Справа № 2-882/11 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/811/2007/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Шеремети Н.О.,

секретаря Жукровської Х.І.

з участю представника ТзОВ «Омега» Децика В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «Сонячний промінь» в особі голови Маменьки Світлани Ярославівни на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року в складі судді Гарасимків Л.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства обмеженою відповідальністю «Омега», Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном та визнання права власності на нього та за зустрічним позовом Товариства обмеженою відповідальністю «Омега» до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, з участю третьої особи Дрогобицьке ДК МБТІ та ЕО, інспекції ДАБК у м. Дрогобич, про усунення перешкод у користуванні нежитловими спорудами та визнання права власності на самочинно збудоване майно,-

встановила:

У березні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суд з позовом до ТзОВ Омега, Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради усунення перешкод в користуванні нерухомим майном та визнання права власності.

Вимоги обґрунтовував тим, що 28 квітня 2009 року ТзОВ «Омега» передано у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 600 кв.м. для обслуговування на території паркування автомобілів, яків знаходяться у АДРЕСА_1 . На вказаній земельній ділянці було побудовано нерухоме майно, а саме дві споруди, кожна з яких площею 5 м.кв. для обслуговування автостоянки, збудованих на бетонному фундаменті, яка позначені на технічному паспорті літерами В1 та Б.

Дані споруди зводилися переважно його силами і за його рахунок. З ТзОВ «Омега» у нього була домовленість про використання ним цих споруд для власних потреб. На даний час ТзОВ «Омега» обмежило його у доступі у збудовані приміщення, після їх спорудження йому відмовлено у видачі ключів.

Позивач ОСОБА_1 просив зобов`язати ТзОВ «Омега» усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном, площами 5 м.кв. кожне, які в технічному паспорті на вказані споруди позначені літерами А1 та Б1, розташовані по АДРЕСА_1 та зобов`язати ТзОВ «Омега» надати йому ключі від них; визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме два приміщення, збудовані на фундаменті кожен площею 5 кв.м., в технічному паспорті зазначені літерами А1 та Б1, розташовані по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 3-4).

21 березня 2011 року ТзОВ «Омега» звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, з участю третьої особи Дрогобицьке ДК МБТІ та ЕО, інспекції ДАКБ у м. Дрогобич, про усунення перешкод у користуванні нежитловими спорудами та визнання права власності на самочинно збудоване майно.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до договору оренди землі від 28 квітня 2009 року ТзОВ «Омега» передано у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 600 кв. м, яка знаходиться у АДРЕСА_1 . Рішенням виконкому Дрогобицької міської ради дозволено ТзОВ «Омега» облаштовувати дві споруди для обслуговуючого персоналу на орендованій земельній ділянці. Відповідно до проектної пропозиції, встановлення споруд зазначеними літерами А1 та Б1 на АДРЕСА_1 погоджено в КП «Дрогобичводоканал» та в Дрогобицькому районі електричних мереж. У подальшому, на орендованій земельній ділянці площею ТзОВ «Омега» на фундаменті самовільно побудовано нерухоме майно, а саме дві споруди, кожна з яких площею 5 кв. м. Самочинне будівництво здійснене без порушення будівельних норм і правил та відповідає вимогам нормативно-правових актів з пожежної безпеки, не порушує права інших осіб. ОСОБА_1 не є тією особою, яка має право доступу до спірних нежитлових приміщень, оскільки будь яких письмових договорів із ним про це не укладалось. З урахуванням зазначених обставин та уточнених вимог, позивач за зустрічним позовом просив: зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод ТзОВ «Омега» у користуванні нежитловими спорудами, зазначеними в технічному паспорті літерами А1 та Б1 по АДРЕСА_1 , шляхом зняття навісних замків та будь яким способом в майбутньому; визнати за ТзОВ «Омега» право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме на дві нежитлові споруди, кожна з яких площею 5 кв. м, збудовані на фундаменті, які в технічному паспорті позначені літерами А1 та Б1 по АДРЕСА_1 .

Оскаржуваним рішення рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року у задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 до ТзОВ Омега, Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном та визнання права власності на нього відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Зустрічний позов ТзОВ «Омега» задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди в користуванні нерухомим майном, а саме нежитловими приміщеннями, зазначеними в технічному паспорті літерами А1 і Б1 по АДРЕСА_1 .

Визнано за ТзОВ «Омега» м. Дрогобич, вул. Лемківська право власності на самочинно збудоване нерухоме майно нежитлові приміщення, загальною площею 5 кв.м. кожне, зазначені в технічному паспорті літерами А1 і Б1, розташовані по АДРЕСА_1 .

15 серпня 2011 року у даній справі ухвалено додаткове рішення, яким доповнено рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.05.2011 року. Приміщенням, зазначеним в технічному паспорті під літерами А1 та Б1, розташованих по АДРЕСА_1 присвоєно поштові адреси АДРЕСА_2 та 18 Д.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року оскаржив ОК «Сонячний промінь», який не брав участь у справі, однак вважає, що таке порушує його права, як землекористувача сусідньої земельної ділянки, внаслідок чого виникають перешкоди у користуванні земельною ділянкою та обслуговуванню нежитлових приміщень, що знаходяться на ній, подавши в листопаді 2017 року апеляційну скаргу.

Вважає рішення таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі зазначає, що вимоги ТзОВ «Омега» про усунення перешкод у користуванні нежитловими спорудами та визнання права власності на самочинно збудоване майно не могли бути об`єднані в одне провадженя, оскільки вимоги юридичної особи про визнання права власності на нежитлові споруди є компетенцією господарського суду.

У доповненнях до апеляційної скарги апелянт покликається на те, що відповідно до рішення Дрогобицької міської ради від 27 вересня 2013 року №1107, договору суборенди від 24 жовтня 2013 року, обслуговуючому кооперативу «Сонячний промінь» передано земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 10073 кв.м., що розташована на АДРЕСА_1 , для будівництва критого ринку.

28 січня 2014 року Обслуговуючий кооператив «Сонячний промінь» отримав містобудівні умови і обмеження для забудови зазначеної земельної ділянки.

01 липня 2014 року ДАБК України надано дозвіл на виконання робіт четвертої категорії складності Обслуговуючому кооперативу ОК «Сонячний промінь», як замовнику будівництва.

Таким чином, на момент укладення договору оренди земельної ділянки ОК «Сонячний промінь» суміжна земельна ділянка, що прилягала до їхньої, площею 600 квадратних метрів належала на праві власності міській раді і мала цільове призначення обслуговування території паркування автомобілів. За договором оренди від 28 квітня 2009 року (між Дрогобицькою міською радою та ТзОВ «Омега») земельна ділянка площею 600 квадратних метрів мала відповідне цільове призначення із прямою забороною будівництва на ній.

Рішенням виконкому Дрогобицької міської ради № 376 від 22 жовтня 2010 року дано дозвіл ТзОВ «Омега» на розміщення малих архітектурних форм, на які право власності не визнається і відповідно не підлягає державній реєстрації.

Оскільки містобудівними умовами і обмеженнями, наданими головним управлінням архітектури Дрогобицької міської ради, не було передбачено місць парковки та заї`зду транспортних засобів на території критого ринку, проектним рішенням передбачено використання спірних земельних ділянок для паркування транспортних засобів працівників критого ринку та його відвідувачів.

Враховуючи, що ОС «Сонячний промінь» відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки пов`язаної з тривалим перебуванням значної кількості людей на обмеженій території, за правилами пожежної безпеки повинні бути облаштовані виїзди - заї`зди, які проходять через спірні земельні ділянки.

14 січня 2016 року між Дрогобицькою міською радою та гр. ОСОБА_2 укладено два договори оренди землі, за якими останній передано в оренду дві земельні ділянки комерційного призначення площею 72 кв.м. кожна для обслуговування нежитлових приміщень, які в подальшому остання отримала у власність.

Саме укладені 21 лютого 2014 року договори купівлі-продажу нежитлових приміщень між ТзОВ «Омега» та ОСОБА_2 стали правовою підставою для зміни цільового призначення земельної ділянки - з автостоянки на землі комерційного призначення, що порушує їх права як сусіднього землекористувача.

На момент укладення договорів оренди земельних ділянок, укладених між Дрогобицькою міською радою та ОСОБА_2 , з ними, як користувачем суміжної земельної ділянки, не складалися та не підписувалися акти узгодження меж земельної ділянки.

Просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову ТзОВ «Омега» відмовити, провадження по справі закрити (т. 1 а.с. 145, 156).

Справа розглядалася судами різних інстанцій.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Сонячний промінь» - задоволено.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року в частині задоволення зустрічного позову Товариства обмеженою відповідальністю «Омега» скасовано.

У задоволенні зустрічного позову Товариства обмеженою відповідальністю «Омега» до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за участю третьої особи Дрогобицьке ДК МБТІ та ЕО, інспекції ДАКБ у м. Дрогобич про усунення перешкод у користуванні нежитловими спорудами та визнання права власності на самочинно збудоване майно відмовлено.

В решті рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27 травня 2020 року касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Омега», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено.

Постанову Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

17.07.2020 цивільна справа № 2-882/11 надійшла до Львівського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2020 для розгляду цивільної справи № 2-882/11 (провадження № 22-ц/811/2007/20) визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Ніткевича А.В., суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.

Крім цього, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року та додаткове рішення цього ж суду від 15 серпня 2011 року було предметом апеляційного перегляду за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , яка не була учасником справи, однак покликалася на порушення оскаржуваним рішенням її прав, при цьому ухвалою Апеляційного суду Львівської області від листопада 2013 року апеляційну скаргу останньої відхилено, оскаржувані залишено без змін.

В судовому засіданні 06 жовтня 2020 року представник ТзОВ «Омега» Децик В.І. звернувся із клопотанням про закриття апеляційного провадження, оскільки апелянта ОК «Сонячний промінь» як юридичну особу зареєстровано 03 липня 2013 року, тому на момент ухвалення оскаржуваного рішення апелянт не володів цивільною дієздатністю, відтак відсутні підстави вважати, що цим рішенням порушено права та інтереси апелянта ОК «Сонячний промінь».

Інші учасники справи позивач ОСОБА_1 , представник відповідача ВК Дрогобицької міської ради, представники третіх осіб Дрогобицького ДК МБТІ та ЕО, інспекції ДАБК у м. Дрогобичі, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток (т. 3 а.с. 26-29), в судове засідання о 10 год. 45 хв. 06 жовтня 2020 року не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

Клопотання представника Дрогобицької міської ради про відкладення розгляду справи надійшло після закінчення розгляду справи о 14 год. 22 хв., відтак не могло бути враховано судом під час розгляду справи, що відображено при виготовленні повного тексту судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТзОВ «Омега» Децика В.І. на підтримку клопотання, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у справі необхідно закрити враховуючи таке.

За змістом частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно договору оренди від 28 квітня 2009 року ТОВ «Омега» передано у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 600 кв. м для обслуговування території паркування автомобілів, яка знаходиться у АДРЕСА_1 . На цій земельній ділянці товариством побудовано два нежитлових приміщення, на бетонному фундаменті, кожне з яких площею 5 кв. м для обслуговування автостоянки, які в технічному паспорті на вказані споруди зазначені літерами А1 та Б1 по АДРЕСА_1 .

Суд звернув увагу на те, що дозвіл на будівництво був наданий виконкомом Дрогобицької міської ради саме ТзОВ «Омега», а не ОСОБА_1 , тому факт часткового вкладання останнім грошей в будівництво, не тягне за собою визнання права власності на нього, як і права користування також, без укладення відповідного договору. При цьому, ТзОВ «Омега» збудовано нові будівлі та споруди на земельній ділянці, яка відведена саме для обслуговування території паркування автомобілів, знаходиться у АДРЕСА_1 , тому з врахуванням напрямку діяльності товариства, а також наміру використовувати дану земельну ділянку для обслуговування території паркування автомобілів, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , товариством не змінено цільового призначення земельної ділянки. Більше того, ним отримано дозвіл власника земельної ділянки на її забудову. Крім цього, будівництво будівель та споруд проводилась на основі робочого проекту, розробленого відповідною проектною організацією, проведено з дотриманням всіх будівельних норм та правил, а також з дотриманням законодавчих актів з пожежної безпеки та санітарному законодавству, тому не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб.

В свою чергу, у постанові від 26 квітня 2018 року апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині зустрічного позову зазначив, що рішенням виконкому Дрогобицької міської ради № 376 від 22 жовтня 2010 року ТзОВ «Омега» погоджено місце розташування малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності споруди з легких конструкцій для обслуговування персоналу автопарковки на орендованій земельній ділянці, однак всупереч зазначеному рішенню товариство на вказаній земельній ділянці без відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, та належно затверджених проектів, без відома та згоди територіальної громади м. Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради, побудовано два нежитлових приміщення на бетонному фундаменті, кожне з яких площею 5 кв. м, для обслуговування автостоянки, які в технічному паспорті на вказані споруди зазначені літерами А1 та БІ на АДРЕСА_1 . У подальшому ТзОВ «Омега» не вживало заходів щодо передачі частини земельної ділянки у власність або користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до його цільового призначення, не зверталося до компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право, та, імітуючи наявність спору між ними, з однієї сторони та ОСОБА_1 і Дрогобицькою міською радою з іншої, звернулося з позовом до суду про визнання права власності на самочинно збудоване майно. Суд також зазначив, що про надуманість позову ОСОБА_1 свідчать матеріали справи, у яких не міститься даних про те, що ОСОБА_1 користувався орендованою земельною ділянкою, здійснив будівництво нежитлових споруд та чинить перешкоди орендарю (ТзОВ «Омега») у користуванні земельною ділянкою, відтак дійшов висновку, що правові підстави для задоволення зустрічного позову ТзОВ «Омега» відсутні. Натомість, на момент укладення ОК «Сонячний промінь» договору оренди земельної ділянки та суборенди (вересень-жовтень 2013 року) земельна ділянка, що прилягала до їхньої (на даний момент дві спірні ділянки АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 , площею 600 кв.м належала на праві власності Дрогобицькій міській раді і мала цільове призначення обслуговування території паркування автомобілів. Внаслідок визнання за ТзОВ «Омега» права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, яке у подальшому було відчужене, змінено цільове призначення земельної ділянки на землі для обслуговування будівель торгівлі. При цьому, зміна цільового призначення земельної ділянки з автостоянки на землі комерційного призначення для ОК «Сонячний промінь», як користувачів сусідньої земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти права власності незавершене будівництво та згідно проектної документації здійснюється будівництво критого ринку, є очевидним порушенням їх прав та інтересів, незважаючи на те, що на момент постановлення оскаржуваного рішення (станом на 12 травня 2011 року) ОК «Сонячний промінь» не був зареєстрований, наслідки даного рішення порушують його права та інтереси на даний час. Крім цього, апеляційний суд зазначив, що оскільки за загальним правилом особа, яка здійснила самочинне будівництво, не набуває права власності на нього, строк позовної давності у даному випадку не вважається пропущеним незалежно від тривалості часу, який минув, після закінчення чи початку будівництва.

В свою чергу, скасовуючи постанову Львівського апеляційного суду від 26 квітня 2018 року та передаючи справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, касаційний суд зазначив, що апеляційний суд не оцінив заперечення ТзОВ «Омега» про те, що між земельною ділянкою ТзОВ «Омега» та ОК «Сонячний промінь» не існує спільної межі, та надану на підтвердження таких доводів довідку Міськрайонного управління Держгеокадастру у Дрогобицькому районі та м. Дрогобичі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 09 лютого 2018 року не дослідив.

Крім цього, касаційний суд зазначив, що поновлюючи строк апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційний суд у своїй ухвалі від 04 грудня 2017 року вказав, що причини вказані ОК «Сонячний промінь», є поважними, однак не навів будь-якої мотивації.

У постанові від 27 травня 2020 року Верховний Суд зазначив про необхідність перевірки правильності вирішення питання щодо прийняття апеляційної скарги ОК «Сонячний промінь» та поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з врахуванням положень ЦПК України 2004 року.

Відповідно до ч.1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційноїінстанцій під час нового розгляду справи.

На момент звернення 20 листопада 2017 року апелянта ОК «Сонячний промінь» із апеляційною скаргою діяв ЦПК України в редакції 2004 року із змінами та доповненнями.

Згідно із статтею 292 ЦПК України 2004 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України в редакції 2017 року провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За правилами статті 352 ЦПК України в редакції 2017 року учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи (частина перша, друга статті 352 ЦПК України).

Подаючи апеляційну скаргу у листопаді 2017 року на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року, ОК «Сонячний промінь» свої обгрунтування підстав поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції зводило до того, що про оскаржуване рішення дізналося 10 листопада 2017 року в межах розгляду іншої судової справи.

Разом з цим, відкриваючи апеляційне провадження та поновлюючи строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційний суд в ухвалі від 04 грудня 2017 року вказав, що причини, вказані ОК «Сонячний промінь», є поважними, оскільки ОК «Сонячний промінь» не було залучено до участі у справі, а про існування такого йому стало відомо після спливу строку апеляційного оскарження, що унеможливило подання апеляційної скарги у визначений законом строк.

На переконання колегії суддів, вирішення процесуальних питань у даному спорі щодо наявності підстав для поновлення ОК «Сонячний промінь» строку на апеляційне оскарження, а також наявності в нього в принципі підстав для оскарження відповідного рішення (порушення таким його прав), лежить у площині матеріального закону та інших правовідносин, які не належать до предмету даного спору.

Так, на стадії апеляційного провадження, при вирішенні питання про прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участь у справі і вважає, що ухваленим судовим рішенням порушено її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції перевіряє, чи дійсно мало місце порушення прав та обов`язків такої особи, виходячи з оскаржуваного рішення, та в залежності від встановленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Таким чином, права та/чи обов`язки особи мають існувати на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду та в цьому рішенні має вирішуватися питання щодо них.

Відповідно до положень статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно із частиною четвертою статті 87 ЦК України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Подаючи клопотання про закриття апеляційного провадження представник ТзОВ «Омега» зазначав, що ОК «Сонячний промінь», як юридична особа був зареєстрований 03.07.2013.

Зазначена інформація є загальновідома, оскільки міститься у вільному доступі на відпровідних інтернет ресурсах, відтак в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Враховуючи наведене, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року в принципі не могло вирішуватися питання про права та обов`язки ОК «Сонячний промінь», оскільки останнє було зареєстровано 03.07.2013, тобто значно пізніше часу ухвалення оскаржуваного рішення.

Таким чином, поновляючи строк на апеляційне провадження, відкриваючи апеляційне провадження, а в подальшому скасовуючи рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року за апеляційною скаргою ОК «Сонячний промінь», апеляційний суд не звернув уваги на те, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції ОК «Сонячний промінь» не володів цивільною правоздатністю.

Право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Настання несприятливих наслідків ОК «Сонячний промінь» мотивував тим, що містобудівними умовами і обмеженнями, наданими Головним управлінням архітектури Дрогобицької міської ради, не було передбачено місць парковки та заїзду транспортних засобів на територію критого ринку, проектними рішеннями передбачено використання спірних земельних ділянок для паркування транспортних засобів працівників критого ринку та його відвідувачів. Крім того, ОК «Сонячний промінь» відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки, пов`язаної з тривалим перебуванням значної кількості людей на обмеженій території, тому за правилами пожежної безпеки повинно бути облаштовано мінімум два в`їзди-виїзди, які проходять через спільні земельні ділянки.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою ОК «Сонячний промінь», апеляційний суд дійшов висновку про те, що зміна цільового призначення земельної ділянки з автостоянки на землі комерційного призначення для ОК «Сонячний промінь», як користувача сусідньої земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти права власності незавершене будівництво та згідно проектної документації здійснюється будівництво критого ринку, є очевидним порушенням прав та інтересів ОК «Сонячний промінь».

Колегія суддів звертає увагу, що згідно із довідкою за підписом начальника відділу у м. Дрогобичі міськрайонного управління у Дрогобицькому районі та м. Дрогобичі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 09.02.2018 № 18-13-0.172-110/121-18, земельні ділянки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 не межують із земельною ділянкою ОК «Сонячний промінь» по вул. П. Орлика (т. 1 а.с. 232).

Відповідно до пункту третього частини першої статті 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалось.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (ч. 2 ст. 362 ЦПК).

Таким чином, слідуючи принципу диспозитивності цивільного судочинства за яким, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, при цьому враховуючи значний пропуск строку на апеляційне оскарження (більше 7 років), відсутністю такої юридичної особи як ОК «Сонячний промінь» на момент ухвалення оскаржуваного рішення, що дає підстави для висновку про неможливість вирішення оскаржуваним судовим рішенням питання про права та (або) обов`язки апелянта, колегія суддів вважає, що відкрите за апеляційною скаргою ОК «Сонячний промінь» апеляційне провадження у даній справі підлягає закриттю без розгляду апеляційної скарги по суті заявлених вимог, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України

Керуючись ст. 260, ст. 362, ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» - задовольнити.

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «Сонячний промінь» в особі голови Маменьки Світлани Ярославівни на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства обмеженою відповідальністю «Омега», Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном та визнання права власності на нього та за зустрічним позовом Товариства обмеженою відповідальністю «Омега» до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, з участю третьої особи Дрогобицьке ДК МБТІ та ЕО, інспекції ДАБК у м. Дрогобич, про усунення перешкод у користуванні нежитловими спорудами та визнання права власності на самочинно збудоване майно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 07 жовтня 2020 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

Н.О. Шеремета