Справа № 643/4374/19
Провадження № 2/643/565/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Коцюбинської М.С., позивача ОСОБА_1 , представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Сахно Є.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту, визнання дій неправомірними, відшкодування моральної шкоди, встановлення місця скоєння злочину, встановлення місця проживання, реєстрації та перебування-

ВСТАНОВИВ:

04.09.2020 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому в тому числі просить:

1) Надати обмежувальний припис у вигляді декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк шість місяців, а саме:

- заборонити судом та надати обмежувальний припис кривднику ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 вести лікування, телефонні переговори та у будь-якій спосіб спілкуватись або контактувати через інші засоби зв`язку з дитиною, позивачем, його родиною та постраждалою дитиною особисто та через третіх осіб;

- взяти на профілактичний облік кривдників ОСОБА_4 та ОСОБА_2 для проведення з ними профілактичної роботи та направити ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на проходження програми для кривдників.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 зазначив, що його колишня співмешканка ОСОБА_4 ОСОБА_5 телефоном вдається до відкритих погроз, образ, приниження честі та гідності, застосовує нецензурну лайку, називає непристойними словами позивача, його родичів, погрожує розправою, завданням шкоди здоров`ю, вдається до тиску щодо позивача та його родини в цілому. Такі вислови ОСОБА_4 ОСОБА_5 показує та надсилає також малолітньому сину ОСОБА_6 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вказане вище клопотання та викладені в ньому доводи.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, суд керується таким.

Як вбачається з положень Глави 13 Розділу ІV ЦПК України, справи про видачу обмежувального припису розглядаються в окремому провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Вимоги щодо змісту заяви про видачу обмежувального припису визначені ст. 350-4 ЦПК України.

Виходячи з положень ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом в порядку окремого провадження та підставою для розгляду відповідної справи є подання заяви в порядку ст. 350-4 ЦПК України, а не відповідного клопотання в межах іншої цивільної справи.

Відповідно, за наслідками розгляду заяви про видачу обмежувального припису судом згідно положень ст. 350-6 ЦПК України має бути ухвалене відповідне рішення суду про задоволення заяви або відмову в її задоволенні.

Згідно ч. 3 ст. 258 ЦПК України, розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Таким чином, видача обмежувального припису в межах даної цивільної справи, яка розглядається в порядку загального позовного провадження, є неможливим, оскільки вказане питання має розглядатись в порядку окремого провадження та за наслідками його вирішення судом має ухвалюватись відповідне рішення, тобто розгляд справи має бути закінчений. В даній цивільній справі триває підготовче провадження.

Крім того, суд враховує, що суддею Московського районного суду м. Харкова Крівцовим Д.А. вже було залишено без руху аналогічне клопотання ОСОБА_1 , яке було подано в межах іншої цивільної справи на ім`я судді Московського районного суду м. Харкова Новиченко Н.В. та зареєстровано в якості окремої справи, що розглядається в порядку окремого провадження. В даний час в Московському районному суді м. Харкова (головуючий суддя Крівцов Д.А.) триває розгляд цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису (справа № 643/13916/20).

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для розгляду по суті клопотання (заяви) ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису в межах даної цивільної справи.

Вирішуючи питання щодо процесуального рішення, яке суд має прийняти за наслідками розгляду клопотання про видачу обмежувального припису, суд керується таким.

Цивільним процесуальним кодексом не врегульовано дій суду в разі надходження клопотання про видачу обмежувального припису, яке подано в межах цивільної справи, що розглядається в позовному провадженні, та яке, виходячи з його змісту, фактично є заявою та підлягає розгляду по суті в порядку окремого провадження в межах відповідної цивільної справи окремого провадження про видачу обмежувального припису, в ситуації, коли відповідна справа окремого провадження вже знаходиться в провадженні суду.

За таких обставин суд вважає за необхідне керуватись ст. 10 ЦПК України, якою визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права та якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Також суд керується ст. 2 ЦПК України, згідно якої одним із основних завдань цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо в тому числі у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи вказані вище обставини, суд не вбачає підстав для розгляду клопотання (заяви) про видачу обмежувального припису по суті та залишає його без розгляду.

Крім того, ОСОБА_1 04.09.2020 також заявлено письмове клопотання, в якому він просить витребувати завірену належним чином у ОДКБ № 1 медичну карту № 1081 стаціонарного хворого за допомогою ОСОБА_2 була оформлена по підробним документам на прізвище ОСОБА_7 , якого ніколи не носила, з метою приховування злочину по відношенню до малолітньої дитини.

В обґрунтування клопотання зазначено, що його сину ОСОБА_6 неодноразово наносились травми, фальсифікувались медичні документи з метою відкриття кримінальних проваджень з подальшим позбавленням позивача батьківських прав та вивезення дитини за кордон. В медичній карті була свідомо зазначена жахлива хвороба дитини, яка не існує, а саме спина бифида.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вказане клопотання.

Вирішуючи клопотання в частині витребування медичної карти, суд керується таким.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 4 ст. 77 ЦПК України, суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як вбачається із змісту позовних вимог, предметом доказування в даній цивільній справі є, зокрема, обставини надання пояснень малолітнім ОСОБА_1 , які згідно доводів та вимог позовної заяви були неправомірно отримані представниками Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради за відсутності батьків дитини, дитячого психолога та педагога.

Враховуючи наведене та виходячи із змісту пред`явлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що дані відносно стану здоров`я, які зафіксовані в медичній карті та відносяться до охоронюваної законом інформації, не мають відношення до предмету доказування в даній цивільній справі.

Враховуючи наведене, підстави для витребування медичної карти відсутні.

Керуючись ст. 1, 2, 10, 76, 77, 258-261, 294, 350-4, 353-354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання (заяву) ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно з заявою про видачу обмежувального припису в порядку окремого провадження.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування з ОДКБ № 1 медичної картки № 1081 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині залишення клопотання (заяви) про видачу обмежувального припису без розгляду, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя Д.А. Крівцов