ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» жовтня 2020 року

м. Харків

справа № 644/5917/20

провадження № 22ц/818/5029/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватна фірма «ЯНА»,

особа, яка подала апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», представниця особи, яка подала апеляційну скаргу Ляшенко К.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2020 року в складі судді Черняка В.Г.

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватної фірми «Яна» про стягнення заборгованості за договором грошової позики.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, яка мотивована тим, що у 2015 році між ним та відповідачем укладено договір, за яким він передав Приватній фірмі «Яна» грошові кошти в розмірі 240 000,00 грн, а Приватна фірма «Яна» зобов`язалася повернути вказану суму, однак станом на день звернення з позовом до суду відповідач свої зобов`язання за договором не виконав.

Зазначив, що з Єдиного державного реєстру судових рішень йому стало відомо, що між Приватною фірмою «Яна» та фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існує спір щодо об`єктів нерухомості, які належать фірмі, а отже у нього є підстави побоюватись, що такі дії відповідача можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки на теперішній час існує реальна загроза вибуття із власності відповідача об`єктів нерухомості.

Просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам, у тому числі, нотаріусам, вчиняти будь-які нотаріальні дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна комплексу нежитлових будівель, який розташований на земельній ділянці площею 5,9867 га, кадастровий номер № :00:003:0026, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна № 51, що складається з контрольно-пропускного пункту літера «А-1», гаражу на 5 боксів літера «Б-1», складу паливно-мастильних матеріалів літера «В-1», адміністративного приміщення літера «Д-3», водяного вузлу літера «О-1», складу вінілацетату літера «И-1», котельної літера «З-1», пожежної насосної літера «М-1», складу літера «Ж-1», пожежного резервуару літера «Н-1», насосної фекальної каналізації літера «П-1», заглибленого складу літ. «Р-1» з допоміжними спорудами загальною площею 1922,9 кв м, реєстраційний номер нерухомого майна № 51, що складається з ремонтно-виробничого комплексу зі складом літера «Е-1» загальною площею 4357,10 кв м.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна - комплексу нежитлових будівель, який розташований на земельній ділянці площею 5,9867 га, кадастровий номер :00:003:0026, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на наступні об`єкти: реєстраційний номер нерухомого майна № 51, що складається: з контрольно-пропускного пункту літера «А-1», гаражу на 5 боксів літера «Б-1», складу паливно-мастильних матеріалів літера «В-1», адміністративного приміщення літера «Д-3», водяного вузлу літера «О-1», складу вінілацетату літера «И-1», котельної літера «З-1», пожежної насосної літера «М-1», складу «Ж-1», пожежного резервуару літера «Н-1», насосної фекальної каналізації літера «П-1», заглибленого складу літера «Р-1» з допоміжними спорудами загальною площею 1922,9 кв м, реєстраційний номер нерухомого майна № 51, що складається: ремонтно-виробничого комплексу зі складом літера «Е-1» загальною площею 4357,10 кв м.

Не погоджуючись з ухвалою суду Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову; судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, не звернув увагу на те, що відповідно до іпотечного договору № 6807Z60 від 27 березня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу 27 березня 2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1568, який укладено між Акціонерним товариством «Укрексімбанк» та Приватною фірмою «Яна» в забезпечення виконання зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Тімекс» за генеральною угодою № 6807N4 від 27 березня 2007 року, предметом іпотеки є комплекс тих самих нежитлових будівель, на які накладено арешт, чим порушено права банку; що рішенням Господарського суду Харківської області від 25 червня 2019 року у справі № 922/700/19 визнано недійсним акт документ, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Актуаль» за № 060/11/2016 від 07 листопада 2016 року, що підтверджував факт знищення предмета іпотеки, оскільки він існує; що рішенням Господарського суду Харківської області від 23 грудня 2019 року у справі № 922/3214/19 задоволено позов банку до Харківської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: Товариство «Актуаль», Приватна фірма «Яна» про скасування державної реєстрації прав та зобов`язання внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування державної реєстрації прав; що рішенням Господарського суду Харківської області від 26 березня 2012 року у справі № 5023/197/12 задоволено позов банку до Приватної фірми «Яна» про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є арештоване майно.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. 29 вересня 2020 року до суду апеляційної інстанції надійшло повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому зазначено, що Приватна фірма «Яна» за місцем реєстрації відсутня, про що складено довідку про причини повернення/досилання. Оскільки судову повістку надіслано на останню відому адресу відповідача, вона вважається доставленою. ОСОБА_1 зареєстрований в зоні проведення АТО, фактичне місце його проживання невідоме, у зв`язку з чим йому на офіційній веб - сторінці суду розміщено відповідне повідомлення, що є також належним повідомленням.

Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали оскарження ухвали, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» необхідно задовольнити, ухвалу суду скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При цьому вжиті заходи є співмірними та вони не порушують права інших осіб.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Матеріали оскарження ухвали свідчать про те, що в провадженні суду першої інстанції перебуває цивільна справи за позовом ОСОБА_1 до Приватної фірми «Яна» про стягнення заборгованості за договором грошової позики, в якій він просив стягнути з Приватної фірми «Яна» на його користь заборгованість в розмірі 240 000,00 грн за договором грошової позики (безвідсоткової) № 1 від 16 лютого 2016 року.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2020 року відкрито провадження у справі.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що 16 лютого 2016 року між ним та Приватною фірмою «Яна» укладено договір грошової позики (безпроцентної) № 1, за яким зазначена приватна фірма отримала від нього 240 000,00 грн та зобов`язалася повернути вказану суму до 17 лютого 2019 року, проте в порушення умов договору грошові кошти вона не повернула.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 послався на те, що Приватній фірмі «Яна» на праві власності належить комплекс нежитлових будівель, який розташований на земельній ділянці площею 5,9867 га кадастровий номер № :00:003:0026, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: контрольно-пропускний пункт літера «А-1», гараж на 5 боксів літера «Б-1», склад паливно-мастильних матеріалів літера «В-1», адміністративне приміщення літера «Д-3», водяний вузол літера «О-1», склад вінілацетату літера «И-1», котельні літера «З-1», пожежна насосна літера «М-1», склад літера «Ж-1», пожежний резервуар літера «Н-1», насосна фекальної каналізації літера «П-1», заглиблений склад літера «Р-1» з допоміжними спорудами загальною площею 1922,9 кв м та ремонтно-виробничий комплекс зі складом літера «Е-1» загальною площею 4357,10 кв м.

Вважав, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим в майбутньому виконання рішення суду.

Також, надані матеріали справи свідчать про те, що 27 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Приватною фірмою «Яна» укладено іпотечний договір № 6807Z60, за яким предметом іпотеки є комплекс нежитлових будівель, що складається з: контрольно-пропускного пункту літера «А-1» загальною площею 12,8 кв м; гаражу на 5 боксів літета «Б-1» загальною площею 96,2 кв м; складу паливно-мастильних матеріалів літера «В-1» загальною площею 17,4 кв м; адміністративного приміщення літера «Д-3» загальною площею 1218,8 кв м; ремонтно-виробничого корпусу зі складом літера «Ж-1» загальною площею 264,6 кв м; огорожі № 1, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Кулінічівської селищної ради Харківського району Харківської області від 10 серпня 2009 року за № 194 комплексу нежитлових будівель, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25 червня 2019 року у справі № 922/700/19 за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Актуаль" про визнання недійсним акту, позовні вимоги задоволено, визнано недійсним акт - документ виданий Товариством з обмеженою відповідальністю "Актуаль" за №060/11/2016 від 07 листопада 2016 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25 червня 2019 року у справі № 922/3214/19 за позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Акціонерного товариства "Укрексімбанк" в місті Харкові до Харківської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Актуаль", Приватна фірма "Яна" про скасування державної реєстрації прав та обов`язків, позов задоволено, скасовано державну реєстрацію прав та зобов`язано Харківську районну державну адміністрацію Харківської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування державної реєстрації прав, а саме: 1) закриття об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер нерухомого майна: 51 - дата державної реєстрації: 28 листопада 2016 року, відомості внесено до реєстру: 29 листопада 2016 року, ОСОБА_4 , Харківська районна державна адміністрація Харківської області, індексний номер рішення: 32616679; 2) припинення права власності, номер запису про право власності: 11863321 - дата державної реєстрації: 28 листопада 2016 року, відомості внесено до реєстру: 29 листопада 2016 року, ОСОБА_4 , Харківська районна державна адміністрація Харківської області, індексний номер рішення: 32616103; 3) закриття об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер нерухомого майна: 51 - дата державної реєстрації: 28 листопада 2016 року, відомості внесено до реєстру: 29 листопада 2016 року, ОСОБА_4 , Харківська районна державна адміністрація Харківської області, індексний номер рішення: 32614895; 4) припинення права власності, номер запису про право власності: 11863264 - дата державної реєстрації: 28 листопада 2016 року, відомості внесено до реєстру: 29 листопада 2016 року, ОСОБА_4 , Харківська районна державна адміністрація Харківської області, індексний номер рішення: 32614692.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26 березня 2012 року, в якому виправлено описку ухвалою Господарського суду Харківської області від 14 листопада 2016 року, у справі № 5023/197/12 за позовом Прокурора Київського району м. Харкова в інтересах держави - в особі Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Акціонерного товариства "Укрексімбанк" до Приватної фірми "Яна", третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тімекс" про стягнення на предмет іпотеки, позовні вимоги задоволено, звернено стягнення на цех по виробництву будівельних матеріалів загальною площею 891,6 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 з застосуванням способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною продажу предмету іпотеки в розмірі 375 000,00 грн для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Акціонерного товариства "Укрексімбанк" по погашенню заборгованості в розмірі 2 098 179,67 доларів США/ 16 764 035,93 грн за кредитом та відсотками та в розмірі 846,31 грн за комісією за управління кредитом; звернено стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 6807Z60 від 27 березня 2007 року на комплекс нежитлових будівель, що складається з шести будівель: літера "А-1" - контрольно-пропускний пункт загальною площею 12,8 кв м, літера "Б-1" - гараж на п`ять боксів загальною площею 96,2 кв м, літера "В-1" - склад паливно - мастильних матеріалів загальною площею 17,4 кв м, літера "Д-3" - адміністративні приміщення загальною площею 1218,8 кв м, літера "Е-1"- ремонтно-виробничий корпус зі складом загальною площею 3578,8 кв м, літера "Ж-1" - склад загальною площею 264,6 кв м, №1 - огорожа, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить Приватній фірмі "Яна" з застосуванням способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною продажу предмету іпотеки в розмірі 4 250 000,00 грн для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України" в особі філії Акціонерного товариства "Укрексімбанк" в м. Харкові по погашенню заборгованості в розмірі 2 098 179,67 доларів США/16 764 035,93 грн за кредитом та відсотками та в розмірі 846,00 грн за комісією за управління кредитом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 та 10 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом частини 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпечення позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

Відповідно до пункту 6 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановлення судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі, для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що нерухоме майно, на яке накладено арешт, знаходиться в іпотеці банку, якого не залучено до участі у справі і права якого накладенням арешту на це майно порушуються, хоча сторонам, як вбачається з судових рішень судів іншої юрисдикції, відомо і про наявність заборгованості відповідача перед банком, і про існування обтяжень на предмет іпотеки у зв`язку з заборгованістю відповідача.

Накладаючи арешт на комплекс нежитлових приміщень, суд першої інстанції не пересвідчився, що нерухоме майно, на яке просив накласти арешт ОСОБА_1 , знаходиться в іпотеці та іпотекодержателем цього майна є юридична особа, яку не залучено до участі у справі і права якої такими заходами забезпечення позову порушуються. Також, при обранні виду забезпечення позову не враховано співмірність заявленим позовним вимогам. Сума боргу, яку просив стягнути ОСОБА_1 складає 240 000,00 грн, а вартість арештованого майна - 4 250 000,00 грн.

Відсутні докази того, що відповідач не здійснює господарську діяльність, а такий вид забезпечення позову як арешт перешкоджає господарській діяльності юридичної особи, оскільки він є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби обмеженні права користування майном.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 не навів навіть обгрунтованого припущення того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналізуючи наведені норми права та обставини справи, судова колегія вважає, що накладення арешту на іпотечне майно банку, якого не залучено до участі у справі, не врахування співмірності та недоведеність заявником того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду свідчать про відсутність підстав для задоволення заяви.

Не в повній мірі дослідивши обставини справи і не надавши належної оцінки поданим позивачем доказам, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо задоволення заяви.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з відмовою ОСОБА_1 у її задоволенні з підстав, зазначених вище.

Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Приватної фірми «Яна» про стягнення заборгованості за договором грошової позики залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 20 жовтня 2020 року.