Справа № 539/1864/20
Провадження № 2/539/842/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2020 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді Іващенка Ю.А.,
при секретарі Карпенко Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В позові вказала, що є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.05.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Ставицькою Л.Г. та зареєстрованого в реєстровій книзі №70 за реєстровим номером 8946.
В квартирі зареєстрована вона, а також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , хоча фактично не проживають за даною адресою з 2016 року та особистих їх речей там немає. Жодних перешкод в користуванні даною квартирою їм не вчинялось.
З 2016 року вона проживає в цій квартирі сама та самостійно несе всі витрати по її утриманню, що полягають в оплаті комунальних послуг та ремонті.
Формальна реєстрація відповідачів завдає додаткових фінансових витрат та перешкоджає їй отримати субсидію на оплату комунальних послуг та в подальшому розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.
На підставі вищевикладеного позивач прохала суд, визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою, що розташована по АДРЕСА_2 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, її представник ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без їх участі, наполягала на задоволенні позову. Не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, хоча відповідно до ст.ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомили, клопотання від відповідачів про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.
На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів.
Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Стаття 47 Конституції України гарантує право кожному на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, колишніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї колишнього власника житла.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.05.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Ставицькою Л.Г. та зареєстрованого в реєстровій книзі №70 за реєстровим номером 8946 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.8).
Відповідно до акту будинкового комітету, затвердженого Лубенською міською радою Полтавської області від 19.06.2020 року, відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 хоча і зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , але фа5ктично в даній квартирі не проживають з 2016 року, їх особистих речей в квартирі немає. Жодних перешкод в користуванні квартирою їм не чинилось.
Позивач ОСОБА_1 фактично проживає сама в даній квартирі та особисто, за власний рахунок несе витрати по її утриманню, що полягають в оплаті комунальних послуг та ремонті. Місце проживання відповідачів на даний час не відомо (а.с.16).
Вищевказані факти в своїй сукупності свідчать, про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в квартирі належній позивачу з 2016 року, не користюється даним житлом, не з`являються в ньому, не несуть жодних витрат по його утриманню.
У зв`язку з реєстрацією відповідачів у належній позивачу квартирі позивач ОСОБА_1 позбавлена, як власник, права на власний розсуд розпоряджатися належним їй нерухомим майном.
Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 281, 282 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації та проживання : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою, що розташована по АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Роз`яснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 07 вересня 2020 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Іващенко Ю. А.