Провадження № 2/742/736/20
Єдиний унікальний № 742/1113/20
08 вересня 2020 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
у складі: головуючого-судді - Павлова В.Г.,
при секретарі - Євтушенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію -
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 14.07.2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію відмовлено.

В ході судового розгляду представником відповідача повідомлено про неможливість подання доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат, зобов`язавшись їх подати в строк, передбачений ч.2 ст.246 ЦПК України.

20.07.2020 року представник відповідача надав детальний опис наданої адвокатом правничої допомоги в рамках розгляду вище вказаної справи.

В судове засідання сторони не з`явились. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Інші сторони по справі про причини неявки до суду не повідомили, про час слухання справи повідомлені вчасно та належним чином.

Судом, з огляду на приписи ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно положень ч.4 ст.270 ЦПК України при розгляді питання щодо ухвалення додаткового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи та доводи сторін, суд вважає, що наявні підстави для ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, повноваження адвоката Чередніченко О.М. як представника відповідача підтверджується ордером про надання правової допомоги серії ЧН №089876 /а.с.130/. За надання правової допомоги останнім було проведено оплату за правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, що підтверджується розрахунковою квитанцією /а.с.212/.

При визначенні суми відшкодування суд виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи договір про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Чередніченко О.М., квитанція на суму 10 000 грн, не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідно до укладеного договору на надання правничої допомоги, послуги надавалися ОСОБА_2 адвокатом та полягають у тому, що адвокат надавав консультації, ознайомлювався з правовими висновками ВС, готував відзив та письмові дебати, приймав участь як представник в судових засіданнях в суді першої інстанції.

Визначаючи розмір витрат на оплату послуг адвоката, керуючись вимогами ст.137 ЦПК України, враховує складність справи та характер, обсяг виконаних адвокатом послуг, з огляду на принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, загальну сукупність часу представництва в судових засіданнях першої інстанції, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 3 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Доповнити резолютивну частину рішення Прилуцького міськрайонного суду від 14.07.2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію наступним абзацом:

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу».

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Прилуцького

міськрайонного суду В.Г.Павлов