Справа № 682/132/19
Провадження № 2/682/358/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2020 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючого судді Зеленської В.І,
з участю секретаря судових засідань Козир О.П.,
представника позивача - КЕВ
м. Хмельницький Данькова А.Д.,
представника відповідача - Славутської
міської ради Хмельницької області Сукової Т.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький до Славутської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсними рішення Славутської міської ради №8.2-10/2007 від 25.05.2007 року, Державного Акту серії ЯГ №126949 на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу земельної ділянки та про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку шляхом внесення запису в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, будівельного паспорта на будівництво житлового будинку, про витребування з незаконного володіння у ОСОБА_1 земельної ділянки та передачу КЕВ м. Хмельницький,
Відповідачка ОСОБА_1 у поданому до суду відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову, оскільки спірну земельну ділянку вона купила на законних підставах. Вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами належність спірної земельної ділянки до земель оборони.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши позовні вимоги, письмові докази, суд приходить до наступного.
Частина перша ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Військова частина НОМЕР_2 Шпиталь, яка реформована у в/ч НОМЕР_4 , була розташована в межах відповідності та обслуговування Шепетівської КЕЧ району.
З витягу з Директиви Міністра оборони України від 20 січня 2005 р № Д-322/1/*3 (зі змінами відповідно до Директиви Міністра оборони України від 11.11.2005 р № Д-322/1/*20) вбачається, що до 31.12.2005 р необхідно розформувати Шепетівську квартирно-експлуатаційну частину району (м. Шепетівка Хмельницької обл.) (а.с.183).
Загальним Актом, затвердженим начальником Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління 30.12.2005 р, військове майно військових частин, в тому числі п. 21 - земельна ділянка площею 5,18 га в АДРЕСА_2 , що перебувала у користуванні в/ч НОМЕР_4 , повністю передана з обліку Шепетівської КЕЧ району на облік Хмельницького КЕВ згідно з Директивою Міністра Оборони України від 11.11.2005 р № 322/1/020 «Про розформування Шепетівської КЕЧ району» та Наказу начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління №3 від 07.10.2005 р «Про передачу військового майна в/частин з обліку Шепетівської КЕЧ району на облік Хмельницького КЕВ (а.с.14-16).
Згідно з Актом приймання передачі будівель та земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_3 у АДРЕСА_2 прийняв під охорону за фактичним станом нерухоме майно: будівлі та споруди, елементи благоустрою, зовнішні мережі, земельні ділянки загальною площею 5,2 га (а.с.185 - 193).
Відповідно до Довідки Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України від 31.03.2006 р № 303/23/2/867 КЕВ м. Хмельницький прийняв від Шепетівської КЕЧ району будівлі, споруди, комунальні мережі та земельні ділянки Славутського та Ізяславського гарнізонів, в тому числі і фонди будинкоуправління АДРЕСА_5 та будинкоуправління №3 м. Ізяслав. КЕВ м. Хмельницький є правонаступником Шепетівської КЕЧ району (а.с.184).
25 травня 2007 року рішенням сесії Славутської міської ради Хмельницької області № 8.2-10/2007 «Про земельні питання» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку площею 732 кв.м. за рахунок земель запасу (землі житлової та громадської забудови, угіддя - забудовані землі) по АДРЕСА_1 та видано державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с. 90-91).
Надалі, 20 червня 2007 року Славутським міським управлінням земельних ресурсів ОСОБА_2 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0732 га в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с.17).
Проте, Славутська міська рада Хмельницької області, скасувавши своє рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 та видачі йому державного акта на право власності на земельну ділянку , не вжила заходів для скасування цього державного акта та повернення земельної ділянки законному користувачу Міністерству Оборони України в особі Хмельницького КЕВ, не повідомила законного землекористувача про видачу фізичній особі ОСОБА_2 . Державного акта на право власності на земельну ділянку, яка фактично перебувала у користуванні МО України. Належних та допустимих доказів на спростування цього твердження відповідач не надав.
У Листі Заступнику військового прокурора Рівненського гарнізону від 23.10.2015 р № 04-29/2256 (а.с.53) Славутська міська рада Хмельницької області повідомила про припинення права постійного користування земельною ділянкою за Шпиталем військової частини та відведення ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 732 кв.м. із земель запасу, не наданих у власність або користування в межах населеного пункту на підставі рішення Славутської міської ради від 25.05.2007 р № 8.2-10/2007 (а.с.53).
Проте, у вказаному листі Славутська міська рада не повідомила про скасування рішення Славутської міської ради від 25.05.2007 р № 8.2-10/2007 в частині припинення права користування земельною ділянкою ОСОБА_5 та про невизначений статус цієї земельної ділянки і не повідомила про те, що ОСОБА_2 виділена земельна ділянка саме із земель, що перебували у користуванні ОСОБА_5 . Тому вказаний лист суд не бере до уваги як повідомлення позивача про порушення його прав користування земельною ділянкою.
26.11.2014 р ОСОБА_1 отримала Будівельний паспорт на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_7 , виданий управлінням містобудування, архітектури та капітального будівництва виконавчого комітету Славутської міської ради (а.с.22), а 19.04.2016 р зареєструвала у відділі ДАБК виконкому Славутської міської ради Повідомлення про початок виконання будівельних робіт на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_7 (а.с.23-25).
Свідок ОСОБА_6 показав, що у 2014 р була виготовлена технічна документація за забудову земельної ділянки в АДРЕСА_7 , яка виділена його дружині ОСОБА_1 під будівництво житлового будинку, та проведені роботи по благоустрою вивезли сміття, обрізали дерева тощо. Він показував начальнику охорони шпиталю виготовлену технічну документацію і жодних претензій до нього та дружини у військових не було.
03 квітня 2017 р начальник КЕВ м. Хмельницький звернувся в установленому порядку до Славутського міського голови з клопотаннями про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки Держави Україна в особі Міністерства оборони України площею 0,591537 га, що розташована за адресою: Хмельницька область, Славутський район, м. Славута, пров. Амосова, 5, площею 0,7805 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , площею 3,818135 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.142-144).
Рішенням Славутської міської ради Хмельницької області від 12 травня 2017 р № 10.1-19/2017 «Про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою» надано Міністерству оборони України, інтереси якого представляє КЕВ м. Хмельницький, дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) земель державної власності для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України (землі оборони) площею до 0,7073 га по АДРЕСА_3 , площею до 3,8181 га по АДРЕСА_2 , площею до 0,5915 га по АДРЕСА_3 під об`єктами нерухомого майна державної власності (а.с.145-148).
Інструкцією з обліку земельних ділянок в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 19.12.2017 р №680, визначено, що у день виявлення самовільного заняття, неправомірного вилучення сторонніми особами (на підставі судових рішень або/та рішень органів місцевого самоврядування, державних органів) земель оборони або об`єкта нерухомого майна (майна ДП МОУ) начальник ККЕУ, КЕВ, КЕЧ зобов`язаний вжити заходів щодо захисту порушеного права, в тому числі в судовому порядку (пп.8.8) (а.с.1-10 т. 2).
Враховуючи наведене, суд знаходить доведеним, що позивач міг і повинен був дізнатися про порушення свого права користування земельною ділянкою після прийняття рішення Славутської міської ради Хмельницької області від 12 травня 2017 р № 10.1-19/2017 «Про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою», яким позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею до 0,7073 га по АДРЕСА_3 , що не відповідає площі, зазначеній у Державному акті за 1994 рік . Проте, об`єктивних підстав для того, щоб дізнатися про порушення свого права раніше позивач не мав.
Відповідно до ст. 256, ст.. 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.. 261 ЦК України).
Відповідно до ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Відповідачі заявили про застосування до позовних вимог строку позовної давності. Однак, на підставі досліджених доказів суд прийшов до висновку про те, що позивач звернувся за захистом порушеного права в межах строку позовної давності, тому немає підстав для застосування ч. 4 ст. 267 ЦК України і відмови в задоволенні позову з цих підстав.
Провівши аналіз досліджених доказів та законодавства, суд прийшов до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України (в редакції, чинній до 05.03.2009) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Досліджені докази вказують на те, що позивач, як правонаступник, отримав право користування спірною земельною ділянкою на підставі Державного акта, виданого у 1994 році.
Статті 116, 118 Земельного кодексу України передбачають, що громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади. Частиною 5 ст.116 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Проте, судом встановлено, що Славутська міська рада передала земельну ділянку площею 0,0732 га у власність ОСОБА_2 без припинення в порядку, визначеному законом, права користування цією земельною ділянкою в/ч НОМЕР_2 (в/ч НОМЕР_4 ) шпиталь або її правонаступника КЕВ м. Хмельницький.
За положеннями статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
В силу ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Частинами першою, другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Відповідно до ч. 2 ст. 393 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, набуття права власності на земельну ділянку, яка на законних підставах перебуває в постійному користуванні іншої особи, є прямим порушенням прав такої особи на належне користування землею.
Щодо юрисдикції вказаної справи, то ВП ВС у своїх рішеннях зазначає, що у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після своєї реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватись не в порядку адміністративної юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне (постанови ВП ВС від 6 квітня 2018 р у справі № 810/2421/16 та від 6 червня 2018 р у справі № 826/631/15).
Щодо позовних вимог про скасування будівельного паспорта на будівництво житлового будинку реєстраційний номер 193/14 від 26.11.2014 р, виданого ОСОБА_1 , то суд вважає, що будівельний паспорт вичерпує свою дію шляхом реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт, а тому його скасування не породжує жодних правових наслідків.
На підставі викладеного позовні вимоги слід задовольнити частково.
Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 81, 263, 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 16, 21, 267, 203, 393 ЦК України, ст.ст. 152, 155 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд
Позов задовольнити частково.
Визнати недійсним рішення Славутської міської ради №8.2-10/2007 від 25.05.2007 року в частині видачі ОСОБА_2 державного акта на право власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.
Головуючий суддя Зеленська В.І.