КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/9728/2018 Головуючий в 1 інстанції - Яровенко Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Неділька Олександра Валентиновича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року

за поданням головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці Артема Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

встановив:

Головний Державний виконавець Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Київській областіПерепелиця А.В. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження права виїзду боржника за межі України, а саме ОСОБА_1 , посилаючись на те, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження № 53822096 з примусового виконання виконавчого листа Обухівського районного суду Київської області № 372/1267/14-ц від 19 квітня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за договором позики №01-04/09 від 27 липня 2011 року грошових коштів у розмірі 6441710,89 грн.

Враховуючи те що боржник на виклики та вимоги державного виконавця не реагує, на вказаний у вимогах час з`являється за місцем проведення виконавчих дій, але доступу не надає, провести опис та арешт майна боржника не є можливим, так як потрапити до житлового будинку, земельної ділянки кадастровий номер: :05:092:0031 та земельної ділянки кадастровий номер: :05:092:0032, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 не виявилось можливим та той факт, що станом на 08 червня 2018 року боржником рішення суду не виконано, просить суд, тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань за виконавчими листами

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року подання головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці А.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого листа № 372/1267/14-ц від 07 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за договором позики №01-04/09 від 27 липня 2011 року грошових коштів у розмірі 6441710,89 грн. у виконавчому провадженні №53822096.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду є необґрунтованою, незаконною та прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що судом першої інстанції розглянуто подання без участі державного виконавця, без перевірки даних про виконання державним виконавцем вимог законодавства.

Ухвалюючи рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України скаржника, суд першої інстанції керувався лише наявністю його статусу (боржника) у виконавчому провадженні та непогашеного боргу в добровільному порядку, тоді як підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є доведений факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Разом з тим, судом першої інстанції не були розглянуті можливі об`єктивні причини невиконання рішення суду скаржником або підстави неможливості такого виконання.

При задоволенні судом подання державного виконавця не було з`ясовано підтверджуючі докази ухилення скаржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Дії державного виконавця щодо розшуку майна, примусового проникнення до житла боржника та накладення арешту на його майно не можуть свідчити про ухилення самого боржника від виконання зобов`язань.

Вказані дії проводяться державним виконавцем незалежно від ухилення чи не ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Зазначає, що в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року не зазначено в рамках якого саме рішення суду здійснюється виконавче провадження.

Таким чином, обґрунтування подання державного виконавця Перепелиці A.B. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України скаржника ОСОБА_1 щодо перешкоджання ним проведення виконавчих дій є недостовірним та таким, що не відповідає дійсності.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції при розгляді клопотання не було враховано та досліджено докази перешкоджання та ухилення скаржником проведення виконавчих дій, а також інші докази, які вказують на ухилення ним від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Просив, скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року та постановити нове рішення, яким в задоволенні подання головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці Артема Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 квітня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53822096, копію якої направлено боржникові до виконання та стягувачу до відома.

24 квітня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження за адресою зазначеною у виконавчому документі за вих. №2943.

Згідно відповіді ДФС України від 27 квітня 2017 року у боржника джерела отримання доходів відсутні, відкриті рахунки в банківських установах також відсутні, платник з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 27 квітня 2017 року відомості про осіб які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи відсутні.

З метою перевірки майнового стану боржника 17 травня 2017 року державним виконавцем направлено запит до Державного агентства земельних ресурсів, Державної інспекції с/г Київської області, Регіонального сервісного центру МВС у Київській області.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Київській області від 19 травня 2017 року за вих. № 31/10-2069 за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відповідей ГУ Держгеокадастрів у Рівненській, Вінницькій, Черкаській Харківській, Полтавській Львівській, Херсонській областях за боржником земельні ділянки на праві власності не зареєстровані.

07 серпня 2017 року боржником ОСОБА_1 з метою ухилення від виконання рішення суду відчужено нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення з №1 по №8 (група приміщень №66) - літ «А»., загальною площею 234 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі продажу 1239 виданого 09 серпня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу під час виконання виконавчого провадження 53822096.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржнику ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості,загальною площею (кв.м): 505.3, житлова площа (кв.м): 159.7; земельна ділянка кадастровий номер: :05:092:0031, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельна ділянка, кадастровий номер: :05:092:0032, цільове призначення:для ведення особистого селянського господарства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою отримання технічної документації та правовстановлюючих документів на майно боржника 17 листопада 2017 року державним виконавцем направлено виклик боржнику з`явитись до виконавця 06 грудня 2017 року о 10:00 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом.

