Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Аксьоновій О.А.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 ,заінтересована особа Олександрівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Дніпро)про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 в порядку ст.315 ЦПК України.

В заяві зазначає,що його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,мешкав у м.Сніжне,Донецької області,яке на теперішній час є тимчасово окупованою територією.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер в м.Сніжне,Донецької області,де був похований.

Даний факт підтверджений документами,які складені без урахуванням вимог чинного законодавства України та завірені печаткою Донецької народної республіки,з цих підстав заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть батька Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Дніпро).

Посилаючись на те,що на території м.Сніжного тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України,у тому числі до Державного реєстру актів цивільного стану громадян до закінчення антитерористичної операції на сході України,проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану,що знаходиться за межами вказаної території,встановлення факту смерті ОСОБА_2 ,у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті,в позасудовий спосіб неможливо,заявник з підстав,передбачених ст.293 ч.2 п.5,ст.315 ч.1 п.8 ЦПК України просить суд встановити факт ОСОБА_3 ,громадянина України,яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Сніжне Донецької області.

В судове засідання ОСОБА_1 подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив вимоги задовольнити.

Відповідно до ст.317 ЦПК України суд розглянув заяву про встановлення факту смерті невідкладно після її надходження до суду.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р.,заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті ,яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою.

В свою чергу, вимогами частини ч.1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до пп.1 п.5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000 № 52/5(у редакції наказу МЮУ 24.12.2010 № 3307/5) (далі - Правила) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

З матеріалів справи суд встановив,що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженець м.Сніжне Донецької області,громадянин України,помер в м.Сніжне Донецької області,про що вказують складені російською мовою «Справка о причине смерти» № 166 від 16.09.2020 р.та «Свидетельство о смерти»,видані та завірено печаткою установ Донецької народної республіки.

Враховуючи,що вказані вище документи складені не на офіційному бланку свідоцтва про смерть ,який встановлено як єдиний зразок на території України, та не може бути прийнятий органом державної реєстрації актів цивільного стану у якості підтвердження факту смерті ОСОБА_2 ,отримати свідоцтво про смерть на бланку українського зразка заявник у період тимчасової окупації частини території України очевидно не може, необхідно застосувати інші механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту прав, свобод і законних інтересів заявника.

Водночас,факт смерті ОСОБА_2 підтверджений іншими засобами доказування,а саме фотознімками місця поховання,договором-замовленням ритуальних послуг тощо.

Відповідно до роз*яснень п.18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами,внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 (v0015700-98) від 25.05.98) передбачено, що рішення суду про встановлення факту,що має юридичне значення, не замінює собою документів,що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст.18 ЦПК України,рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обовязковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.

За таких обставин,заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню,оскільки він є громадянином України,його родинні відносини із померлим громадянином України ОСОБА_2 підтверджені письмовими доказами,документ про підтвердження факту смерті останнього є недійсним з точки зору приписів чинного українського законодавства, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 має для ОСОБА_1 юридичне значення, так як дозволяє реалізувати права спадкоємця,які виникають після смерті фізичної особи.

Керуючись ст.4,18,293,135,317 ЦПК України,Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,суд-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Сніжне Донецької області,громадянина України, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Сніжне Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко