Провадження № 2/686/4089/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 жовтня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі - Слободянюк А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Ідея Банк» в особі Хмельницького відділення №1 про визнання кредитного договору недійсним в частині вимог та зобов`язання здійснити перерахунок платежів,

встановив:

16.07.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Ідея Банк» в особі Хмельницького відділення №1 про визнання недійсними пунктів кредитного договору та зобов`язання здійснити перерахунок платежів. В обґрунтування позову позивач вказала, що 19.12.2018 року між нею та АТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір №Р24.00212.004674913, за умовами п.1.1 якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби у сумі 35393 грн., включаючи витрати на страховий платіж строком на 30 місяців, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору.

Згідно з пунктом 1.2. кредитного договору банк надає кредит у день його підписання строком на 30 місяців. Датою видачі кредиту є остання дата списання коштів з позичкового рахунку позичальника в банку.

Банк виконав свій обов`язок щодо видачі кредитних коштів в сумі 35 393 гри. шляхом перерахування коштів в сумі 6021,22 грн. на користь страхової компанії «Уніка» та 29371,78 грн. шляхом перерахування їх на її поточний рахунок НОМЕР_1 . В подальшому, на виконання умов кредитного договору, вона щомісяця сплачувала платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на користь Банку шляхом їх внесення в касу у Хмельницькому відділенні № 1 Банку (29000, м.Хмельницький, вул. Проскурівська, 33).

Відповідно до виписки по особовим рахунках їй стало відомо, що із суми щомісячного платежу Банк самостійно здійснював розподіл сум на погашення частини по тілу кредиту, на погашення по відсотках за користування кредитними коштами та майже половину, а подеколи і більше половини платежу направляв на погашення заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту.

Згідно з пунктом 1.4 кредитного договору від 19 грудня 2018 року їй було встановлено плату за обслуговування кредиту, щомісячно в терміни і в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

У пункті 6 кредитного договору викладено графік щомісячних платежів за кредитним договором, серед якого у графі «платежі за додаткові та супутні послуги» встановлена плата «за обслуговування» за весь час дії строку користування кредитними коштами (до 19.06.2021 року) в сумі 19324,59 грн.

За весь період користування кредитними коштами вона не отримувала від банку послуг, які перелічені у п.1.4. кредитного договору. Так, у неї відсутня електронна скринька, на яку б банк направляв інформацію про стан рахунків та про зарахування платежів по кредиту, і це банку було відомо під час укладення кредитного договору, оскільки таких реквізитів (електронної пошти) вона Банку не повідомляла по причині її відсутності в неї. Із запитами до Банку із використанням різних каналів зв`язку вона не зверталась.

Оспорюваним пунктом 1.4 кредитного договору їй, як позичальнику, фактично було встановлено плату за надання інформації щодо її кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, надання інших послуг, за вказану плату, умовами кредитного договору не передбачено. Вказана щомісячна плата за обслуговування міститься й у пункті 6 кредитного договору, а саме у графіку щомісячних платежів.

Враховуючи наведене, вважає, що оскільки було встановлено щомісячну плату за таку супутню послугу банку, яка за законом повинна надаватися їй безоплатно, вказаний пункт кредитного договору є несправедливим та підлягає визнанню недійсним. Окрім того, вона не отримувала від Банку зазначених послуг та не зверталась до Банку за їх отриманням протягом всього строку користування кредитними коштами.

Виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги суперечить ст.11 Закону України «Про споживче кредитування».

У зв`язку з тим, що нею заявлено позовну вимогу про визнання недійсним п.1.4 кредитного договору, а п.6.1 кредитного договору передбачено графік погашення щомісячних платежів за кредитним договором, останній потребує також визнанню недійсним.

Як наслідок визнання недійсним умов кредитного договору в частині визначення плати з обслуговування кредитної заборгованості (п.1.4. та п.6 кредитного договору в частині плати за обслуговування) належить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок здійснених з часу укладення вказаного договору платежів та зарахувати сплачену позивачем суму в рахунок інших обов`язкових платежів, що передбачені умовами вказаного кредитного договору, що буде повністю відповідати нормам чинного законодавства.

Всього за весь час користування кредитними коштами нею було сплачено 14861,53 грн. на користь Банку, який зарахував їх в рахунок погашення боргу по комісії за обслуговування кредитом.

Тому позивач просить: визнати недійсним пункти 1.4, 6.1 кредитного договору №Р24.00212.004674913 від 19 грудня 2018 року в частині встановлення платежу за обслуговування з наступним графіком: 19.01.2019 року - 1 157,35 грн.; 19.02.2019 року - 11211,96 грн.; 19.03.2019 року - 1086,57 грн.; 19.04.2019 року - 1051,17 грн.; 19.05.2019 року - 1015,78 грн., 19.06.2019 року - 980,39 грн., 19.07.2019 року - 944,99 грн.; 19.08.2019 року - 909,60 грн.; 19.09.2019 року-874,21 грн.; 19.10.2019 року - 838,81 грн.; 19.11.2019 року - 803.42 грн.; 19.12.2019 року - 768,03 грн.; 19.01.2020 року - 732,64 грн.; 19.02.2020 року -697,24 грн.; 19.03.2020 року - 661,85 грн.; 19.04.2020 року - 626,46 грн.; 19.05.2020 року - 591,06 грн.; 19.06.2020 року - 555,67 грн.; 19.07.2020року - 520,28 грн.; 19.08.2020 року - 484,88 грн.; 19.09.2020 року - 449,49 грн.; 19.10.2020 року - 414.10 грн.; 19.11.2020 року - 378.71 грн.; 19.12.2020року -343,31 грн.; 19.01.2021 року - 307,92 грн.; 19.02.2021 року - 272,53 грн.. 19.03.2021 року - 237,13 грн.; 19.04.2021 року - 201,74 грн.; 19.05.2021 року - 166.35 грн.; 19.06.2021 року - 130,95 грн., всього - 19 324,59 грн.; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок здійснених з часу укладення Кредитного договору №Р24.00212.004674913 від 19 грудня 2018 року платежів, зарахувавши сплачену позивачем/позичальником в сумі цих платежів з погашення заборгованості комісію (плату за обслуговування кредитної заборгованості ) у сумі 14 861,53 грн. - в рахунок інших обов`язкових платежів ( зі сплати заборгованості по тілу кредиту та процентах), що передбачені умовами кредитного договору №Р24.00212.004674913 від 19 грудня 2018 року.

