ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

19.10.2020 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за кредитним договором № 402/П/31/2008/840 від 15.08.2008 року та договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 12.08.2008 року. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначає, що 15.08.2008 року між нею та ПАТ «КБ «Надра» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого було отримано грошовий кредит в розмірі 27918,54 дол. США строком користування до 14.08.2023 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору був укладений договір іпотеки від 15.08.2008 року, відповідно до якого банк приймає в іпотеку нерухоме майно: недобудований будинок готовністю 83 %, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 16.09.2014 року приватним виконавцем вчинено виконавчий напис, яким запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації незавершеного будівництва житлового будинку задовольнити вимоги стягувача ПАТ «КБ «Надра». 24.04.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фастлайн Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги, у зв`язку з чим ТОВ «Фастлайн Капітал» набуло право іпотекодержателя відносно будинку. Відповідно до відомостей з публічного паспорту активу загальний залишок заборгованості (без пені) складає 1028765,10 грн. Заявник вказує, що договір про відступлення права вимоги суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки згідно з виконавчим написом нотаріуса від 19.09.2014 року підлягає задоволенню вимоги ПАТ «КБ «Надра» за рахунок коштів, отриманих від реалізації будинку щодо стягнення загальної суми заборгованості в розмірі 396046,67 грн, а за договором про відступлення права вимоги ПАТ «КБ «Надра» відступило на користь ТОВ «Фастлайн Капітал» суму 1028765,10 грн, тобто відступило право вимоги, якого в нього не було.

Виходячи з викладеного, просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо об`єкта нерухомого майна: житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,2 кв.м., житловою площею 56,1 кв.м.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 402/П/31/2008/840, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 27918,524 дол.США.

15.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором було укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в іпотеку нерухоме майно незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 83% номер АДРЕСА_1 , загальною площею 67,2 кв.м, житловою 56,1 кв.м. Вартість предмету іпотеки складає 33800,06 дол.США.

24.04.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальності «Фастлайн Капітал» був укладений договір про відступлення права вимоги № GL3N217255, відповідно до умов якого банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів тощо.

Заявник вказує, що 19.09.2014 року за заявою ПАТ «КБ «Надра» приватним нотаріусом Київського міського округу Кобелєвою А.М. вчинено виконавчий напис №1116, яким запропоновано за рахунок коштів отриманих від реалізації незавершеного будівництва житлового будинку задовольнити вимоги стягувача ПАТ «КБ «Надра», загальна сума заборгованості, яку необхідно перерахувати на рахунок ПАТ «КБ «Надра» складає 396046,67 грн. Проте відповідно до відомостей з публічного паспорту активу: загальний залишок заборгованості (без пені) складає 10287654,10 грн, з яких залишок по тілу кредиту складає 568114,69 грн, залишок по відсоткам 460650,41 грн. Отже вимоги ПАТ «КБ «Надра» підлягали задоволенню за рахунок коштів, отриманих від реалізації будинку щодо стягнення загальної суми заборгованості в розмірі 396046,67 грн, а тому відступило право вимоги, якого в нього не було.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови ПленумуВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Таким чином, судом встановлено, що предметом позову, з яким позивач має намір звернутись є визнання недійсними договору про відступлення права вимоги за кредитним договором № 402/П/31/2008/840 від 15.08.2008 року та договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 15.08.2008 року укладеними між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 .

Даний вид забезпечення позову є спі вмірним із позовом, з яким позивач має намір звернутись, оскільки відповідає предмету позову, а заборона вчиняти певні дії стосуються предмета (об`єкта) щодо якого наявний спір.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Керуючись ст. 2, 149, 150 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож.: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження тощо) щодо об`єкта нерухомого майна: житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,2 кв.м, житловою площею 56,1 кв.м до набрання рішення законної сили.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити до уповноваженому органу/установі - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Г.В. Соловей