465/4698/19
2/465/303/20
У Х В А Л А

про відмову в затвердженні мирової угоди

03.03.2020 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Іванику Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів -

встановив:

У провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

06.12.2020 року на адресу суду надійшло клопотання підписане позивачем та відповідачем з одним примірником підписаної мирової угоди та заявою представника позивача ОСОБА_3 з проханням затвердити укладену мирову угоди а провадження по справі закрити. Справу розглядати у їхню відсутність.

Розглянувши подане клопотання, мирову угоду, заяву представника позивача ОСОБА_3 суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Згідно п.1 ч.4 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

З тексту мирової угоди від 27.11.2019 року вбачається, що 01.03.2019 року між ОСОБА_3 , як представником продавця ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено попередній договір за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язався продати, а відповідач прийняти у власність Ѕ частину гаражного боксу № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Залізничник-1» що в АДРЕСА_1 Львові АДРЕСА_2 7б. Вартість Ѕ частини гаражу сторонами була визначена в сумі 12500 грн., які були сплачені ОСОБА_2 в повному обсязі. ОСОБА_3 підтверджує ту обставину, що між сторонами на час укладення мирової угоди не виконано зобов`язання щодо нотаріального посвідчення договору, та підтверджує ту обставину, що ним отримано грошові кошти в розмірі 12500 грн. в рахунок оплати вартості спірного майна. Сторони дійшли згоди, що зобов`язання щодо нотаріального посвідчення договору не виконано ними з вини обох.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.2 ст.377 ЦК України, розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Таким чином, суд приходить до переконання, що затвердження мирової угоди буде суперечити закону, а саме ст.377 ЦК України, оскільки сторонами не надано суду документів про розмір та кадастровий номер земельної ділянки, на якій розміщений об`єкт нерухомості.

На підставі викладеного та керуючись ст. 207 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У затвердженні мирової угоди, укладеної 27 листопада 2019 року між представником позивача ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 про стягнення коштів - відмовити, та продовжити підготовче судове засідання.

Ухвала про відмову у затвердженні мирової угоди згідно ст. 353 ЦПК України оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Дзеньдзюра С.М.