Справа № 128/2452/20
РІШЕННЯ

Іменем України

15.10.2020 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - Саєнко О.Б., при секретарі - Борівській А.А.,

за участю: позивача- ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

УСТАНОВИВ:

11.09.2020 позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з даним позовом , який мотивувала тим, що 20.11.2005 між нею та відповідачем ОСОБА_2 укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Писарівської сільської ради, актовий запис № 15, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03.06.2010 - розірваний.

У період шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 30.01.2007 року, актовий запис № 286, яка наразі проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні.

Вказує, що відповідач є фізично здоровою людиною, працездатного віку, має нерухоме майно, транспортний засіб, однак з червня 2010 року не бере участі у вихованні та матеріальному утриманні доньки. Домовитися із відповідачем про спільне матеріальне утримання доньки не вдалося.

Тому, позивач вимушена звернутися до суду та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі в розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.09.2020 відкрито провадження у справі.

У судовому засідання позивач позов підтримала в повному обсязі, просила задовільнити.Суду доповнила, що хоча відповідач офіційно не працює, однак має постійний заробіток. В свою чергу, вона працює офіційно отримує у середньому 7000 грн., яких недостатньо для належного утримання та розвитку доньки.

Відповідач позов визнав частково, просив суд призначити мінімальний розмір аліментів, який саме зазначити не зміг, суду зазначив, що він одружений на іншій жінці, має двох малолітніх дітей, офіційно не працює, за станом здоров`я не може офіційно працевлаштуватися, тому не має можливості сплачувати бажаний розмір аліментів, якій зазначила позивач. Суду відповів , що він інвалідності не має, на обліку у лікаря не перебуває.

Вислухавши вступне слово сторін , вивчивши позов, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виконкомом Писарівської сільської ради 20.11.2005- був зареєстрований шлюб, актовий запис №15, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03.06.2010 - розірваний (а.с.6).

В період шлюбу в сторін народилася донька- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 30.01.2007 року, актовий запис № 286 , батьком в якому зазначений відповідач ( а.с.17).

Відповідно до довідки Щітецької середньої загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 63 від 10.09.2020 донька сторін ОСОБА_3 навчається у 8 класі даної школи. Батько ОСОБА_2 протягом навчання дівчинки в школі не приймає участі в її вихованні, не цікавиться її навчанням, батьківські збори не відвідує.

Згідно довідки № 277 від 07.09.2020 , підписаної Писарівським сільським головою, до складу сім`ї ОСОБА_1 входить донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сім`я проживає по АДРЕСА_1 ( а.с.4).

Судом установлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітніх дітей. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати дітей, судом не встановлено.

Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи стан здоров`я, матеріальне становище дитини, яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні; позивача, яка є працездатного віку, офіційно працює, також суд враховує матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, фізично здоровий, отримує неофіцйний доход, в свою чергу, доказів про те, що у нього на утримані є інші оособи, а також те , що він за стан здоров`я не може праювати відповідач суду не надав, а тому суд вважає, що відповідач має змогу та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Отже, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача, на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття .

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідно до ч.ч.1, 5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч.1,2, ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Тому доводи відповідача про те, що він за станом здоров`я не може офіційно працевлаштуватися ; перебуває в іншому шлюбі та має двох малолітніх дітей, суд вважає хибними, оскільки відповідачем ці доводи не підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 11.09.2020 і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Також, згідно до ст. 141 ЦПК, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 840,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265,430 ЦПК, Суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.09.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держависудовий збір в сумі 840 ( вісімсот сорок) гривень 80 ( вісімдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 19.10.2020 .

Суддя: О.Б. Саєнко