Справа № 185/7515/18
Провадження № 2/185/3182/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Кучеренко Ю.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/7515/18 ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

представник позивача - адвокат Гусакова О.Б.

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що позивачу належить на праві власності вищевказане жиле приміщення на підставі договору міни від 16 липня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Шлега Г.І, р. № 5798, нотаріальний бланк ВАМ 678366, та договору дарування частки квартири від 16 липня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нижник А.М., р. № 627, нотаріальний бланк ННС №609771. Відповідач є донькою позивача, зареєстрована, але не проживає без поважних причин за зазначеною адресою з жовтня 2014 року.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2018 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задоволено, визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 14.08.2020 заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2018 по справі ЄУ № 185/7515/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін.

Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися, представник надіслав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до договору міни від 16 липня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Шлега Г.І, р. № 5798, нотаріальний бланк ВАМ 678366, та договору дарування частки квартири від 16 липня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нижник А.М., р. № 627, нотаріальний бланк ННС №609771, житлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу.

У вищевказаному приміщенні зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 10 жовтня 2018 року.

Відповідно до акту 31 липня 2018 року, складеного головою ОСББ "Комарова, 13" відповідач зареєстрований, проте фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з жовтня 2014 року.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив, що відсутність відповідача без поважних причин в жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , складає більше ніж рік на день ухвалення рішення, що є підставою для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування вищезазначеним житловим приміщенням.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81,89, 142, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко