ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/429/20 Справа № 0431/2088/12 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
15 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Варенко О.П.,
суддів: Городничої В.С., Лаченкової О.В.,
за участю секретаря Кравченка Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково.
Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року змінено в частині правових підстав відмови у солідарному стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № ML308/031/2008 від 22 лютого 2008 року.

09 жовтня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення, в якій заявник ставить питання про стягнення витрат на правову допомогу адвоката у сумі 3 300 грн та витрат на гонорар успіху в розмірі 1 224,8 доларів США.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ст.133 ЦПК Україги, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року справа № 826/1216/16, від 12 вересня 2019 року справа № 9901/350/18.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В якості доказу витрат на правову допомогу надано: договір про надання адвокатських/правничих послуг та правової допомоги № 2409 від 24 вересня 2020 року, укладеного між АБ «Юрій Лелеко» та ОСОБА_1 (том 4, а.с.144), згідно умов якого вартість за послуги адвоката за даним договором встановлюються у додатковій угоді між сторонами та даним договором. Вартість послуг не може бути меншою, ніж 1 100 грн за одне судове засідання чи слідчу дію за участю чи в інтересах Клієнта куди з`явився або був викликаним Адвокат із розрахунку за один час роботи адвоката, незалежно від причин за яких судове засідання не відбулось чи було відкладено не з вини адвоката, а також мінімальних ставок адвокатського гонорару, які затверджені Рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.03.2018 р.; акт виконаних робіт за вищевказаним договором від 05.10.2020 року, згідно якому сторони погодили, що адвокатом надана правова допомога ОСОБА_1 в цивільній справі № 0431/2088/12, яка не має претензій щодо ціни і вартості та складається з наступного: 1) участь в Дніпровському апеляційному суді адвоката Лелеко Ю.О. 29.09.10 р. по справі 0431/2088/12 1 год. - 1 500 грн; 2) складання проектів процесуальних документів в цивільну справу 0431/2088/12 3 години, загалом 1 500 грн; 3) гонорар успіху тобто преміальні адвокату у випадку залишення рішення суду першої інстанції в силі про відмову у стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на підставі мінімальних ставок адвокатського гонорару, які затверджені Рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.03.2018 р. становить 2% від суми стягнення (2% від суми 61 244,31 доларів США та 15 000,00 грн (рішення суду апеляційної інстанції) 1 224,8 дол.США та 300 грн).

Згідно положень ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем ОСОБА_1 суду не надано належних доказів наявності витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Крім того, в акті виконаних робіт за вищевказаним договором від 05.10.2020 року (том 4, а.с.146) зазначено про участь в Дніпровському апеляційному суді адвоката Лелеко Ю.О. 29.09.10 р. по справі 0431/2088/12 1 год. - 1 500 грн, тоді як розгляд справи відбувся 30.09.2020 року протягом 15 хвилин (том 4, а.с.131-132).

З огляду на зазначене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.141, 270 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова

м. Дніпро