Справа № 487/8371/19
Провадження № 2/487/770/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ДОДАТКОВЕ

05 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Дорош В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2020 року був задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати, встановлено позивачу строк для подання до суду доказів щодо розміру понесених ним судових витрат.

16 вересня 2020 року від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17867,00 грн.

Сторони в судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

15 вересня 2020 року ухвалено рішення суду, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено, призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати, встановлено позивачу строк для подання до суду доказів щодо розміру понесених ним судових витрат..

В зазначений у рішенні суду строк позивачем було направлено до суду докази вартості понесених ним судових витрат.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку визначено частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Межі та порядок відшкодування судових витрат регламентовано статтями 133, 137,141,142 ЦПК України.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем при подання позову сплачено судовий збір у розмірі 6882,53 грн., та за забезпечення позову - 420,40 грн.

Ухвалюючи рішення 15 вересня 2020 року, судом стягнуто судовий збір за подання позову, проте не стягнуто судовий збір за забезпечення позову.

Відтак, суд вважає за потрібне ухвалити додаткове рішення щодо стягнення судового збору, сплаченого за забезпечення позову у розмірі 420,40 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються - згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Позивач надав суду договір про надання правової допомоги від 04 листопада 2019 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність. Також додав акт-опис №26 виконаних робіт від 16 вересня 2020 року.

Відтак, враховуючи, що позивач підтвердив, що він поніс витрати на професійну правничу допомогу, від відповідача в порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України, не надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та/або їх необґрунтованості які підлягають розподілу між сторонами, то враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 17 867 грн.

Підсумовуючи викладене, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 420,40 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 867 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 7, 12, 16, 81, 89, 133, 137, 141, 142, 258 - 259, 263 - 265, 268, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Доповнити рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 15 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, зазначивши наступне:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір у розмірі 420,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 867 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено 05.10.2020 року.

Суддя: З.М. Сухаревич