РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року

м. Рівне

Справа № 570/3141/17

Провадження № 22-ц/4815/749/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Боймиструка С. В., Хилевича С. В.,

секретар судового засідання Ковальчук Л. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Державне агентство лісових ресурсів України,

відповідач Державне підприємство «Клеванське лісове господарство»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Рівненське обласне

управління лісового та мисливського господарства,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Клеванське лісове господарство» на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27 березня 2020 року у складі судді Гнатущенко Ю. В., ухвалене в м. Рівне о 12 годині 42 хвилин, повний текст рішення складено 06 квітня 2020 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного агентства лісових ресурсів України, ДП «Клеванське лісове господарство», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Рівненське обласне управління лісового та мисливського господарства, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення і поновлення на роботі. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідно до контракту, укладеного між ним як керівником державного підприємства «Клеванське лісове господарство» Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства, та Державним агентством лісових ресурсів України з 30.10.2014 р. він працював на посаді директора ДП «Клеванське лісове господарство». Наказом №242-к від 26.07.2017 р. його звільнено із займаної посади з підстав, передбачених підпунктом «б» пункту 26 контракту за одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом за п.8 ст.36 КЗпПП України. Вважає наказ таким, що виданий з порушенням закону, а тому він не може бути підставою для звільнення та розірвання контракту та підлягає скасуванню. До таких порушень відносить: необґрунтованість зазначеної в наказі підстави для звільнення, оскільки не обґрунтовано значних негативних наслідків для підприємства (понесення збитків, штрафів), завданих діями позивача; у день звільнення 26.07.2017 року йому не було видано трудову книжку, не ознайомлено з наказом, не проведено розрахунок, і більш того, цього дня він перебував у службовому відрядженні в м. Києві, а наступного дня здійснював свої службові повноваження за місцем роботи; його звільнення не було погоджене у встановленому законом порядку з Рівненською райдержадміністрацією. Просив визнати незаконним та скасувати наказ №242-к від 26.07.2017 р. «Про припинення трудового договору та звільнення з посади ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства «Клеванське лісове господарство»; стягнути з Державного підприємства «Клеванське лісове господарство» на свою користь заробіток за весь час вимушеного прогулу; рішення в частині поновлення на роботі і виплати середнього заробітку допустити до негайного виконання.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 27 березня 2020 року вказаний позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ №242-к від 26.07.2017 р. «Про припинення трудового договору та звільнення з посади ОСОБА_1 ». У задоволенні позовних вимог про поновлення на посаді директора Державного підприємства «Клеванське лісове господарство» відмовлено. Вирішено вважати ОСОБА_1 звільненим з посади директора Державного підприємства «Клеванське лісове господарство» з підстав, передбачених п.2 ч. 1 ст.36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку дії контракту з 29 жовтня 2019 року. Стягнуто з Державного підприємства «Клеванське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 липня 2017 року по 29 жовтня 2019 року в розмірі 569 415,42 грн. Стягнуто з Державного підприємства «Клеванське лісове господарство» на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. В решті частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване положеннями контракту, укладеному між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Державним агентством лісових ресурсів України, які передбачають підставою звільнення з роботи особи одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, та обґрунтоване відсутністю доказів на підтвердження факту звільнення позивача саме за одноразове грубе порушення, у зв`язку з чим його порушені трудові права підлягають поновленню шляхом скасування оспорюваного наказу про звільнення. Судом також враховано, що на момент ухвалення рішення строк дії контракту між ОСОБА_1 та Державним агентством лісових ресурсів України закінчився, а тому вимога про поновлення на роботі не підлягає до задоволення. За таких обставин та з метою якнайкращого відновлення прав незаконно звільненого працівника суд першої інстанції визнав позивача звільненим з посади з підстав закінчення строку дії контракту та стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу від дня незаконного звільнення по день закінчення строку дії контракту.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, учасники справи оскаржили його в апеляційному порядку.

В поданій апеляційній скарзі ДП «Клеванське лісове господарство» зазначає, що рішення місцевого суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування фактичних обставин справи, та недоведеності обставин, якими воно обґрунтоване. Пояснює, що наказу про звільнення позивача передував наказ Державного агентства лісових ресурсів України № 290 від 18.07.2017р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським обласним управлінням лісового та мисливського господарства», у якому були перелічені численні порушення, виявлені під час перевірки, зокрема: безпідставна оплата за роботу, нестача лісо продукції, факти незаконної вирубки лісу, порушення формування штатного розпису, заборгованість безвідсоткових фінансових допомогах та ін.. Додає, що всі перелічені порушення є систематичним невиконанням директором підприємства ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, і в даному випадку має місце не системне невиконання, як зазначив суд в оскаржуваному рішенні, а одноразове грубе порушення, яке виявилося у бездіяльності ОСОБА_1 .. Заперечує висновок суду про відсутність завданих позивачем збитків, оскільки у вищезазначеному наказі було чітко наведено перелік порушень, їх кількість та сума збитку, завданого цим порушенням. Спростовує пояснення позивача про те, що в день звільнення той перебував у відрядженні, адже згідно відміток у службових документах, він прибув до ДП «Клеванське лісове господарство» 26.07.2017р., тобто у день звільнення. Доводить, що при винесенні наказу про звільнення позивача № 242-к від 26.07.2017р. було дотримано вимог правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях № 1000/5 від 18.06.2015р., як щодо форми, так і щодо необхідності вказівки на обставини, які стали причиною застосування заходу дисциплінарного впливу та нормативного посилання. Звертає увагу суду на те, що для притягнення до дисциплінарної відповідальності не має значення форма вини винної особи (умисел чи необережність), та пояснює, що позивач, знаючи контракт та вимоги чинного законодавства у сфері лісового господарства, не дотримувався їх, що потягло за собою спричинення збитків. В частині позиції місцевого суду стосовно погодження звільнення позивача із Рівненською районною державною адміністрацією покликається на Порядок погодження з головою Ради міністрів АРК, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посаду та звільнення з посад керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, пунктом 6 якого передбачено лише повідомлення про погодження або вмотивовану відмову у погодженні звільнення з посади керівника підприємства не пізніше 5 днів після її надходження, а вимоги про те, що відмова в погодженні є забороною звільнення, даний Порядок не містить. Зазначає про порушення місцевим судом процесуальних норм, які виявилися в тому, що безпідставно відхилене клопотання про відкладення розгляду справи та проведено засідання без представника позивача, що потягло за собою порушення принципу змагальності, ефективної участі в розгляді, а також у відмові в призначенні експертизи. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП «Клеванське лісове господарство» Фізик І. В. вважає її безпідставною та просить відмовити в її задоволенні.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі на посаді директора ДП «Клеванське лісове господарство» незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене без дотримання норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, які мають значення для вирішення суті спору. Вказує, що місцевий суд, правильно установивши відсутність підстав, які були зазначені як підстави для звільнення, разом з тим не знаходить підстав для поновлення незаконно звільненого працівника на попередньозайманій посаді. Пояснює, що контрактом між ним та відповідачем визначено дату закінчення строку його дії 29.10.2019 року та передбачено, що за два місяці до закінчення строку дії контракт може бути продовжений або укладений на новий чи на інший термін. Додає, що таке положення контракту передбачає право волевиявлення його сторін на можливе продовження, а також порядок та строки реалізації цього права, яке порушене незаконними діями відповідача. Стверджує, що суд, не маючи доказів, що відповідач як сторона контракту видав наказ про звільнення позивача у зв`язку із закінченням строку контракту і таким чином реалізував своє волевиявлення на ці дії, прийшов до хибного висновку про зміну дати та підстав звільнення позивача. Вважає, що поновлення його порушених трудових прав, у тому числі і права на продовження контракту, могло відбутися лише за умови поновлення на роботі як незаконно звільненого працівника. Покликаючись на те, що при вирішенні місцевим судом спору не відбулося поновлення попереднього стану прав позивача у всій повноті, просить рішення суду скасувати в оскаржуваній частині та в цій частині ухвалити нове судове рішення про поновлення його на посаді директора ДП «Клеванське лісове господарство», а також стягнути на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.07.2017 року по день постановлення рішення про поновлення на роботі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ДП «Клеванське лісове господарство» вважає її необґрунтованою та просить відмовити у її задоволенні.

В поданій апеляційній скарзі Державне агентство лісових ресурсів України оскаржує рішення суду першої інстанції в повному обсязі і вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального й процесуального права та за неповного з`ясування фактичних обставин справи. Пояснює, що позивач, укладаючи контракт, погодився з його умовами, включаючи і підвищену відповідальність за порушення його умов. Додає, що порушення хоча б одного з пунктів контракту є підставою для його дострокового розірвання. Зазначає, що суд помилково досліджував акт перевірки від 24.06.2017р. як самостійну підставу звільнення ОСОБА_1 , оскільки характер грубого порушення ОСОБА_1 обов`язків, передбачених контрактом, визначений в наказі № 290 від 18.07.2017 року «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським обласним управлінням лісового та мисливського господарства». З цього наказу вбачається, які саме обов`язки, визначені контрактом, були порушені директором ДП «Клеванське лісове господарство», суму фінансових порушень (118,6 тис.грн), і в чому виразилися негативні для підприємства наслідки, і таким чином зміст оскаржуваного наказу від 26.07.2017р. № 242-к «Про припинення трудового договору та звільнення з посади ОСОБА_1 » з посиланням на підстави його постановлення у повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства щодо форми і змісту та детально розкриває зміст допущеного ОСОБА_1 одноразового грубого порушення трудових обов`язків. Акцентує увагу на тому, що саме ці накази спростовують позицію суду першої інстанції про те, що позивача звільнено за неналежну організацію роботи підприємства, що за своєю суттю є триваючим у часі порушенням, а тому не може вважатися одноразовою дією. Вважає помилковим висновок місцевого суду про порушення певної кількості обов`язків чи їх конкретизація свідчить про системність таких порушень. В частині відсутності погодження звільнення ОСОБА_1 з Рівненською РДА зазначає, що Держлісагентством було направлено лист 20.07.2017 року із запитом погодження, відповіді на який станом на час звільнення не було. Вказує, що відповідь з відмовою погодження на звільнення ОСОБА_1 хоч датована 24.07.2017 року райдержадміністрацією, проте станом на день звільнення її не надходило до Держлісагенства України, і доказів цього немає в матеріалах справи. Щодо звільнення позивача в день відрядження пояснює, що це не суперечить положенням чинного трудового законодавства, адже днем звільнення є останній робочий день, і саме в цей день позивач працював у відрядженні. З наведених міркувань скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційних скарг стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 30.10.2014 р. між Державним агентством лісових ресурсів України та ОСОБА_1 укладено контракт терміном по 29.10.2019 року.

Наказом № 242-к від 26.07.2017 р. заступника голови Державного агентства лісових ресурсів України припинено трудовий договір з позивачем ОСОБА_1 та звільнено з посади директора ДП «Клеванське лісове господарство», яке координується Рівненським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, 26.07.2017 р. з підстав, передбачених підпунктом «б» пункту 26 контракту за одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом за пунктом 8 частини першої ст.36 КЗпП України.

Частина 3 ст. 21 КЗпП України визначає контракт як особливу форму трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть установлюватися угодою сторін. На контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, норми КЗпП України надають право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

Згідно пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України, підстави, передбачені контрактом, є самостійною підставою припинення трудового договору, а його розірвання з підстав передбачених контрактом, які не містять ознак дисциплінарного порушення, не є дисциплінарним стягненням, а тому положення статті 149 КЗпП України на спірні правовідносини не поширюється.

Вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір за наявності умов, визначених сторонами у контракті для його розірвання (п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9)

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звільнення позивача за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України стало невиконання умов підпункту «б» пункту 26 Контракту, зокрема, одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом.

Згідно підпункту «б» пункту 26 Контракту передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії: у разі одноразового грубого порушення Керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи тощо).

Рішення компетентного органу, власника підприємства, і наказ про звільнення мають містити чітко сформульоване одноразове грубе порушення, яке стало підставою для звільнення керівника.

При цьому, оспорюваний наказ №242-к від 26.07.2017 року не містить чіткого формулювання одноразового грубого порушення законодавства чи обов`язків директором ДП «Клеванське лісове господарство» ОСОБА_1 , яке стало б підставою для звільнення його із займаної посади. В наказі не зазначено, за яке конкретне одноразове грубе порушення трудових обов`язків позивач підлягає звільненню, за яких обставин було вчинено проступок, характер останнього, у чому конкретно виявилося порушення, що саме стало приводом до звільнення, чи могло бути підставою для розірвання трудового договору (контракту) на підставах, визначених законом.

Доводи апеляційних скарг відповідачів про те, що порушення законодавства та своїх посадових обов`язків ОСОБА_1 мали місце систематично, і саме таке систематичне невиконання по своїй суті є одноразовим грубим порушенням, яке виявилося у бездіяльності, апеляційним судом оцінюються критично. ДП «Клеванське лісове господарство» зазначає, що порушення з боку ОСОБА_1 були чисельними і виражалися, зокрема, у безпідставній оплаті за роботу, у нестачі лісопродукції, у фактах незаконної вирубки лісу, у порушенні формування штатного розпису, у виникненні заборгованості безвідсоткових фінансових допомогах та інше. Сам відповідач вказує на різні факти порушень, що мали місце у різний час, а тому такі порушення не можуть вважатися одноразовим грубим порушенням закону або посадових обов`язків. Таким чином, грубим одноразовим порушенням є одноразова дія, вольовий акт; тоді як неналежна організація роботи підприємства, про яку вказує відповідач, за своєю суттю є триваючою у часі, а тому не може вважатися одноразовою дією.

Покликання апеляційних скарг відповідачів на акт перевірки від 24.06.2017 року як на підтвердження одноразового грубого порушення керівником своїх обов`язків також не може слугувати підставою для скасування судового рішення. Так, в Акті перевірки від 24.06.2017 року ДП «Клеванське лісове господарство» щодо дотримання чинного законодавства з питань заготівлі, обліку, переміщення, реалізації деревини і виробів з неї та окремих питань фінансово-господарської діяльності, що була проведена Держлісагенством, ні у висновках проведеної перевірки, ні в наказі №290 від 18.07.2017 року «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським обласним управлінням лісового та мисливського господарства», не зафіксовано, значних негативних наслідків, які настали для підприємства і в чому вони виразилися, також не зафіксовано штрафних санкцій, які бути застосовані для підприємства.

Викладені в апеляційних скаргах відповідачів твердження про те, що у відповідності до вимог закону грубе порушення обов`язків позивачем як керівником чітко зафіксоване в наказі Держлісагенства № 290 від 18.07.2017р., судом не можуть бути взяті до уваги як доказ саме одноразового грубого порушення своїх обов`язків позивачем, які послужили підставою для припинення трудового договору з ним.

Так, в наказі Держлісагенства №290 від 18.07.2017 р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським ОУЛМГ» вказано про випадки заниження діаметрів асортиментів на Клеванському нижньому складі ДП «Клеванський лісгосп», що зазначено в розділі 3 «Дотримання підприємством чинних нормативно-правових актів з питань використання деревних лісових ресурсів» Акту перевірки від 24.06.2017 р. ДП «Клеванське лісове господарство» щодо дотримання чинного законодавства з питань заготівлі, обліку, переміщення, реалізації деревини і виробів з неї та окремих питань фінансово-господарської діяльності. Перевіркою встановлено, що зазначені у даному розділі акту порушення та недоліки виникли в результаті недостатнього рівня контролю зі сторони головного інженера, який відповідно до п.2.2, п.2.5, п. 2.9 Розділу 2 Службових обов`язків зобов`язаний забезпечувати виконання завдань виробничо-фінансового плану по заготівлі вивезенню лісу, виробництву продукції деревообробки; безпосередньо керувати роботами по заготівлі та вивезенню лісу, переробці деревини та лісових відходів; організовувати реалізацію продукції, здійснювати контроль за її якістю та слідкувати за своєчасним виконанням договорів із споживачами.

В наказі Держлісагенства №290 від 18.07.2017 р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським ОУЛМГ» вказано,що в результаті недотримання перевіреними підприємствами вимог чинних нормативно-правових актів з питань оплати праці встановлені випадки безпідставного нарахування та виплати заробітної плати, відпускних, премій, доплат та надбавок на загальну суму 124,2 тис. грн., в тому числі «Клеванський лісгосп» - 7 випадків, на суму 24,8 тис. грн. У штатному розписі ДП «Клеванський лісгосп» на 2016 р. допущена арифметична помилка фонд заробітної плати на місяць інспектора з кадрів при посадовому окладі 3798 грн. та 0,75 штатної одиниці повинен становити 2848,5 грн., а у штатному розписі встановлено 2849 грн. (перевищення суми на 0,50 грн.), що є порушенням формування штатного розпису. Також встановлені інші недоліки щодо відсутності доказів щодо переліку посад і професій працівників з ненормованим робочим днем; відсутнє положення про надання відпусток працівникам; є заборгованість із використання щорічних відпусток; невиплати винагороди за виплату років протягом 2016 р року та 5 місяців 2017 року, що зазначено в розділі 4 «Соціально-трудові відносини та оплата праці» Акту перевірки від 24.06.2017 р.ДП «Клеванський лісгосп». Вказані недоліки виникли в результаті недостатнього контролю зі сторони старшого інспектора кадрів, провідного економіста та бухгалтерської служби, який згідно посадових обов`язків зобов`язаний організовувати своєчасне оформлення приймання, переведення і звільнення працівників згідно з трудовим законодавством, положеннями інструкціями і наказами підприємства, облік особового складу, видачу довідок про діяльність працівників, збереження і заповнення трудових книжок та ведення встановленої документації з кадрів, а також підготовку матеріалів для рекомендації до заохочень та винагород; забезпечувати складання встановленої звітності з обліку особового складу та роботи з кадрами, складати статистичну звітність по кадрах; оформляти накази з особового складу та інші по кадрах; вести облік відпусток, надавати їх згідно чинного законодавства.

В наказі Держлісагенства №290 від 18.07.2017 р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським ОУЛМГ» вказано, що у ДП «Клеванський лісгосп» оформлення наказів з основної діяльності та з особового складу не відповідає Правилам організації та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженим наказом Мін`юста України від 18.06.2015 №1000/5. Юрисконсультами підприємств візуються не всі проекти наказів та договорів. На підприємствах відсутні власні номенклатури справ та інструкції з діловодства, що вказано в Акті перевірки від 24.06.2017 ДП «Клеванське лісове господарство» та перевіркою встановлено, що зазначені у даному розділі акту порушення та недоліки виникли в результаті недостатнього контролю зі сторони юрисконсульта, до посадових обов`язків якої входить здійснення керівництва правовою роботою на підприємстві, розробка документів правового характеру, слідування за дотриманням законодавства; перевірка відповідності вимогам чинного законодавства внутрішніх (локальних) документів підприємства, візування їх, надання допомоги з підготовки та правильного оформлення зазначених документів; забезпечення наявності повноцінної нормативно-правової бази на підприємстві.

В наказі Держлісагенства №290 від 18.07.2017 р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським ОУЛМГ» вказано, що у ДП «Клеванський лісгосп» спостерігається значне перевищення обсягів кредиторської заборгованості над дебіторською, що може негативно вплинути на їх фінансовий стан, зокрема станом на 01.04.2017 р. дебіторська заборгованість становила 1474 тис. грн.; кредиторська заборгованість станом на 01.04.2017 р. становила 8144 тис. грн.; коефіцієнт співвідношення кредиторської заборгованості до дебіторської за період, який перевірявся збільшився з 4.2 до 5.5, Згідно Акту перевірки від 24.06.2017 р. за 2016 р. та за 3 місяці 2017 р. ДП «Клеванський лісгосп» своєчасно подавало в Держлісагенство фінансові плани та зміни до них, а також пояснювальні записки. Показники зі звітів про виконання фінансового плану підприємства свідчать про випередження темпів зростання доходів ДП «Клеванський лісгосп» над темпами зростання його витрат. Аналіз достовірно балансу Ф №1 вказує на достовірність фінансової звітності підприємства. Станом на 01.06.2017 р. у ДП «Клеванський лісгосп» податковий борг відсутній. Перевіркою не встановлено порушень виконання планів, фінансової звітності. Відповідно до посадових обов`язків головного економіста ДП «Клеванський лісгосп» він проводить роботу з удосконалення планування економічних показників діяльності підприємства, досягнення високого рівня їх обґрунтованості, створення і поліпшення нормативної бази планування, норм витрат товарно-матеріальних цінностей, обігових коштів і використання виробничих потужностей.

В наказі Держлісагенства №290 від 18.07.2017 р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським ОУЛМГ» вказано, що на підставі наказів керівника ДП «Клеванський лісгосп» працівниками підприємства надаються безвідсоткові поворотні фінансові допомоги. Станом на 01.01.2016 р. заборгованість працівників перед підприємством становила 453,8 тис. грн., а станом на 01.06.2017 р. 238,8 тис. грн. Згідно Акту перевірки від 24.06.2017 р. ДП «Клеванське лісове господарство» погашення позик проводиться вчасно шляхом утримання із заробітної плати працівників згідно умов договору.

В наказі Держлісагенства №290 від 18.07.2017 р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським ОУЛМГ» вказано, що у ДП «Клеванський лісгосп» за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. надійшло готівки в касу від реалізації лісо продукції в сумі 1750300,92 грн. з якої 91% або 1599787,95 грн. надано в підзвіт (як правило лісничим) для закупівлі товарно-матеріальних цінностей, які оприбутковані по бухгалтерії та списані на різні види ремонтів основних засобів. Відповідно за період з 01.01.2017 по 31.05.2017 р. із суми готівки, яка надійшла в касу 820723,03 грн. надано в підзвіт 68% або 560150,21 грн. Згідно Акту перевірки віл 24.06.2017 р. ДП «Клеванське лісове господарство» встановлено, що оформлення касових документів проводиться згідно з Положенням про касові операції. Грошові суми, що надійшли в касу, своєчасно оприбутковуються за прибуткових касових ордерах. Перевіркою дотримання ліміту готівки в касі порушень не встановлено. Згідно посадових обов`язків головного бухгалтера передбачено здійснення ним контролю за веденням касових операцій, раціональним та ефективним використанням матеріальних, трудових та фінансових ресурсів.

В наказі Держлісагенства №290 від 18.07.2017 р. «Про результати перевірки державних підприємств, які координуються Рівненським ОУЛМГ» вказано, що під час натурного обстеження лісових масивів комісією виявлено 59 випадків незаконних рубок дерев загальною площею масою 389,5 куб.м., у тому числі ДП «Клеванський лісгосп» - 3 випадки, масою 10,5 куб.м.

На перевірених підприємствах встановлено 19 випадків приписок виконаних робіт з проведення у 2016 р. рубок догляду в молодняках на загальній площі 32,2 га, в результаті чого підприємствами безпідставно проведено оплату за виконану роботу на загальну суму 21,4 тис. грн.., в тому числі ДП «Клеванський лісгосп» - 7 випадків на площі 14,6 га, витрати 5,6 тис. грн..

В результаті проведених під час перевірки вибіркових інвентаризацій у 10 матеріально-відповідальних осіб встановлено 9 випадків нестач лісо продукції та готової продукції переробки деревини на загальну суму 1454,2 тис. грн. (ДП «Клеванський лісгосп» - 2 випадки на 1,8 тис. грн..) та 12 випадків лишків лісо продукції на загальну суму 613,0 тис. грн.. (ДП «Клеванський лісгосп» - 5 випадків на 29,9 тис. грн.).

На перевірених державних підприємствах виявлено 97 випадків порушень нормативно-правових актів з питань відведення лісосічного фонду, заготівлі, обліку, переміщення, реалізації деревини і виробів з неї, в тому числі ДП «Клеванський лісгосп» - 19 порушень. Перевіркою встановлено, що зазначені у даному розділі акту порушення та недоліки виникли в результаті недостатнього рівня контролю зі сторони головного інженера, згідно посадових обов`язків якого він є заступником директора лісгоспу, керівником, організатором і технологом робіт по промисловій діяльності лісгоспу. Він зобов`язаний забезпечувати виконання завдань виробничо-фінансового плану по заготівлі вивезенню лісу, виробництву продукції деревообробки; забезпечувати виконання завдань виробничо-фінансового плану по заготівлі вивезенню лісу, виробництву продукції деревообробки; здійснювати безпосереднє керівництво виробничою діяльністю цехових підрозділів лісгоспу; безпосередньо керувати роботами по заготівлі та вивезенню лісу, переробці деревини та лісових відходів; організовувати реалізацію продукції, здійснювати контроль за її якістю та слідкувати за своєчасним виконанням договорів із споживачами; забезпечувати складання технологічних карт на розробку лісосік, розглядати та затверджувати їх.

Наведені відомості вказують на те, що порушення мали місце періодично, вони не є одноразовим грубим порушенням, яке в розумінні п.п «б» п. 26 Контракту є підставою для його припинення. Більш того, порушення були вчинені не позивачем, а керівниками структурних підрозділів, зокрема, головним бухгалтером, провідним економістом, головним інженером, головним лісником, головним інспектором з кадрів.

У зв`язку з наведеним, відсутні передбачені законом підстави для припинення трудового договору у зв`язку з одноразовим грубим порушенням керівником законодавства чи обов`язків, як це вказано в оскаржуваному наказі №242-к від 26.07.2017 року.

Покликання апеляційної скарги позивача на помилковість висновку місцевого суду про відмову у задоволенні його позовної вимоги про поновлення на роботі апеляційним судом відхиляються з наступних міркувань.

Пункт 2 частини першої статті 36 КЗпП України однією з підстав припинення трудового договору є закінчення строку.

Термін дії Контракту, на підставі якого сторони перебували у трудових відносинах, визначений з 30.10.2014 року по 29.10.2019 року (п. 31 Контракту).

Частиною третьою статті 235 КЗпП України встановлено, що у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань, зокрема призначають на посаду та звільняють з посади керівників державних підприємств, установ, організацій та господарських структур, укладають і розривають з ними контракти, здійснюють контроль за дотриманням їх вимог.

У зв`язку з тим, що строк дії Контракту закінчився 29.10.2019 року, позивач ОСОБА_1 не може бути поновлений на попередній посаді.

Дострокове розірвання Контракту з ініціативи роботодавця всупереч закону дає підстави вважати позивача ОСОБА_1 звільненим у зв`язку із закінченням строку дії Контракту з 29.10.2019 року.

Зважаючи на те, що оспорюваний наказ Держлісагенства України від 26.07.2017 р. № 242-к про звільнення ОСОБА_1 є незаконним, підлягає скасуванню, та беручи до уваги, що на час вирішення спору строк дії укладеного з ним контракту закінчився 29.10.2019 р., позивача слід вважати таким, що звільнений з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України - у зв`язку із закінченням строку дії контракту з 29.10.2019 року.

На думку апеляційного суду, в обставинах, що склалися, та з урахуванням правових норм, якими врегульовані спірні правовідносини, таке відновлення порушених трудових прав ОСОБА_1 є законним, обґрунтованим, достатнім і справедливим.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Є вірним розрахунок середньомісячного заробітку за весь час вимушеного прогулу у відповідності до довідки № 99 від 14.09.2017 року(а.с.190 т. 1). До апеляційного суду відповідач подав ішну довідку, в якій середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за один і той самий період є меншою, ніж у довідці від 14.09.2017 року. Такі розбіжності відповідач не обгрунтував належними доказами, а тому, заробіток за час вимушеного прогулу має бути обрахований із середньоденної заробітної плати 1004 грн.26 коп.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Клеванське лісове господарство» залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2020 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Хилевич С. В.