Справа № 242/3287/20
Провадження № 2/242/1230/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Дурової Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 05.08.2020 року, звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з належними до нього господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказаний житловий будинок, спадкодавець відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Малімон А.О. заповів на користь позивача. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та відповідач. З метою отримання спадщини він 07.03.2019 року звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріусу із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, а мати - ОСОБА_2 подала заяву про відмову в прийнятті спадщини. 08.07.2020 року він звернувся до приватного нотаріусу Василенка В.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва на житловий будинок йому було відмолено, оскільки наданий договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно, що посвідчений Ясинуватською державною нотаріальною конторою 30.12.1959 року за реєстром № 2092 та акт про завершення будівництва та ввід в експлуатацію житлового будинку від 23.07.1983 року, виданий виконавчим комітетом Авдіївської міської ради на ім`я ОСОБА_4 , не містить відміток про проведення державної реєстрації в органах Бюро технічної інвентаризації. Надати будь-які документи з Бюро технічної інвентаризації, що здійснювало на момент вчинення правочину державну реєстрацію не є можливим, оскільки Ясинуватське бюро технічної інвентаризації в даний час знаходиться на непідконтрольній українській владі території. Враховуючи вищевикладене просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., з належними до нього господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.08.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, витребувано у приватного нотаріусу Авдіївського міського нотаріального округу Василенка В.А. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 02.09.2020 року закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надала суду клопотання про розгляд справи без його участі та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, відзив на позовну заяву та заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 від 27.12.1958 року, виданого Авдіївським державним бюро РАЦС, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 27.12.1958 року, про що складено відповідний актовий запис № 252.

Згідно договору від 28.04.1959 року, ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Авдіївської міської ради № 37 від 15.04.1959 року, надано в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, з кількістю кімнат від однією до п`яти включно, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 31.08.1965 року, виданого Авдіївським державним бюро РАЦС, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Відповідно до акту складеного 04.05.1983 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 було введено в експлуатацію.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Авдіївської міської ради № 102 від 26.03.1997 року, ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель розміром 0,0591 га.

Згідно заповіту, посвідченого 27.03.2007 року приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Малімон А.О., ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, що житловий будинок з відповідними господарчими спорудами та будівлями і земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 слід передати у власність ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 26.11.2018 року, виданого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 452.

Відповідно до довідки № 07-29д/862 від 19.02.2019 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради, ОСОБА_4 з 16.04.1976 року по 28.11.2018 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ним за вищевказаною адресою з 03.06.1977 року зареєстрована ОСОБА_2 .

Згідно заяви від 28.02.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Личина О.В., ОСОБА_1 висловив своє бажання прийняти спадщину після смерті батька ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.03.2019 року ОСОБА_2 подала до приватного нотаріусу Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області Василенка В.А заяву про відмову у прийнятті спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 .

Постановою приватного нотаріусу Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області Василенко В.А. від 08.07.2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що наданий договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно, що посвідчений Ясинуватською державною нотаріальною конторою 30.12.1959 року за реєстром № 2092 та акт про завершення будівництва та ввід в експлуатацію житлового будинку від 23.07.1983 року, виданий виконавчим комітетом Авдіївської міської ради на ім`я ОСОБА_4 , не містить відміток про проведення державної реєстрації в органах Бюро технічної інвентаризації. Надати будь-які документи з Бюро технічної інвентаризації, що здійснювало на момент вчинення правочину державну реєстрацію не є можливим, оскільки Ясинуватське бюро технічної інвентаризації в даний час знаходиться на непідконтрольній українській владі території.

04.08.2020 року приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області Василенко В.А. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель розміром 0,0591 га.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1268 ч. 5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Окрім цього, за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року.

Ефективність захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника, та характеру правовідносин, які існують між позивачем та відповідачем.

Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв`язку із неможливістю надати документи, що посвідчують державну реєстрацію права власності спадкодавця на житловий будинок, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за заповітом, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., з належними до нього господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_5 .

Суддя Н.О. Хацько