Справа № 128/1795/20
Провадження №22-ц/801/1922/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач :Якименко М. М.
УХВАЛА

21 жовтня 2020 рокуСправа № 128/1795/20м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 20 липня 2020 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ТОВ «Вінекс», ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Степанівська сільська рада, про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30.09.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимог, встановлених ст.356 ЦПК України та надано строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме: надання доказів про сплату судового збору в оригіналі платіжного документа; надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та надання доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження. Попереджено скаржника про те, що в разі невиконання вимог цієї ухвали в указаний строк, скарга буде вважатись неподаною і повернута або відмовлено у відкритті провадження.

На вимогу апеляційної інстанції з Вінницького районного суду Вінницької області надійшли матеріали цивільної справи.

Копію ухвали ОСОБА_1 отримав 09.10.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

19 жовтня 2020 року на виконання вимог зазначеної ухвали від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він повторно просить звільнити його від сплати судового збору та надав ксерокопію довідки з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про відсутність інформації про отримані ним доходи за період з 01.01.2019 по 30.06.2020. При цьому доказів на підтвердження скрутного майнового становища, які б могли бути правовою підставою для звільнення його від сплати судового збору у визначеному Законом порядку не надав. Також заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням причини його пропуску.

Тобто вимоги ухвали суду ОСОБА_1 не виконані.

Ознайомившись зі змістом заяви та матеріалами цивільної справи, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи скаржник 17.08.2020 вже звертався до Вінницького апеляційного суду з аналогічною апеляційною скаргою, яка була ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08.09.2020 визнана неподаною та повернута скаржнику, в зв`язку з несплатою судового збору.

В касаційному порядку дана ухвала ОСОБА_1 оскаржена не була.

Таким чином, звертаючись повторно з апеляційною скаргою та фактично погоджуючись з ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08.09.2020, ОСОБА_1 також не сплатив судовий збір, в черговий раз подавши клопотання про звільнення від сплати судового збору, ідентичне тому, яке було вирішене ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21.08.2020, не зазначаючи будь-яких інших підстав на його обґрунтування.

Подана 19.10.2020 ОСОБА_1 заява на виконання вимог ухвали Вінницького апеляційного суду та прохальна частина апеляційної скарги містять образливі, некоректні та провокативні висловлювання відносно суддів першої інстанції та суддів Вінницького апеляційного суду, виходять за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) констатується, як зловживання правом на подання заяви.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц акцентовано, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

З врахуванням обставин, що склалися, суддя розцінює подану ОСОБА_1 заяву, як вияв очевидної неповаги до честі, гідності суддів, суду та учасників судового розгляду, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст.2 ЦПК України).

Ч.4 ст.44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

При цьому суддя вважає за необхідне попередити ОСОБА_1 про недопустимість порушення принципу поваги до честі, гідності, рівності усіх учасників судового процесу та зловживання процесуальними правами (п. п. 2, 11 ч.3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Оскільки вказані дії скаржника не відповідають завданням та суперечать засадам цивільного судочинства, розцінюються судом як зловживання процесуальними правами, тому суддя вважає заяву ОСОБА_1 неприйнятною, яка підлягає поверненню позивачу.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , суддя враховує практику Європейський суд з прав людини, який застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (справа «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява №67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року, заяви №61164/00 і №18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява №46549/06).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 356, 357 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И Л А:

Визнати подану ОСОБА_1 заяву на усунення недоліків, визначених ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30.09.2020, зловживанням процесуальними правами.

Апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 20 липня 2020 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Суддя М.М. Якименко