Справа №359/6201/19
Провадження №2/359/524/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

В липні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 12 липня 2003 року вона уклала шлюб з ОСОБА_1 . Під час якого у них народилась дочка ОСОБА_3 . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_2 просить суд розірвати шлюб.

ОСОБА_2 не з`явилась у судове засідання. Позивач в п.2 прохальної частини позовної заяви (а.с.2) повідомила, що позов підтримує та просить слухати справу в її відсутності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 12 липня 2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАГС Обухівського РУЮ Київської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження був зроблений запис за №115. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 12 липня 2003 року (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24 квітня 2008 року (а.с.5 зворот).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_2 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_1 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_2 сплатила судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується дублікатом квитанції №0.0..1 від 6 липня 2019 року (а.с.8). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.1 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 12 липня 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №115, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець