписати протокол електронного аукціону протягом 3 (трьох) робочих днів з дня, наступного за днем його формування, та опублікувати його в ЕТС через особистий кабінет не пізніше 4 (чотирьох) робочих днів з дня, наступного за днем формування такого протоколу електронного аукціону. Вказаний строк спливає о 18-00 год. останнього дня строку, встановленого для його підписання та опублікування. У випадку непідписання та неопублікування протоколу електронного аукціону ЕТС автоматично присвоює електронному аукціону статус «Аукціон не відбувся».

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 2017 року, підставою виникнення права власності у банку на майно, що було реалізовано з торгів, є рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2016 року по справі № 200/10874/15-ц. У резолютивній частині даного рішення зазначено, що судом вирішено задовольнити позовні вимоги банку та звернути стягнення на майно шляхом набуття на нього права власності банком.

За умовами п. 4.1 Іпотечного договору іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором, вони не будуть виконані (виконані неналежним чином)...

Відповідно до п. 4.2 Іпотечного договору звернення стягнення за цим договором здійснюється на підставі цього договору, виконавчого напису або за рішенням суду. Пунктом 4.3. цього договору встановлено, що пункт цього договору є застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке надає право іпотекодержателю звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі цього договору, шляхом: продажу від свого імені предмета іпотеки будь-який особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Цим договором іпотекодавець уповноважує іпотекодержателя подавати та отримувати від імені іпотекодавця довідки та документи, які необхідні для підготовки Предмета іпотеки до продажу..., сплачувати всі необхідні платежі, підписувати договір купівлі - продажу предмета іпотеки, а також виконувати всі інші дії, які пов`язані з продажем предмету іпотеки. У разі продажу предмета іпотеки іпотекодавець доручає іпотекодержателю отримати грошові кошти, виручені від продажу та спрямувати їх на погашення витрат іпотекодержателя та заборгованості за договором про іпотечний кредит...прийняття предмета іпотеки у власність, в порядку, визначеному ст. 37 Закону України «Про іпотеку». При цьому це застереження визначається сторонами як договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

Судом встановлено, що окремого договору між сторонами про задоволення вимог іпотекодержателя укладено не було, а договором іпотеки зазначено лише загальне правило про таку можливість, а відтак, не зазначивши в договорі всі умови переходу права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя, а зауваживши лише про загальну можливість цього, а тому, відсутні й підстави для перереєстрації права власності на предмет іпотеки.

Отже, суд першої інстанції встановив, що право власності у банку на майно, що було реалізовано ним на торгах, було набуте з порушенням законодавства України, що прямо вказано в Постанові Великої палати Верховного суду, зазначеної вище, а висновки Верховного суду повинні враховуватися судами при винесенні рішень ( ч. 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України). В договорі купівлі-продажу майна, укладеного по результатам аукціону зазначено, що майно належить на праві власності банку на підставі рішення Жовтневого районного суду вказаного вище (п. 1.2. договору), але, як зазначено вище, право власності не може виникати на підставі рішення суду, а саме зверненням стягнення на майно, шляхом визнання на нього права власності.

Крім того, суд посилався на те, що апеляційний суд ухвалою від 11 жовтня 2016 року залишив в силі рішення районного суду від 26 липня 2016 року, але потім прийняв апеляційну скаргу від іншої особи, яка не брала участь в розгляді вказаної справи, розглядав цю скаргу і лише 02 квітня 2019 року була винесена постанова про залишення рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2016 року без змін. Тобто вказане рішення остаточно набрало законної сили лише 02 квітня 2019 року, а електронні торги пройшли в грудні 2017 року, тобто до набрання законної сили рішенням суду.

Також, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу електронних торгів, щодо продажу спірного майна, крок аукціону становить 10745.31 гривень. Положенням, щодо організації продажу активів банків, що ліквідуються (банк у справі знаходиться в стадії ліквідації з 2015 року) крок аукціону це - надбавка (дисконт), на яку в ході відкритих торгів здійснюється підвищення/зниження початкової (стартової) та кожної наступної ціни оголошеного до продажу лота. Переможцем аукціону визнано ОСОБА_1 , яким майно було придбано за суму у розмірі 1402001.00 гривень. Різниця між сумою, за яку було придбано майно і суму, що запропонував інший учасник торгів, що приймав участь у торгах становила одну гривню, адже інший учасник торгів, а саме ОСОБА_4 програв переможцю аукціона запропонувавши за лот 1402000.00 гривень. Тобто, суд встановив, що не було дотримано кроку аукціону, заявленого спочатку, і є порушенням умов його проведення.

Сума, за яку було реалізовано майно, а саме: фізкультурно-оздоровчий комплекс літ. Е-2 загальною площею 549.6 кв. м., який розташований в АДРЕСА_1 відповідно до протоколу проведення торгів склала 1 402001.00 гривень. Оціночна вартість вищезазначеного майна за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2016 року про зверненням стягнення на майно, шляхом визнання на нього права власності, становить 3 212000.00 гривень.

Встановлено, що на сайті Ргоzогrо продажі, що є обов`язковим майданчиком при реалізації майна неплатіжеспроможних банків зазначено, що спірне майно реалізувалося зі знижкою у 70 % та за початковою вартістю становило 3 581768.33 гривень. Таким чином, суд дійшов висновку, що фактично майно було реалізовано не за ринковою вартістю, що порушує права позивача, як особи, у якої це майно було стягнуто за рішенням суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що, оцінюючи дії сторін при безпосередньому укладанні спірних договорів, встановлено, що закону не було дотримано, права та обов`язки сторонам було не роз`яснено, наслідки укладання договорів не зазначені, норми закону не виписані, не всі істотні умови договору зазначені і домовлені сторонами, дії при укладанні цих договорів не відповідають вимогам закону. Доказів на спростування вказаного відповідачами не надано.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що ПАТ «КБ «Актив-Банк», яке є правонаступником ВАТ «КБ «Актив-Банк», в рахунок виконання основного зобов`язання за кредитним договором, на підставі укладеного з ОСОБА_2 іпотечного договору на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2016 року по справі №201/10874/15-ц звернуло стягнення на іпотечне майно, а саме: фізкультурно-оздоровчий комплекс літ.Е- 2, загальною площею 549,6 кв.м, розташований у АДРЕСА_1 , шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.10.2016 року, провадження 22-ц/774/7063/16, дане рішення залишено без змін.

Отже, на момент проведення електронних торгів (аукціону) 18.12.2017 року власником спірного об`єкту нерухомого майна був ПАТ «Комерційний Банк «Актив-Банк», та жодних судових справ у відношенні даного майна не розглядалось.

Однак, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні помилково зазначає, що на момент і проведення електронних торгів (18.12.2017 року) рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2016 року по справі №201/10874/15-ц. не набрало законної сили.

Дніпропетровський апеляційний суд у своїй постанові від 02.04.2019 року, винесеної по цивільній справі №201/10874/15-ц зазначив: «При цьому колегія суддів виходить з того, що рішення, яке набрало законної сили не може бути поставлено під сумнів (принцип res judicata), а здійснення перегляду цього рішення з виходом за межі доводів апеляційної скарги не є виправданим та обґрунтованим, оскільки має наслідком порушення інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.» Дана постанова набрала законної та не скасована.

Тобто, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2016 року на момент проведення електронних торгів було чинне.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції, вийшовши за межі своїх повноважень та в порушення вимог процесуальних норм, в оскаржуваному рішенні встановив обставини щодо правомірності набуття права власності на предмет іпотеки (здійснив їх переоцінку), які були встановлені рішеннями судів, що набрали законної сили.

Згідно прецедентній практиці Європейського суду з прав людини (рішення: від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», § 72; від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії», § 61): Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Також, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо дотримання кроку аукціону, з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції не взяв до уваги «Регламент роботи електронної торгової системи щодо організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку та банків, що ліквідуються» (надалі - Регламент ETC), який розроблено у відповідності до вимог діючого законодавства (текст даного регламенту знаходиться у відкритому доступі на сайті https://prozorro.sale/majdanchikam). А наявні начебто порушення при проведенні електронних торгів (аукціону) ґрунтуються лише на Положенні щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, який затверджено Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.03.2016 № 388 (у редакції рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.05.2017 № 1872). При цьому метою цього Положення є визначення порядку організації продажу активів (майна), що включені до ліквідаційної маси банку, що ліквідується, у тому числі визначення принципів та критеріїв черговості продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, які застосовуються при формуванні як планів продажу активів (майна) на рівні банків, що ліквідуються, так і пропозицій з продажу окремих активів/пулів активів, а не проведення самих торгів.

Відповідно до п.п.7.20, 7.21. Регламенту ETC електронний аукціон складається з трьох раундів, які проводяться за однаковими правилами. У кожному раунді учасники протягом 3 (трьох) хвилин, кожен в порядку від менших до більших цінових пропозицій, а при їх співпадінні - від пізніших до більш ранніх, мають право збільшити свою попередню цінову пропозицію не менш ніж на один крок аукціону. У разі відсутності цінової пропозиції від учасника протягом 3 (трьох) хвилин цінова пропозиція такого учасника у поточному раунді вважається такою, що здійснена в розмірі попередньої або закритої пропозиції цього учасника. Розмір закритої цінової пропозиції може дорівнювати початковій ціні/ціні реалізації лоту."

Отже, кожен учасник має право збільшити свою попередню цінову пропозицію не менш ніж на один крок аукціону. Крок аукціону - 10745,31 грн. Як вбачається з протоколу електронних торгів №UA-EA-2017-12-05-000039-b від 18.12.2017 року ОСОБА_1 було зроблено наступну цінову пропозицію у трьох раундах: 1 раунд - 1105567,00 грн., 2 раунд - 1258000,00 грн., 3 раунд - 1402001,00 грн. Таким чином, ОСОБА_1 та іншими учасниками було зроблено пропозицію більше ніж на один крок аукціону.

Таким чином, жодних порушень норм діючого законодавства з боку відповідачів не було.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначає, що «на сайті Prozorro продажі, що є обов`язковим майданчиком при реалізації майна неплатіжеспроможних банків зазначено, що спірне майно реалізувалося зі знижкою у 70 % та за початковою вартістю становило 3 581768.33 гривень. Причина такого дисконту на перших же торгах ніде не зазначена, тобто фактично майно було реалізовано не за ринковою вартістю».

Однак, в матеріалах справи наявне рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.08.2017 року за №3570. Даним рішенням було встановлено відсоток зниження початкової ціни реалізації зазначених активів (майна) на кожних наступних відкритих торгах (аукціоні) на 10% від затвердженої Фондом початкової ціни реалізації, але сумарно не більше ніж на 70% від затвердженої Фондом початкової ціни реалізації без необхідності повторного погодження даного питання з виконавчою дирекцією Фонду. На сайті Prozorro вбачається, що було проведено вісім аукціонів з продажу спірного об`єкту нерухомого майна, при цьому при проведенні першого аукціону (старт аукціону 23.08.2017 року) було зазначено, що лот виставлено вперше. А отже висновок суду щодо продажу фізкультурно-оздоровчого комплексу літ. Е-2 загальною площею 549.6 кв. м., який розташований в АДРЕСА_1 на першому аукціоні, який відбувся 18.12.2017 року не відповідає дійсності.

Отже, враховуючи вищезазначене, обгрунтованими є твердження апелянта про те, що суд першої інстанції, посилаючись на сайт Prozorro та інформацію, яка на ньому розміщена стосовно фізкультурно-оздоровчого комплексу літ. Е-2 загальною площею 549.6 кв. м., який розташований в АДРЕСА_1 , дійшов до висновку, який не ґрунтується на дійсних обставинах справи.

Також, колегія суддів погоджується з посиланням апелянта на те, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції прийшов до висновку, що права позивача порушені, але не зазначає які саме права були порушені та в чому конкретно полягає таке порушення.

Так, в оскаржуваному рішенні йде посилання на правову позицію Верховного суду України у справі за № 6-1981 цс 16 від 12 жовтня 2016 року, однак застосування зазначеної правової позиції до даних правовідношень є помилковим, оскільки вона містить інші фактичні обставини, ніж по даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що було проведено електронні торги з продажу активів банку, що ліквідується. Було здійснено продаж майна, яке належить на праві приватної власності Банку, а не боржнику.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції не звернув уваги на вищезазначене та ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є обгрунтованою та підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товарної біржі "Іннекс", ПАТ "КБ "Актив-Банк", третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова А.В. про визнання недійсними результатів електронних торгів (аукціону), протоколу проведення електронних торгів і акту проведення електронних торгів, скасування протоколу і акту проведення електронних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу майна і стягнення судових витрат.

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3457 грн. 81 коп.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 березня 2020 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товарної біржі "Іннекс", Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк", третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова Алла Володимирівна про визнання недійсними результатів електронних торгів (аукціону), протоколу проведення електронних торгів і акту проведення електронних торгів, скасування протоколу і акту проведення електронних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу майна і стягнення судових витрат - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3457 грн. 81 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова