Номер провадження: 22-ц/813/7314/20
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2020 року м. Одеса

Головуючого-судді: Комлевої О.С.,

Суддів: Сегеди С.М., Вадовської Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2020 року про відмову у прийнятті та повернення зустрічного позову, постановлену під головуванням судді Кисельова В.К., -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ТОВ «Ф.А.Р.Т», третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в Одеській області, про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним.

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення за договором позики.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2020 року відмовлено у прийнятті та повернуто зустрічний позов ОСОБА_2 .

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що висновок суду є помилковим і передчасним, зробленим без урахування усіх обставин справи.

У обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 зазначає, що обставини, зазначені у зустрічному позові взаємопов`язані з первісним позовом та є похідними, оскільки залежать від задоволення вимог за первісним позовом, задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову і їх спільний розгляд є доцільним.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначає, що зміст і вимоги апеляційної скарги підтримує, оскільки вважає обидва позови (первісний і зустрічний) взаємопов`язаними та окремий їх розгляд практично неможливий, тому просить про задоволення апеляційної скарги.

Ухвала суду в частині відмови у прийнятті до спільного розгляду зустрічного позову ОСОБА_4 та її повернення учасниками справи не оскаржується.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ТОВ «Ф.А.Р.Т», третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в Одеській області про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, в якому просила:

1) визнати недійсним договір від 30 січня 2019 року купівлі-продажу транспортного засобу - автомобілю Renault Trafic, 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_1 ;

2) визнати недійсним договір комісії №7466/19/007241, укладений 30 січня 2019 року від імені ОСОБА_3 та ТОВ «Ф.А.Р.Т.»;

3) скасувати державну реєстрацію права власності на транспортний засіб - автомобіль Renault Trafic, 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , проведену 30 січня 2019 року Територіальним сервісним центром 5152 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області за ОСОБА_4 ;

4) визнати недійсним договір від 12 лютого 2019 року купівлі-продажу транспортного засобу - автомобілю Renault Trafic, 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_1 ;

5) визнати недійсним договір комісії №7466/19/007521, укладеного 12 лютого 2019 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Ф.А.Р.Т.»;

6) скасувати державну реєстрацію права власності на транспортний засіб - автомобіль Renault Trafic, 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , проведену 12 лютого 2019 року Територіальним сервісним центром 5147 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області за ОСОБА_2 ;

7) витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) транспортний засіб - автомобіль Renault Trafic, 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, в якому просив стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 суму боргу у розмірі 184000 грн.

Відмовляючи у прийнятті до спільного розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що вищевказані вимоги повинні розглядатись у самостійних провадженнях, а розгляд даних вимог у даному провадження є недоцільним, а також не задоволення зустрічних вимог не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер, і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. При постановленні ухвали про об`єднання позовів в одне провадження, суд повинен вирішити питання про відповідність зустрічної позовної заяви вимогам про взаємопов`язаність і доцільність спільного розгляду зустрічного та первісного позовів.

Таким чином, вирішуючи клопотання про прийняття зустрічного позову суд з`ясовує такі питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову.

Апелянт вважає, що первісний та зустрічний позов виникли з одних правовідносин.

Разом із тим, судова колегія погоджується із судом першої інстанції в тому, що спори за обома позовами виникли з різних правовідносин.

Судом вірно зазначено, що зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики не пов`язаний з предметом позовних вимог ОСОБА_3 , оскільки підстави та предметом вимог є витребування з незаконного володіння майна транспортного засобу, який, за твердженням позивачки, було відчужено без її згоди, шляхом фальсифікації документів.

Предметом позовних вимог ОСОБА_2 є стягнення позики з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Крім того, ст.. 193 ЦПК України передбачає таку умову для прийняття зустрічного позову, як задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Тобто вимоги за зустрічним позовом є першочерговими, саме після вирішення їх може бути вирішений первісний позов. В даному ж випадку апелянт обґрунтовує свою вимогу при прийняття зустрічного позову тим, що обставини, зазначені у зустрічному позові свідчать про взаємопов`язаність позовних вимог за первісним позовом та зустрічним позовом , позовні вимоги є похідними, оскільки залежать від задоволення вимог за первісним позовом, задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову і їх спільний розгляд є доцільним. Однак таке штучне об`єднання двох позовів в одне провадження суперечить ст. 193 ЦПК України, а тому задоволення позову ОСОБА_2 може бути лише підставою для звернення відповідача до суду з новим позовом.

На підставі вищевикладених обставин, суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 , оскільки вказані позови не є взаємопов`язаними, у зв`язку з чим повернув його позивачу.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 про те, що , колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки позови не взаємопов`язані між собою.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції, відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 16 жовтня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Л.М. Вадовська