Провадження № 2/742/130/20
Єдиний унікальний № 742/3698/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Чміль С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про скасування заборони відчуження нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про скасування заборони відчуження нерухомого майна.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 27 лютого 2019 року в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . При оформленні спадкових прав в Прилуцькій міській державній нотаріальній конторі позивача було повідомлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було виявлено заборону відчуження житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на підставі повідомлення Народного суду м.Прилуки. Крім того, на запит нотаріальної контори було отримано відомості, що згідно рішення Прилуцького міського Народного суду Чернігівської області від 13 серпня 1993 року щодо визнання недійсним договору дарування будинку, вбачається, що ОСОБА_2 був власником житлового будинку АДРЕСА_3 на підставі договору дарування від 15 вересня 1990 року. Оскільки, ОСОБА_2 ніколи не був та не є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і скоріш за все в межах справи про визнання недійсним договору дарування будинку АДРЕСА_3 було помилково накладено заборону на відчудження житлового будинку під № 6 , і таке накладення арешту на житловий будинок, який набутий позивачем на законних підставах, позбавляє його як власника реалізувати право володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тому позивачем і подано позов про скасування заборони відчуження нерухомого майна.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно письмової заяви його представника адвоката Фесика І. просили розгляд справи провести без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання.

Третя особа в судове засідання також не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення.

У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав:

Згідно копій Свідоцтв про право власності на спадщину за заповітом від 27 лютого 2019 року, виданих державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори та зареєстрованих в реєстрі за №1-218, №1-224, вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Спадщина, яка складається з однієї другої частини житлового будинку за вищевказаною адресою, на яку видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом належало спадкодавцеві ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Фесик Н.В., нотаріусом Прилуцької державної нотаріальної контори 05 лютого 1969 року за реєстровим №494 та зареєстрованого в Прилуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації 05 березня 1970 року. Спадкоємцем іншої Ѕ частини житлового будинку за вказаною адресою була його дружина ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с.8,9).

Повідомленням Прилуцької міської державної нотаріальної контори від 27 лютого 2019 року за №234/01-16 ОСОБА_1 повідомлено, що під час підготовки до видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було виявлено заборону відчуження житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 3679767; зареєстровано: 04 вересня 2006 року 10:51:30 за №3679767 реєстратором: Прилуцька міська державна нотаріальна контора, 17500 Чернігівська область, м.Прилуки, вул.Шевченка, 107, (04637) 5-36-54, 5-22-62; підстава обтяження: не вказано, б/н, не вказано; об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 1919597CHERNIGOV10, архівна дата: 22.02.2000, дата виникнення: 16.07.1993, № реєстра: 148-20, внутр.№F14A294939).

В реєстрі №3 для реєстрації заборон Прилуцької міської державної нотаріальної контори за 1993 рік було виявлено запис №148 від 16 липня 1993 року про накладення заборони відчуження житлового будинку за повідомленням Народного суду м.Прилуки (а.с.10).

При цьому, судом встановлено, що згідно копії довідки Комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 12 березня 2019 року з №607, право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі договору №914 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 02 квітня 1959 року, посвідчений Прилуцькою державною нотаріальною конторою 09 травня 1959 року, реєстровий №2473. 05 лютого 1969 року продано ОСОБА_4 (а.с.13).

Зокрема, як вбачається з Договору від 05 лютого 1969 року, ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_4 купив належний на праві особистої власності недобудований будинок, готовність якого складає 96,9% з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 . Покупець ОСОБА_4 прийняв на себе всі права та обов`язки по будівництву будинку.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Прилуцького міського Народного суду Чернігівської області від 13 серпня 1993 року, визнано недійсним договір дарування від 15 вересня 1990 року, укладеного Прилуцькою нотаріальною конторою, згідно якого ОСОБА_3 подарила ОСОБА_2 будинок, розташований в АДРЕСА_3 з визнанням права власності на даний будинок за ОСОБА_3 (а.с.12).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема припинення дії, яка порушує право.

У відповідності до вимог ст.ст. 81, 82 ЦПК України, які регламентують, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 не був та не є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а позивач на законних підставах набув житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які за життя були законними власниками даного домоволодіння, і таке накладення арешту на житловий будинок позбавляє позивача як власника реалізувати право володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тому позов про скасування заборони відчуження нерухомого майна підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про скасування заборони відчуження нерухомого майна - задовольнити повністю.

Скасувати заборону відчуження нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1 (тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 3679767; зареєстровано: 04.09.2006 10:51:30 за №3679767 реєстратором: Прилуцька міська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: не вказано, б/н, не вказано; об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле; состояние: добудоване; статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; власник ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 1919597CHERNIGOV10, архівна дата: 22.02.2000, дата виникнення: 16.07.1993, №реєстра: 148-20, внутрішній № F14A294939 ), шляхом вилучення з Реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження - заборони відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 .

Судові витрати покласти на позивача.

Заочне рішення може бути переглянуте Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бутиподано протягом тридцяти днівз дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Циганко