Справа №: 486/354/20 Провадження № 2-н/486/94/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Савіна О.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2020 року заявник ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію за період з 01.09.2019 року по 01.02.2020 року в сумі 1 162.91 грн. та судового збору в розмірі 210.20 грн..

Ознайомившись з заявою та доданими документами, вважаю, що у видачі судового наказу необхідно відмовити виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог закону, судом було направлено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування боржника ОСОБА_1 , щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце його проживання.

25.02.2020 року на адресу суду надійшло повідомлення ЦНАП Южноукраїнської міської ради Миколаївської області №468 від 24.02.2020 року, з якого вбачається, що з ОСОБА_1 , в місті Южноукраїнську не зареєстрований.

Частиною 2 ст. 167 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У відповідності до ч.9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, слід відмовити.

Окрім того, суд звертає увагу заявника, що відповідно до п.3) ч.3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Однак, долучені до заяви матеріали про видачу судового наказу не містять відповідного договору.

Згідно ч.2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ч.9 ст. 165, ч.1 ст. 166 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Товариству з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію з ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Южноукраїнського міського суду О. І. Савін