Справа № 527/1188/20
провадження 2/527/475/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.,

при секретареві судового засідання - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 527/1188/20 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «Приватбанк» 15.07.2020 року звернувся до суду з позовом, в якому прохає суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 9629,84 грн за кредитним договором від 14.02.2007 року та понесені судові витрати.

Свої вимоги мотивував наступним. Відповідно до укладеного договору б/н від 14.02.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 21600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_1 помер. Відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_1 , оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 02.04.2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Глобинської державної нотаріальної контори. 11.06.2020 року позивачем було направлено претензію відповідачу ОСОБА_1 . Станом на дату смерті заборгованість ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором від 14.02.2007 року становить 9629,84 грн.

28.08.2020 року ОСОБА_1 направлено відзив на позовну заяву, в якому прохав у задоволенні позову відмовити (а.с.48-54).

23.09.2020 року позивачем направлено до суду відповідь на відзив ( а.с.76-124).

Представник позивача був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився.

Відповідач ОСОБА_1 направив заяву про розгляд справи без його участі , проти задоволення позову заперечив.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з тексту позовної заяви, відповідно до укладеного договору без номера від 14.02.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 21600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 14.02.2007 року (а.с.11).

Згідно умов договору, договір складається із заяви позичальника, тарифів банку та умов і правил надання банківських послуг. При укладенні договору позичальник взяв на себе зобов`язання повернути кредит в термін, встановлений договором та сплачувати проценти за користування кредитом.

Інших доказів, які б вказували на вид платіжної карти, яку отримав ОСОБА_1 14.02.2007 року та умови, на яких йому надано кредит, та які б підтверджували факт надання кредиту позичальнику, матеріали справи не містять.

На підтвердження суми заборгованості позивачем надано розрахунок за договором № б/н від 14.02.2007 року станом на 31.05.2020 року, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 за договором становить 9629,84 грн (а.с.6-10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник ОСОБА_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 26.02.2014 року (а.с.20) , внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (статті 1218-1220 ЦК України).

Станом на дату смерті позичальника заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.02.2007 року становить 9629,84 грн.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини ,пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги..

Відповідно до ч.3 ст.1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги .

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 236/2014, заведеної 19.08.2014 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , 08.08.2014 року позивач звернувся до Глобинської державної нотаріальної контори з претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України та просив повідомити чи заводилася спадкова справа після померлого Боржника (а.с.61-62).

В подальшому, повторно 30.05.2016 року позивач звернувся до Глобинської державної нотаріальної контори з претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України та просив повідомити чи заводилася спадкова справа після померлого Боржника (а.с.65-66).

24.03.2020 року позивач втретє звернувся до Глобинської державної нотаріальної контори з претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України (а.с. 22, 66-67).

З відповіді Глобинської державної нотаріальної контори № 240/02-14 від 15 квітня 2020 року вбачається, що претензія кредитора від 24.03.2020 року після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 отримана та долучена до спадкової справи № 236/2014. Після звернення спадкоємців, претензію буде надано для ознайомлення (а.с.23).

02.06.2020 року за вих. №SAMDN1400 року до спадкоємця за законом ОСОБА_1 позивачем було направлено лист-претензію, згідно з яким банк пред`явив свої вимоги до нього, але ніяких дій з боку відповідача не виконано (а.с.24).

Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» скористалось своїм правом заявити про вимогу до спадкоємців.

Судом витребувана копія спадкової справи №236/2014, дослідивши яку, суд установив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що спадкодавець на час смерті мав будь-яке майно, що підлягало спадкуванню. Таких доказів не було надано і позивачем. Також в спадковій справі відсутні відомості про останнє місце проживання спадкодавця ОСОБА_1 та про осіб, що проживали разом з ним на час відкриття спадщини ( а.с.61-67).

Також установлено, що спадкоємці померлого ОСОБА_1 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися і спадкова справа була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Як зазначено у пункті 32 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Однак, жодних доказів прийняття відповідачем як спадкоємцем спадщини після смерті ОСОБА_1 певного складу спадкового майна, а також його вартості для визначення меж відповідальності спадкоємця, позивачем суду не надано.

У свою чергу, відсутність відомостей щодо вартості майна, отриманого у спадщину, визначеного його ринковою вартістю на час її відкриття, а також часток прийнятого спадкоємцем спадкового майна, позбавляє суд можливості вирішити заявлені позовні вимоги.

На час розгляду справи взагалі відсутні докази наявності будь-якого спадкового майна, яке би входило до складу спадкової маси після померлого на час відкриття спадщини, його переліку та вартості, що унеможливлює стягнення, оскільки, як уже зазначалось, спадкоємець зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Отже, обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням на спадкоємця обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, АТ КБ «ПриватБанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13 лютого 2019 року у цивільній справі № 336/5443/16 та від 13 березня 2019 року у цивільній справі № 360/1568/16-ц, що відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися судами нижчих інстанцій.

Тобто, беручи до уваги положення чинного цивільного законодавства, згідно з яким спадкоємці відповідають за боргами спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, а при відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобов`язання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна, а також враховуючи відсутність жодних доказів щодо наявності спадкового майна, його вартості та вступу відповідача у спадщину, вбачається, що у відповідача відсутній обов`язок задовольняти вимоги кредитора.

Предметом доказування по справі є факт наявності спадкового майна, в межах вартості якого спадкоємці відповідають за боргами спадкодавця, проте, таких обставин по справі встановлено не було та суду їх не доведено.

За правилами статей 12, 13, 76-81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Окрім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживав разом з спадкодавцем.

Так, в обґрунтування своїх позовних вимог позивачем було надано лише копії паспортів спадкодавця та відповідача з відміткою про їх реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18-19).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, прийняття спадщини залежить не від місця реєстрації, а від місця постійного проживання на час відкриття спадщини.

В той же час, відмітками про реєстрацію в паспортах не доводиться факт постійного проживання відповідача із спадкодавцем саме на час відкриття спадщини.

За відсутності доказів місця проживання ОСОБА_1 , твердження АТ КБ «ПриватБанк» про його постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є припущеннями, які відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України не можуть бути покладені в основу доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності будь-якого спадкового майна після смерті ОСОБА_1 , його обсягу, вартості спадкової маси. По справі не встановлено і суду не доведено, що відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого боржника ОСОБА_1 , який отримав майно у спадщину, підстав для задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» не вбачається.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т. В. Левицька