Справа № 185/9080/19
Номер провадження 2/194/101/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Соколової Ю.І.,

при секретарі - Коркіної Т.С.,

за участю: відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Бакумова О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки (пені) по аліментам,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із вищезазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої присилається на те, що згідно виконавчого листа № 2-1204/2005 від 16 вересня 2005 року, виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області з ОСОБА_1 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше одного неоподатковуваного доходу громадян в місяць, починаючи з 12 липня 2005 року та до досягнення дитиною повноліття. 02 червня 2019 року державним виконавцем Тернівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 49798753 у зв`язку з досягненням дитиною - ОСОБА_1 повноліття. Заборгованість зі сплати аліментів на підставі вищезазначеного виконавчого листа становить 90773,32 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Отже, станом на 02 червня 2019 року заборгованість зі сплати аліментів не погашена, а тому неустойка (пеня) відповідно до наведеного нею розрахунку складає 140187,37 грн., що перевищує 100% заборгованості, а тому суд, що підлягає стягненню з відповідача - 90773,32 грн. Крім того, зазначила, що на вказані правовідносини не поширюються норми ЦК України про позовну давність. Також зазначила, що пеня розраховується з дати прострочення чергової дати сплати аліментів по 02 червня 2019 року - дату закриття виконавчого провадження, оскільки станом на день закриття виконавчого провадження заборгованість зі сплати аліментів, що утворилася з 2014 року не сплачена. В зв`язку з чим, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі - 90773,32 грн. та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 90773,32 грн.

Відповідач надав письмові пояснення, в яких зазначив, що позовні вимоги, викладені в позовній заяві позивача він не визнає в частині їх розміру. На даний час заборгованість є меншою, ніж зазначено в довідці державного виконавця долученого позивачем та складає 46776,01 грн. Крім того, вважає, що аліменти на користь позивача вже стягнуті рішенням суду, то повторному стягненню вони не підлягають, а визначена державним виконавцем заборгованість за аліментами підлягає стягненню з відповідача у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» яким передбачено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Також, він не визнає зазначений розрахунок позивача щодо суми пені, та відповідно до наданого свого розрахунку розмір пені складає 14431,38 грн. В зв`язку з чим, просив позов ОСОБА_2 задовольнити частково, а саме стягнути з нього суму пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 14431,38 грн., а в решті позовних вимог відмовити.

В подальшому представник позивача - адвокат Тарковська Т.В. надала до суму уточнену позовну заяву, та з урахуванням розрахунку заборгованості, наданого Тернівським МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі - 46776,01 грн. та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 46776,01 грн.

Позивач та представник позивача - адвокат Тарковська Т.В. в судове засідання не з`явилися, але надали письмову заяву, в якій просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги, викладені в уточненій позовній заяві підтримують повністю, просили їх задовольнити на підставі наявних в матеріалах справи документів, не заперечують проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково, не заперечував проти стягнення суми пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 14431,38 грн., а в стягненні заборгованості відмовити, з підстав викладених в письмових поясненнях.

Представник відповідача - адвокат Бакумов О.С. в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги позивача визнають частково, просив стягнути суму пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 14431,38 грн., а в стягненні заборгованості відмовити, оскільки аліменти вже стягнуті за рішенням суду, а повторному стягненню вони не підлягають, а визначена державним виконавцем заборгованість за аліментами підлягає стягненню з відповідача у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Суд, вислухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі виконавчого листа № 2/1204/2005, виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області 19 вересня 2005 року, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше одного неоподатковуваного доходу громадян в місяць, починаючи з 12 липня 2005 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/1204/05, вданого 19 вересня 2005 року Тернівським міським судом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчено в зв`язку з досягненням ОСОБА_3 повноліття та борг зі сплати аліментів становить 90773,32 грн., що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 02 червня 2019 року № 49798753, виданого державним виконавцем Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області та розрахунком заборгованості по аліментам станом на 22 березня 2017 року (а.с. 8, 9).

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем сума заборгованості по аліментам не визнана та державному виконавцю відповідачем була надана довідка про сплату аліментів за період з 01 грудня 2015 року по 31 січня 2017 року, у зв`язку з чим сума заборгованості була перерахована старшим державним виконавцем та станом на 22 березня 2017 року заборгованість складає 46776,01 грн., що підтверджується довідкою ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» від 22 травня 2020 року та довідкою - розрахунком боргу (а.с. 96, 97).

Відповідач ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року та по теперішній час працює на дільниці гірничо - каппальних робіт, про що свідчить копія трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. 98-100).

У відповідності до розрахунку Тернівського міського ВДВС Підвенно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідач у період зазначений позивачем в уточненій позовній заяві, а саме: з січня 2017 року по березень 2017 року ані аліменти, ані заборгованість по аліментам не сплачував.

Згідно з ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що розмір заборгованості по аліментам за виконавчим листом 2/1204/2005, виданим 19 вересня 2005 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області в сумі 46776,01 грн. відповідачем ОСОБА_1 не оспорюється.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Крім того, пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року № 333/6020/16-ц, зазначено, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто, формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися відповідно до формули: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

Зазначена правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.

Судом встановлено, що відповідачем на підставі визнаного розміру заборгованості, виконано розрахунок пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів за січень - березень 2017 року, де сума пені:

- за січень 2017 року - 42948,02х31х1% =13313,89 грн.,

- за лютий 2017 року - 2202,69х28х1% = 616,75 грн.,

- за березень 2017 року - 1615,30х31х1% = 500,74 грн.

Відповідно до наданого розрахунку загальна сума пені становить 14431,38 грн., яку відповідач не заперечував стягнути з нього в судовому засіданні.

Представником позивача також виконано розрахунок пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів, де сума пені складає:

- березень - 1615,30 х 1% х 824 (22 дні березня 2017р. + 365 днів з 22.03.2017р. по 22.03.2018р.+ 365 днів з 22.03.2018р. по 22.03.2019р. + 9 днів березня 2019 р. + 30 днів квітня 2019р. + 31 день травня 2019 р. + 2 дні червня 2019 року) = 13310,07 грн.,

- лютий - 2202,69 х 1% х 852 (824 + 28 днів лютого 2017 р.) = 17216,28 грн.,

- січень - 42948,02 х 1% х 883 (852 + 31 день січня 2017р.) = 379231,02 грн.

Згідно розрахунку представника позивача, загальна сума пені за період з січня 2017 року по березень 2017 року включно перевищує 100% заборгованості, а тому позивач та його представник просять в уточнених позовних вимогах стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 суму пені, що не перевищує суму основного боргу, тобто у розмірі 46776,01 грн.

Суд, перевіривши розрахунки сторін, вважає що приведений розрахунок відповідача є не правильними, та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що наведений представником позивача розрахунок пені відповідає вимогам Сімейного кодексу України та позиції, наведеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року № 333/6020/16-ц, розрахунок проведений за кожним місячним платежем за весь час затримки сплати (станом на 22 березня 2017 року), який помножений на кількість днів прострочення та помножений на 1 %.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України, яке містить визначення максимальної суми пені у розмірі 100 відсотків заборгованості, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає пеня у межах суми заборгованості зі сплати аліментів, тобто у сумі 46776,01 грн.

Підстав для звільнення відповідача від відповідальності, передбаченої ст.196 СК України, суд не вбачає, оскільки платником аліментів не надано відповідних доказів, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Доводи відповідача з приводу того, що аліменти на користь позивача вже стягнуті за рішенням суду та повторному стягненню не підлягають, а визначена державним виконавцем заборгованість за аліментами підлягає стягненню з відповідача у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», судом до уваги не беруться, оскільки відповідач ухилявся від сплати аліментів на утримання сина, який ІНФОРМАЦІЯ_3 досяг повноліття, у зв`язку з чим стягнення аліментів припинилося та відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Враховуючи, що стягнення заборгованості та неустойки (пені) по аліментам спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення на її користь заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів є правомірними, а тому уточнений позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно п. 3 ч. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - у справах, зокрема про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи.

Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки (пені) по аліментам - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 46776 (сорок шість тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 01 коп. та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 46776 (сорок шість тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь держави на р/р UА0026001 в ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу: судовий збір.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Тернівський міський суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 жовтня 2020 року.

Сторони та учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя Ю.І. Соколова