Виклик направлено рекомендованою кореспонденцією за вих. №9367, який боржник отримав 06 грудня 2017 року про що свідчить відстеження пересилання поштових відправлень.

ОСОБА_1 до відділу не з`явився, про причини неявки не повідомив, документів зазначених у виклику не надав.

18 грудня 2017 року до державного виконавця з`явився представник боржника ОСОБА_1 для ознайомлення з матеріалами справи ВП:53822096 та надав пояснення з приводу невиконання виконання вищезазначеного виконавчого документа.

20 грудня 2017 року на прийомі у державного виконавця представнику боржника ОСОБА_1 під розпис вручено виклик з`явитись до виконавця 27 грудня 2017 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

В зазначений день ОСОБА_1 до відділу не з`явився, про причини неявки не повідомив, документів зазначених у виклику не надав.

26 квітня 2018 року державним виконавцем боржнику ОСОБА_1 та стягувачу направлено вимогу бути присутніми 10 травня 2018 року о 10:00 під час проведення виконавчих дій, а саме: опису та арешту майна боржника, за адресою: АДРЕСА_1 .

Боржнику ОСОБА_1 також направлено вимогу надати доступ до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Дану вимогу направлено рекомендованою кореспонденцією за адресами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

Під час проведення виконавчих дій 10 травня 2018 року о 10:00 за адресою: АДРЕСА_1 потрапити до домоволодіння боржника не виявилось можливим, оскільки вхідні двері ніхто не відчинив.

О 10:15 за адресою: АДРЕСА_1 на транспортному засобі АudiQ7, ДНЗ НОМЕР_1 білого кольору під`їхав боржник ОСОБА_1 , надати доступ до вищезазначеного домоволодіння відмовився.

Потрапити до домоволодіння не виявилось можливим оскільки дана територія огороджена двохметровим парканом.

ОСОБА_1 вручено вимогу від 10 травня 2018 року, від підпису боржник також відмовився про що складено відповідний акт державного виконавця.

Згідно інформації з Регіонального сервісного центру МВС у Київській області транспортний засіб АudiQ7, ДНЗ НОМЕР_4 білого кольору належить на праві власності дружині боржника ОСОБА_3 .

З метою провадження виконавчих дій 10 травня 2018 року державним виконавцем боржнику ОСОБА_1 та стягувачу направлено вимогу бути присутніми 24 травня 2018 року о 15:00 під час проведення виконавчих дій, а саме: опису та арешту майна боржника, за адресою: АДРЕСА_1 .

Боржнику ОСОБА_1 направлено вимогу надати доступ до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Дану вимогу направлено рекомендованою кореспонденцією за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 .

Дану вимогу боржник отримав наручно 16 травня 2018 року на прийомі у державного виконавця під час ознайомлення з матеріалами справи ВП №53822096 про що свідчить підпис на вимозі.

16 травня 2018 року на прийом до державного виконавця з`явився боржник ОСОБА_1 з представником ОСОБА_4 для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 53822096 та надання пояснень з приводу невиконання рішення суду.

Відповідно до акту від 24 травня 2018 року, під час проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 описати майно боржника не виявилось можливим, оскільки домоволодіння огороджене двохметровим парканом, боржник ОСОБА_1 був присутнім під час проведення виконавчих дій але допуску до вищезазначеного домоволодіння не надав, про що у присутності представника стягувача за довіреністю ОСОБА_5 та понятих складено відповідний акт державного виконавця.

За повідомленням Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 та перетинає державний кордон України.

Постановляючи ухвалу про задоволення подання головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці А.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що боржником в добровільному порядку не виконується рішення суду, що є підставою для обмеження останнього у праві виїзду за межі України.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України«Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем було здійснено ряд необхідних виконавчих дій у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», які виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно повідомленням Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 та перетинає державний кордон України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Частинами 1-4 ст.441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідност.19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Отже, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.441 ЦПК України.

Враховуючи наведені норми, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосовується у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням підтверджується матеріалами подання приватного виконавця.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення подання головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці А.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 .

Викладені в апеляційній скарзі доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року слід залишити без змін.

Залишаючи судове рішення суду першої інстанції, колегія суддів також виходить з наступного.

У справі «Soering vs UK» від 07 липня 1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими.

Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства.

Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд.

Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року (справа №760/1293/17-ц).

У відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Неділька Олександра Валентиновича залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 15 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді С.О. Журба

Т.О. Писана