В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи за заперечила. Також при ухваленні рішення суду просила врахувати, що за період перебування справи на розгляді у суді нею в серпні 2020 року було сплачено на користь банку черговий платіж відповідно до умов кредитного договору, що призвело до збільшення погашеної комісії, яка є предметом спору в даній справі. Тому просить при постановленні рішення у даній справі по другій вимозі не зазначати конкретну суму платежів по комісії, яку банк має зарахувати в рахунок інших обов`язкових платежів, оскільки ця сума збільшилась після подання позову.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.12.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Р24.00212.004674913, згідно з п.1.1 якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 35393 грн., включаючи витрати на страховий платіж ( у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п.п.1.2,1.3 кредитного договору, банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 30 місяців. За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 15% річних від залишкової суми кредиту.

В кредитному договорі, укладеному між сторонами 19.12.2018 року, також встановлені процентні ставки послуг, які зафіксовані у грошовому виразі, у тому числі й щомісячна плата за обслуговування кредиту (комісія).

Згідно п.1.4 кредитного договору, за обслуговування кредиту банком, що включає в себе: - надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення СМС - повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом, тощо; - надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; - опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Згідно п.6.1 кредитного договору, щомісячні внески наведені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та сплачується на транзитний рахунок № НОМЕР_2 . Згідно наведеної таблиці визначено щомісячну плату за обслуговування, яка за період з 19.01.2019 року по 19.06.2021 року становить 19324,59 грн..

Вказані обставини підтверджуються: випискою по особовим рахункам з 19.12.2018 року по 05.06.2020 року; кредитним договором №Р24.00212.00467413 від 19.12.2018 року.

Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.

Згідно з пунктом 1.4 кредитного договору від 19.12.2018 року позичальнику було встановлено плату за обслуговування кредиту, що включає в себе плату за: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення СМС - повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом, тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, яку позичальник сплачує щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Тобто, оспорюваним пунктом 1.4 кредитного договору позичальнику фактично було встановлено плату за надання інформації щодо її кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

При цьому, надання інших послуг, за вказану плату, умовами договору не передбачено.

Вказана щомісячна плата за обслуговування міститься й у пункті 6 кредитного договору, а саме у графіку щомісячних платежів.

Відповідно до положень частин першої-п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача

Частиною третьою цієї статті визначено перелік несправедливих умов договору. Вказаний перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за таку супутню послугу банку, яка за законом повинна надаватися їй безоплатно, вказаний пункт кредитного договору є несправедливим та підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину.

Частиною 1 ст.203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства.

Згідно ст.216 ч.1 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Таким чином, суд вважає що встановлення у кредитному договорі несправедливих умов щодо сплати щомісячної плати (комісії) за обслуговування кредитної заборгованості, а саме за послуги, які супроводжують кредит як компенсація супутніх послуг банку за рахунок позивача суперечить актам цивільного законодавства, оскільки банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які той здійснює на власну користь, внаслідок чого виникає істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід визнати недійсними пункти 1.4, 6.1 Кредитного договору №Р24.00212.004674913 від 19 грудня 2018 року, укладеного між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 в частині встановлення обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором №Р24.00212.004674913 від 19 грудня 2018 року; зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок здійснених з часу укладення кредитного договору №Р24.00212.004674913 від 19 грудня 2018 року платежів, зарахувавши кошти, отримані від ОСОБА_1 в рахунок сплати - плати за обслуговування кредитної заборгованості в рахунок погашення інших платежів за вказаним Кредитним договором в порядку визначеному умовами Кредитного договору Р24.00212.004674913 від 19 грудня 2018 року.

Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 2102 грн..

На підставі наведеного, ст.ст.203,215,216,526,629,1054 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст.2,4,5,12,13,76,81,141,247,258,259,263-265,280 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсними пункти 1.4, 6.1 Кредитного договору №Р24.00212.004674913 від 19 грудня 2018 року, укладеного між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (, м.Львів, вул.Валова,11) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , жителькою: АДРЕСА_1 ) в частині встановлення обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором №Р24.00212.004674913 від 19 грудня 2018 року.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» (, м.Львів, вул.Валова,11) здійснити перерахунок здійснених з часу укладення кредитного договору №Р24.00212.004674913 від 19 грудня 2018 року платежів, зарахувавши кошти, отримані від ОСОБА_1 в рахунок сплати - плати за обслуговування кредитної заборгованості в рахунок погашення інших платежів за вказаним Кредитним договором в порядку визначеному умовами Кредитного договору Р24.00212.004674913 від 19 грудня 2018 року.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» (, м.Львів, вул.Валова,11) на користь держави судовий збір в розмірі 2102 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання повного тексту рішення суду - 22.10.2020 року.

Суддя: