Миколаївський районний суд Одеської області
Справа№ 508/1151/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Парій І.О.

з участю: секретаря Товт Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області та Миколаївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про позбавлення батьківських прав.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області та Миколаївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про позбавлення батьківських прав .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 14 липня 2012 року вона вступила в шлюб з ОСОБА_2 . Шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Андрієво-Іванівської сільської ради Миколаївського району Одеської області актовим записом №04. ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї з відповідачем народився син ОСОБА_3 . З 2015 року відповідач залишив неповнолітнього сина ОСОБА_3 на утриманні позивачки в АДРЕСА_1 , а сам став проживати за іншою адресою: АДРЕСА_2 . З зазначеного часу відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, не проявляє про нього щонайменшої батьківської турботи, не займається вихованням сина, не проявляє турботи про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з сином, хоча мав таку можливість.

До цього часу позивачка доглядає та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_3 , піклується про його здоров`я та всебічний розвиток. Неповнолітній син позивачки ОСОБА_3 проживає разом з нею у житловому будинку в АДРЕСА_1 . Позивачка намагається максимально забезпечити всі його потреби, займається вихованням сина, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток дитини, купує одяг, взуття, інші необхідні речі, докладає всі зусилля , щоб її син ОСОБА_3 отримував відповідне для його віку та потреб харчування.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає (а.с.41).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений.

Представник органу опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області Юрко Т.В. у судове засідання не з`явилася, але надала письмову заяву в якій

просить суд розглянути справу у її відсутність проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.42).

Представник Миколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності (а.с.27).

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Одеської області, 22 листопада 2012 року (а.с.7).

З 14.07.2012 року позивачка ОСОБА_1 перебувала в шлюбу з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Андрієво-Іванівської сільської ради Миколаївського району Одеської області 14 липня 2012 року (а.с.6).

Згідно рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 17 червня 2015 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі, яка складає 700 (сімсот) гривень, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 21 квітня 2015 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Вихованням сина відповідач не займається, матеріальної допомоги не надає.

Згідно Акту обстеження умов проживання від 04.11.2019 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 в АДРЕСА_1 . Матір`ю ОСОБА_1 створені належні умови для навчання, відпочинку, виховання малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с.13).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог статті 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно з п. 2 ч.1 статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК . Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно письмового висновку Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області від 10.02.2020 року № 01/01-36/314 вбачається, що Орган опіки та піклування Миколаївської РДА Одеської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.27,28).

Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав:

1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання;

2) перестає бути законним представником дитини;

3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми;

4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником;

5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування);

6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

2. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

3. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області та Миколаївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про позбавлення батьківських прав необхідно задовольнити. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця селища Кушугум, Запорізького району Запорізької області та жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Андрієво-Іванівка Миколаївського району Одеської області.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 258, 259, 268ЦПК України, ст.ст. 150, 152, 155, 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області та Миколаївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця селища Кушугум, Запорізького району Запорізької області та жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Андрієво-Іванівка Миколаївського району Одеської області.

Зобов`язати Миколаївський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області внести зміни до актового запису про народження № 165 від 22 листопада 2012 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Одеської області відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про позбавлення батьківських прав - батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а стороною, що не була присутня в судовому засіданні з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: І.О.Парій