Справа № 346/3896/20
Провадження № 2/346/1678/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого- судді П`ятковського В.І.

секретаря Лубів О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був його батько, ОСОБА_2 . Крім нього на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали : мати ОСОБА_4 , сестра ОСОБА_5 та він, позивач.

ІНФОРМАЦІЯ_1 його мати померла, про що 08 січня 2008 року складено відповідний актовий запис за № 3.

Зазначає, що спадкоємцями першої черги за законом на майно померлої є він та відповідачі, які на спадщину не претендують, про що подали відповідні заяви до нотаріальної контори.

Вказує, що прийняв спадщину після смерті матері, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, оскільки право власності за спадкодавицею не зареєстровано.

Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання також не з"явилися, і в свою чергу також подали суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , про що 08 січня 2008 року складено відповідний актовий запис за № 3 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 32 ).

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що померла ОСОБА_4 є його матір`ю (а.с. 35).

За життя померла проживала у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який належав до типу колгоспного двору, головою якого є батько позивача ОСОБА_2 .

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 66850 від 28 липня 2020 року зазначений будинок в Коломийському МБТІ не зареєстрований (а.с. 6).

Станом на 23 липня 2020 року у даному житловому будинку проживали та були зареєстровані : голова двору - ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_4 , та діти ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою в.о. старости села Іванівці, Коломийської міської ради № 190.01.24/1-10 від 23 липня 2020 року (а.с. 30). Крім того із вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), проживала та була зареєстрована у вищевказаному житловому будинку з 1972 року до дня смерті (а.с. 31).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 спадкодавець мала прізвище ОСОБА_7 , а після державної реєстрації шлюбу 24 лютого 1973 року змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 33-34).

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали голова двору з двома дітьми, які набули право спільної сумісної власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/4 частині. Однак члени колгоспного двору, у встановленому законом порядку, не виділили належні їм частки у майні двору

Після смерті матері позивача відкрилась спадщина за законом, яку позивач прийняв та вступив в управління спадковим майном.

Інші члени колгоспного двору, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , спадщину не прийняли, від частки в майні колгоспного двору відмовилися та не заперечили проти визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, однак оформити спадкові права не взмозі у зв`язку з тим, що право власності на будинковолодіння не зареєстровано за ОСОБА_2 , як головою колгоспного двору, а крім нього були інші члени двору, частки яких в майні не виділені до дня його смерті.

Згідно даних технічного паспорта від 17 серпня 2020 року на будинок садибного типу по АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа складає 86,5 кв.м., житлова - 63,0 кв.м.

Згідно звіту про незалежну оцінку майна від 25 серпня 2020 року, ринкова вартість житлового будинку та господарських будівель і споруд становить 123 400 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Виходячи з того, що позивачу на праві власності належить нерухоме майно і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, він не взмозі оформити власність із-за відсутності реєстрації права власності на нерухоме майно і відповідачі не заперечують щодо задоволення даного позову, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 200 ч. 3, 247 ч. 2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП : НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання якого : АДРЕСА_1 - право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня йогопроголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 жовтня 2020 року.

Суддя П`ятковський В. І.