Провадження № 2-з/638/29/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Куценко К.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Лисенка А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду заяву представника позивача адвоката Лисенка А.О. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» про визнання зобов`язання виконаним належним чином, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» про визнання зобов`язання виконаним належним чином.

Вказана справа згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшла в провадження судді 28.07.2020 року.

Матеріали справи містять заяву представника позивача про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом зупинення примусового стягнення заборгованості за кредитним договором №NAN2AN55720204 від 24.12.2008 року на підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкова по справі 2011/8573/2012 від 13.07.2012 року та яке підлягає виконанню Шевченківським ВДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області.

В судовому засіданні позивач та його представник подану заяву підтримали з підстав, викладених у ній. Також посилались на підстави звільнення позивача від сплати судового збору за подання цієї заяви з підстави звільнення на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів».

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Перевіривши подану заяву про забезпечення позову, заслухавши думку учасників справи, суд дійшов висновку про повернення її заявнику з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому вимоги до форми та змісту заяви встановлені ст.151 ЦПК України.

В порушення п. 6 ч.1 ст.151 ЦПК України, заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Крім того, всупереч вимогам ч.6 ст. 151 ЦПК України позивачем не сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову.

Так, частиною 1 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відповідному співвідношенні до ціни позову у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлений показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2102 грн.

Відповідно до п.п.4 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про забезпечення позову або доказів, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 420,40 грн.

При цьому посилання представника позивача про звільнення від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів» суд не приймає до уваги з наступного.

Пільги щодо сплати судового збору визначені статтею 5 ЗУ «Про судовий збір» . При цьому передбачені в цій статті особи, які мають пільги щодо сплати судового збору, звільняються від його сплати під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, про що прямо зазначено в абзаці першому частини першої цієї статті.

Згідно з преамбулою ЗУ «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Статті 3 та 4 ЗУ «Про судовий збір» визначають, що об`єктом справляння судового збору є процесуальний документ - позовна заява, інша заява, апеляційна, касаційна скарги тощо. Розмір ставки судового збору так само залежить передусім від об`єкта справляння судового збору.

Аналіз норм частини третьої статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» у її системному зв`язку з положеннями статтей 1-6 ЗУ «Про судовий збір», зокрема статті 5 зазначеного Закону, свідчить про наявність підстав для висновку, що споживач, право якого порушене і який з огляду на це подає позов, відповідно до статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» звільняється від сплати судового збору за подання саме позовної заяви до суду першої інстанції, але від обов`язку сплачувати судовий збір при поданні заяв про вчинення таких процесуальних дій, як забезпечення доказів та забезпечення позову, він не звільняється.

Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» надав наступні роз`яснення: «Згідно зі статтею 5 Закону №3674-VI визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову. Оскільки передбачені Законом №3674-VI пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI ) здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред`явлення певних позовів.»

Згідно ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги вказані недоліки заяви, суд дійшов висновку про повернення її заявнику.

Керуючись ст.151, 153 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву представника позивача адвоката Лисенка А.О. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» про визнання зобов`язання виконаним належним чином - повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк