Провадження № 2/686/1460/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020

25 лютого 2020 року

Хмельницький міськрайонний судХмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.,

за участі секретаря Перун А.М.,

позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому в спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 з підстав тривалої відсутності, відповідно до ст.ст.317,383,391,405 ЦК України.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задоволити. Відповідачі позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Наслідки визнання позову роз`яснені та зрозумілі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується правовстановлюючими документами та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. ОСОБА_2 є колишньою дружиною позивача, шлюб з якою припинено, що підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13.05.2011 року, справа №2/2218/2738/11. ОСОБА_3 є повнолітньою донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

За ст.5 ЦПК особа, звертаючись до суду самостійно обирає спосіб захисту порушених прав. Суд, враховуючи позовні вимоги, може визначити у своєму рішенні спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст.ст.71,72 Житлового кодексу України, в судовому порядку здійснюється визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців.

Член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.(ст.405 ЦКУ)

Судом з`ясовано, що відповідачі тривалий період часу-понад рік не проживають за адресою АДРЕСА_1 , спільним побутом не пов`язані з позивачем, фактично проживають за іншою адресою, що підтверджується зібраними у справі доказами та поясненнями сторін.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті206 цього Кодексу( ч.6 ст.263 ЦПК).

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що право відповідачів на користування квартирою підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів в порядку передбаченому ст..ст.141, 142 ЦПК на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій.

Керуючись ст.ст.319, 383,391, 405,406 ЦК України, ст.ст. 4,5, 12, 81, 141, 258, 259, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 1978 р.н. та ОСОБА_3 , 2001 р.н. такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 384,20 грн., з кожної по 192,10 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 28 лютого 2020 року.

Суддя Хмельницького міськрайонного суду З.А.Чевилюк