Справа № 219/1584/17
Провадження № 2/219/18/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2020 року м. Бахмут Донецької області

Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Шевченко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Брагіної М.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 37 993,61 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 600 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26 квітня 2010 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на офіційному сайті банку, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. В порушення умов договору відповідач зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2017 має заборгованість в розмірі 37 993,61 грн., яка складається з наступного: 4 288,77 грн. заборгованість за кредитом; 28 769,43 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 650 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина): 1 785,41 грн. штраф (процентна складова). Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2017 вказана цивільна справа розподілена судді Харченко О.П.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П. від 13.03.2017 відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 03.11.2017 провадження по справі було зупинено до прийняття рішення по справі № 219/11841/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору та набрання судовим рішення законної сили.

11.05.2018 провадження по справі відновлено та призначено до розгляду на 11 червня 2018 року.

Ухвалою суду від 14.09.2018 провадження по справі зупинено до прийняття рішення Верховним Судом України у справі № 219/11841/17 та набрання судовим рішення законної сили.

22.10.2019 на підставі розпорядження в. о. керівника апарату Артемівського міськрайонного суду № 893 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку із припиненням повноважень судді Харченко О.П., дійсна справа передана для розгляду судді Шевченко Л.В.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Шевченко Л.В. від 02.12.2019 вказану цивільну справу прийнято до провадження судді, провадження по справі поновлено та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 21 січня 2020 року.

У судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_1 та представник її представник адвокат Гуревич М.Г., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Разом з тим, від представника відповідача надійшла заява (вх. № 6969 від 25.02.2020) про розгляд справи у їх відсутність. Вказав, що заперечує проти позовних вимог, просив застосувати строк позовної давності.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії статуту у новій редакції ПАТ КБ «ПриватБанк» за рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв`язку із зміною типу Банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.38-39).

Відповідно до копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії НОМЕР_1 , ПАТ КБ «ПриватБанк» знаходиться за адресою: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50.

Згідно копії банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року, наданої Національним банком України, ПАТ КБ «ПриватБанк» внесено до державного реєстру банків 19 березня 1992 року за № 92 на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с.36).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 30.05.2018 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.10.2019 року у справі № 219/11841/17-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», (далі АТ КБ «ПриватБанк») про визнання кредитного договору недійсним, - відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання недійсним кредитного договору № б/н від 26 квітня 2010 року, який складається із заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, які викладені на офіційному веб - сайті ПАТ КБ "ПриватБанк". При цьому суди апеляційної та касаційної інстанції виходили с того, що 26 квітня 2010 року позивач підписала анкету - заяву на отримання в ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитної картки з лімітом 1 000 грн., між банком та ОСОБА_1 фактично укладений договір приєднання, який складається із: заяви-анкети, Умов та правила надання банківських послуг та тарифів банку, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги статтей 633, 634 ЦК України.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач отримала кредит в сумі 4300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Втім, коли відповідач отримала цей кредит з позову та виписки по рахунку не вбачається, не містять докази, додані до позову, і строку дії картки.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, які затверджені наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 та які додані позивачем до позовної заяви на підтвердження своїх позовних вимог, встановлено, що банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, крім зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш, як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта (а.с. 10-33).

Пунктом 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що для надання послуг банк видає клієнту карту, вид якої визначений в Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування та заяві, підписанням якої клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг (а. с. 26 зворотній бік). Згідно анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка підписана позивачем 26.04.2010 року, зазначено, що Пам`ятка клієнта є невід`ємною частиною договору про надання банківських послуг.

До позовної заяви позивачем додана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна. 55 днів пільгового періоду", згідно якої базова процентна ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році) складає в гривні 2,5%, тобто 30% на рік. В цій же довідці зазначено, що позичальник має вносити щомісячний платіж (включаючи плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менш 50 грн. та не більше, ніж залишок заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, який слідує за звітним (а.с. 8).

Про видачу позивачу саме платіжної карти кредитка "Універсальна" зазначено в підписаній нею анкеті-заяві від 26.04.2010 року (а. с. 7).

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 37 993,61 гривень, яка складається з наступного: 4 288,77 грн. заборгованість за кредитом; 28 769,43 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 650 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина): 1 785,41 грн. штраф (процентна складова) (арк.4-6).

Втім, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.10.2019 року за результатом розгляду касаційної скарги у справі 219/11841/17-ц (провадження № 61-39418св18) суд зробив висновок, що правильним є висновок апеляційного суду про відмову у задоволенні позову, оскільки ОСОБА_1 не довела, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, доданими до позовної заяви, складають кредитний договір, адже ці Умови не містять підпису ОСОБА_1 , а отже, їх не можна вважати складовими кредитного договору. Отже, за відсутності доказів узгодження у письмовому вигляді конкретних умов договору, відсутні підстави для визнання цього договору недійсним, адже неукладені умови договору не можуть бути визнані недійсними на підставі статей 203, 215 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками, а також пеню, штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» пеня за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується шляхом складання пені, що нараховується за кожен день прострочення тіла кредиту та тієї, що нараховується 1 раз на місяць у розмірі 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань нараховується у розмірі 500 % + 5 % від суми позову.

У анкеті-заяві позичальника від 26.04.2010 року, яка додана до позовної заяви, процентна ставка не зазначена, у цій же заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, Довідка про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» не підписана відповідачем (арк.с.7).

Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Довідку про умови кредитування та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, не підписана з боку відповідача Довідка про умови кредитування (арк. с.8) надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Зважаючи на визнання Верховним Судом неукладеними умов договору від 26.04.2010 року, то відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відтак, слід відмовити у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом 28 769,43 грн., заборгованість за пенею та комісією 2650 грн. а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1 785,41 грн. штраф (процентна складова) через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу.

Позивач просить застосувати строк позовної давності, проти задоволення позову заперечує. Позов надійшов до суду 27.02.2017 року. З виписки по рахунку судом встановлено, що сума погашення за наданим кредитом становить 18754,34 грн.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

При цьому, правило частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення строку, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Нормами ст. 263 ЦК України передбачені випадки зупинення перебігу позовної давності.

Частина 3ст. 267 ЦК України передбачає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частина 4 вищевказаної статті зазначає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При встановлених судом обставин, суд вбачає наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог і стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованості за кредитом в розмірі 206,85 грн., а в решті позовних вимог слід відмовити, тобто позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1 600 грн. (відповідно до платіжного доручення від 08.02.2017 (а.с.1). Оскільки позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення заборгованості задоволені частково, тому суд в порядку ст.141 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат пропорційно сумі задоволених позовних вимог 8,71 грн. (206,85 * 1600/ 37993,61).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 6, 12, 81, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 526, 628, 633, 639, 1048, 1049, 1050, 1051 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.04.2010 в сумі 206 /двісті шість/ грн. 85 коп.

В задоволенні іншої частині позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8 /вісім/ грн. 71 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення ухвалено в судовому засіданні 25 лютого 2020 року. Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 25 лютого 2020 року. Повний текст рішення складено та підписано суддею 28 лютого 2020 року.

Сторони по справі:

позивач: Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, р/р НОМЕР_2 , МФО 305299, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.В. Шевченко