Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/65/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року Ржищівський міський суд Київської області в складі :

головуючої судді- Козіної С.М.,

за участі:

секретаря- Проценко Ю.В.,

представника позивача - (не з`явився),

відповідача - ОСОБА_1 (не з`явилась),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області як органу опіки та піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2020 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява. Позивач мотивував позовні вимоги тим, що до органу опіки та піклування виконавчого комітету Ржищівської міської ради 04 березня 2020 року надійшла заява від ОСОБА_3 про підготовку позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно її малолітнього сина ОСОБА_2 , 2008 року народження, який на даний час проживає в родині ОСОБА_3 та перебуває на її утриманні. 07 серпня 2019 року ОСОБА_3 повідомляла службу у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області про факт ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків стосовно малолітнього сина ОСОБА_2 Службою у справах дітей та сім`ї було вжито заходів впливу на громадянку ОСОБА_1 щодо повернення дитини в біологічну родину та належного виконання батьківських обов`язків, проте результатів це не дало і факт невиконання батьківських обов`язків громадянкою ОСОБА_1 підтвердився.

В ході проведеної роботи стало відомо, що відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с. Плоске Острозького району Рівненської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є матір`ю малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично проживає та перебуває на вихованні і утриманні тітки - ОСОБА_3

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають спільного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дитини - ОСОБА_4 помер у 2012 році. ОСОБА_2 після смерті батька залишився на утриманні матері ОСОБА_1 .

У серпні 2018 року відповідачка привезла сина ОСОБА_2 до своєї сестри ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає у м. Ржищів, та передала його їй на виховання згідно з довіреністю від 23 серпня 2018 року строком дії до 23 серпня 2019 року включно. Термін довіреності сплинув, а мати ОСОБА_1 до цього часу не забрала свого сина, до дитини не приїздить, утриманням та вихованням не займається, на телефонні дзвінки з проханням приїхати та продовжити довіреність не реагує.

Орган опіки та піклування доручив службі у справах дітей та сім`ї провести відповідну роботу щодо повернення дитини в біологічну родину. Службою у справах дітей та сім`ї були надіслані запити до різних установ та організацій щодо з`ясування всіх обставин даної ситуації. Відповідач неодноразово запрошувалася прибути до служби у справах дітей та сім`ї особисто по телефону та згідно листів, які були надіслані за місцем її проживання.

Також в ході проведеної роботи було перевірено умови проживання дитини ОСОБА_2 та підтверджено факт проживання дитини в м. Ржищів. Під час обстеження умов проживання встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживають наступні громадяни: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (рідна тітка), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (дядько), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (син), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (племінник). Відповідачка ОСОБА_1 за даною адресою не проживає. Зі слів дитини і членів родини, в якій він на даний час проживає, ОСОБА_1 до м.Ржищева за час проживання сина не приїздила жодного разу.

Під час бесіди з малолітнім ОСОБА_2 у присутності дядька ОСОБА_5 у службі у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Ржищівської міської ради було з`ясовано, що малолітній ОСОБА_2 вже другий рік проживає у рідної тітки ОСОБА_3 та навчається в Ржищівській загальноосвітній школі І-ПІ ступенів у 6 класі.

ОСОБА_2 розповів, що за час проживання разом з матір`ю в с. Плоске, він часто залишався вдома сам без належного догляду і продуктів харчування. Мати не виявляла інтересу до його внутрішнього світу, не створювала умов для отримання ним освіти, не цікавилася його навчанням Були випадки, коли ОСОБА_1 влаштовувала вдома посиденьки компаній, під час яких присутні вживали алкогольні напої, цим самим, подавали негативний приклад для хлопчика, вихованням та утриманням дитини в цей час не займалася. Під час бесіди також встановлено, що дитина не бажає повертатися до матері ОСОБА_1 , оскільки боїться залишитися бездоглядним та непотрібним, має образи на матір за те, що залишала його самого на тривалий час вдома, в тому числі і в нічний час. За час проживання в тітки він бачився з матір`ю лише раз під час подорожі до м.Києва та зрідка спілкувався в телефонному режимі. Мати часто обіцяла, що приїде по нього, але обіцяного не виконувала. Як згодом повідомила ОСОБА_3 , після таких розмов ОСОБА_2 перебував у пригніченому стані.

Враховуючи всі обставини та зібрані службою у справах дітей та сім`ї документи позивач вважає, що відповідачка ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина ОСОБА_2 , не приймає участі у його вихованні, навчанні та утриманні, не проживає разом з ним та не спілкується з дитиною, не цікавиться його життям та здоров`ям, не забезпечує харчуванням та лікуванням дитину, що свідчить про повну байдужість до подальшої долі своєї дитини, та є винною поведінкою матері, тобто підтверджує свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

Представник позивача просив позбавити громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с. Плоске Острозького району Рівненської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав стосовного малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати малолітнього ОСОБА_2 на опікування органу опіки та піклування виконавчого комітету Ржищівської міської ради; стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь малолітньої дитини ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) до повноліття дитини.

У судове засідання представник позивача не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримувала.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про час, день та місце слухання справи в силу ст. 128 ЦПК України вважається повідомленою належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки не повідомила, заперечень проти позовних вимог чи клопотань про відкладення розгляду справи станом на 04 вересня 2020 року на адресу суду відповідачка не надсилала.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно зі свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 від 02 жовтня 2008 року ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а.с. 6).

Батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 09 липня 2012 року (а.с. 9).

Згідно інформації Плосківської загальноосвітньої школи І-ПІ ступенів від 12 листопада 2019 року № 106 про виконання матір`ю ОСОБА_1 батьківських обов`язків за період навчання малолітнього ОСОБА_2 , 2008 року народження, стало відомо, що з боку матері був відсутній необхідний контроль за навчанням сина, іноді ОСОБА_2 мав неохайний зовнішній вигляд, часто пропускав заняття та не виконував домашні завдання. Громадянка ОСОБА_1 не цікавилася навчанням сина, батьківські збори не відвідувала, часто залишала малолітнього сина в будинку без догляду дорослих, у грудні 2017 року на декілька днів залишала сина на чужих людей, пояснюючи тим, що влаштовувалася в цей період на роботу (а.с. 13).

Згідно з листами Плосківської сільської ради Острозького району Рівненської області від 10 вересня 2019 року № 430/02.16 та від 06 грудня 2019 року № 560/02.16 встановлено, що з громадянкою ОСОБА_1 проводилися бесіди та відповідна роз`яснювальна робота щодо наслідків, які можуть бути у разі невиконання нею батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_2 , 2008 року народження. При останній зустрічі громадянка ОСОБА_1 не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав (а.с. 15, 24).

Згідно довідки-характеристики від 10.09.2019 року №681/02.23, виданої Виконавчим комітетом Плосківської сільської ради громадянка ОСОБА_1 понад півроку на території сільської ради не проживає, за час проживання малолітнього сина ОСОБА_2 та не виконувала батьківські обов`язки, часто залишала сина без нагляду, по кілька днів не з`являлася вдома (а.с. 16).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного комісією, що утворена Плосківською сільською радою від 06 грудня 2019 року № 1069/02.23 встановлено, що громадянка ОСОБА_1 , 1984 року народження, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , не працює, має малолітнього сина ОСОБА_2 , 2008 року народження, який на даний час проживає у тітки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Доходу для утримання дитини та забезпечення необхідних життєвих потреб громадянка ОСОБА_1 не має (а.с. 27).

Згідно з письмовими свідченнями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є сусідами ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_5 встановлено, що малолітній ОСОБА_11 з червня 2018 року проживає в сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які виховують, доглядають та утримують дитину, за час проживання ОСОБА_2 в родині його матір жодного разу не приїздила до сина (а.с.21, 22).

Згідно з письмовими свідченнями громадян ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які є родичами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , встановлено, що громадянка ОСОБА_1 , маючи сина ОСОБА_2 , неналежним чином виховувала та доглядала його, залишала в холодній хаті на декілька днів або й тиждень, сама вела аморальний спосіб життя (а.с. 32, 34).

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 14 листопада 2019 року встановлено, що вона влітку 2017 року влаштувалась на роботу в інше село, та у зв`язку із цим вимушена була залишати сина на сусідів і куму. Потім вирішила, щоб дитину доглядала тітка ОСОБА_14 (а.с.26).

З акту обстеження умов проживання від 01 листопада 2019 року встановлено, що сім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Дитина ОСОБА_11 проживає у родині в окремій кімнаті, кімната облаштована усім необхідним для відпочинку та навчання, дитина забезпечена одягом згідно віку та сезону. Стосунки в сім`ї доброзичливі , побудовані на взаємоповазі та підтримці. Вихованням та утриманням дитини займається рідна тітка ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 участі у вихованні та утриманні сина не приймає, проживає окремо.

Згідно з довідкою, виданою КНП "Ржищівський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Ржищівської міської ради від 05 серпня 2019 року, встановлено, що ОСОБА_2 приходив на медичний прийом до лікаря у супроводі тітки ОСОБА_3 (а.с.14).

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 04 березня 2020 року встановлено, що вона подала заяву до в.о. міського голови Ржищівської міської ради Київської області Чорненької К.І. про вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , оскільки вона не виконує своїх батьківських обов`язків, а її малолітній син ОСОБА_2 з серпня 2018 року, який є її племінником, проживає разом з нею (а.с.30). Згідно з копією довіреності від 23 серпня 2018 року (а.с.11) ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 представляти інтереси свого малолітнього сина ОСОБА_2 та діяти від її імені в усіх органах державної влади та управління, організаціях тощо із усіх питань, що стосуватимуться малолітнього сина. Довіреність дійсна до 23 серпня 2019 року включно (а.с.11).

Згідно з поясненнями ОСОБА_5 від 12 листопада 2019 року встановлено, що з серпня 2018 року малолітній ОСОБА_2 проживає у їхній родині, мати ОСОБА_1 не виконувала свої материнські обов`язки. Дитина проживає добре він з дружиною про нього піклуються, займаються його вихованням та утриманням (а.с.31).

Згідно листа служби у справах дітей Острозької РДА Рівненської області від 30.01.2020 року №58/01.21 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , більше року проживає в родині рідної тітки ОСОБА_3 . Його мати ОСОБА_1 не приймає участі в утриманні і вихованні свого малолітнього сина. За інформацією виконавчого комітету Плосківської сільської ради з громадянкою ОСОБА_1 неодноразово проводилися бесіди та відповідна роз`яснювальна робота щодо необхідності виконання батьківських обов`язків та доведено до відома про можливе настання юридичної відповідальності, у тому числі позбавлення батьківських прав. Під час останньої бесіди громадянка ОСОБА_1 повідомила, що не буде заперечувати проти позбавлення її батьківських прав. На даний час жодних кроків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого сина мати не зробила. Громадянка ОСОБА_1 за місцем своєї реєстрації відсутня, на телефонні дзвінки не відповідає, місце перебування не відоме. З метою захисту прав та законних інтересів дитини ОСОБА_2 служба у справах дітей Острозької РДА звернулась до правоохоронних органів з клопотанням про притягнення матері ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 184 КУпАП.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області від 12 березня 2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 (а.с. 4), встановлено, що ОСОБА_1 фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків стосовно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , не приймає участі у його вихованні, навчанні та утриманні, не спілкується з дитиною і не цікавиться його життям та здоров`ям, що свідчить про повну байдужість до подальшої долі свого сина та є підставою для позбавлення батьківських прав.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Перелік підстав за яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України, серед яких, крім іншого, в пункті 2 зазначено ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 3 статті 5 СК України передбачено, що держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 № 3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пункт 16 цієї ж постанови вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Отже судом встановлено, що своєю поведінкою мати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_1 фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків стосовно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , не приймає участі у його вихованні, навчанні та утриманні, не спілкується з дитиною і не цікавиться його життям та здоров`ям, що свідчить про повну байдужість до подальшої долі свого сина.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою, як матір`ю малолітнього сина, своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідачки та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеним факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду, вихованню та утриманню малолітнього сина на підставі з`ясованих у справі обставин, в тому числі на підставі висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області від 10 березня 2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , а також враховуючи, що ставлення відповідачки до дитини суперечить основним засадам прав та обов`язків батьків з виховання та розвитку дітей, інтересам малолітнього сина, а тому є передбачені законом підстави для позбавлення відповідачки ОСОБА_1 батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи те, що на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється при поданні заяви про захист прав малолітніх осіб, тому відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки в дохід держави судовий збір у розмірі 2 102 грн .

Керуючись ст. 155, 164 -165 СК України, ст. 4, 12, 81, 206, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області як органу опіки та піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити у повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с. Плоске Острозького району Рівненської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), стосовно малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як таку, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Передати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на опікування органу опіки та піклування виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с. Плоске Острозького району Рівненської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 02 квітня 2020 року до досягнення дитиною повноліття, при цьому розмір аліментів на дитину не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с. Плоске Острозького району Рівненської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), в дохід держави судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок (отримувач - ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) - UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до Київського апеляційного суду через Ржищівський міський суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя