Справа № 522/7886/20
Провадження № 2/522/4670/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби в місті Одесі Міністерства Юстиції України про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби в місті Одесі Міністерства Юстиції України про зняття арешту з нерухомого майна.

Згідно обґрунтувань позову, позивачу стало відомо про те, що в 2010 році в Другому Приморському відділі ДВС м. Одеси перебувало виконавче провадження ВП №3387576 із примусового виконання виконавчого листа №2-3667/09 від 24.02.2010 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Одеська ТЕЦ» грошових коштів у розмірі 1271 грн. 98 коп.. Постановою Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси було накладено арешт на майно позивача, про що у свою чергу позивача сповіщено не було. Між тим, у досудовому порядку зняти арешти не виявилось можливим, на запит позивача 28.03.2020 року він отримав відповідь, згідно якої зняти арешт не представляється можливим, оскільки виконавче провадження знищено за закінченням строків зберігання. При цьому позивачу було роз`яснено право на звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 19.05.2020 року позов було залишено без руху. Недоліки позову були усунуті 21.05.2020 року.

Ухвалою суду від 22.05.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в загальному позовному порядку в підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 13.07.2020 року підготовче засіданні по справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 10.09.2020 року.

У судове засіданні 10.09.2020 року учасники справи не з`явилися, про час, дату і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача поважність причин неявки суду не повідомив та жодних клопотань/заяв по суті справи до суду не подавав.

У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 16.09.2020 року.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні Другого Приморського відділі ДВС м. Одеси перебувало виконавче провадження ВП №3387576 із примусового виконання виконавчого листа №2-3667/09 від 24.02.2010 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Одеська ТЕЦ» грошових коштів у розмірі 1271 грн. 98 коп..

Постановою Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси 12.07.2010 року у рамках даного виконавчого провадження було накладено арешт на все нерухоме майно позивача.

На запит позивача щодо зняття арешту листом від 31.03.2020 року Другий Приморський відділ ДВС у м. Одесі ПМУМЮ повідомило наступне:

- згідно бази даних АСВП на виконанні у відділі в 2007 році перебувало виконавче провадження ВП №3387576 з примусового виконання постанови №3-4985 від 15.09.2006 року, виданого Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 340 грн.;

- згідно бази даних АСВП на виконанні у відділі в 2010 році перебувало виконавче провадження ВП №3387576 із примусового виконання виконавчого листа №2-3667/09 від 24.02.2010 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Одеська ТЕЦ» грошових коштів у розмірі 1271 грн. 98 коп.;

- згідно бази даних АСВП на виконанні у відділі в 2011 році перебувало виконавче провадження ВП №32432297 з примусового виконання постанови №3-1072/11 від 19.02.2011 року, виданої Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 340 грн.. За вказаним виконавчим провадження було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 04.05.2012 року.

Згідно довідки КП «Теплопостачання м. Одеси» від 08.04.2020 року, у ОСОБА_1 станом на 01.03.2020 року відсутня заборгованості перед КП.

При цьому в листі зазначено, що надати більш детальну інформацію за вказаними виконавчими провадженнями, а також виконавчих діях, проведених державним виконавцем та в рамках якого виконавчого провадження накладено арешт, а також зняти арешт зі вказаного майна, не представляється можливим, оскільки вказані виконавчі провадження знищено за закінченням строків зберігання згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затв. наказом МЮ України від 25.12.2008 року. Роз`яснено право позивача на звернення до суду з заявою про зняття арешту.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому відповідно до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.

У силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що накладений арешт у 2010 році не є актуальним та накладений на майно ОСОБА_1 , щодо якого на даний час судом не встановлено відкритих виконавчих проваджень, а тому таке обтяження обмежує його права як власника та позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи викладене позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 15-16, 319, 321,386, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 30, 43-44, 49, 76 - 81, 82, 83, 89, 95, 133, 141, ч.1,3 ст. 223, ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби в місті Одесі Міністерства Юстиції України (, місцезнаходження м. Одеса, вул. Пастера, 58) про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити .

Зняти арешт із нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), підстава обтяження: постанова про арешт нерухомого майна від 12.07.2010 року, накладеного Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 10470068, дата реєстрації 10.11.2010 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду виготовлено 16.09.2020 року.

Суддя Домусчі Л. В.