Справа № 467/432/20
Провадження № 2/467/162/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.09.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Кологривої Т.М.
за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка позовну заяву, подану ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2020 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_5 , після смерті якого залишилося спадкове майно у виді земельної ділянки площею 9,54 га згідно Державного акту на право власності на землю серії МК № 059125, виданого 20 травня 2004 року, розташованої в межах території Рябоконевської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, яка належала померлому в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Посилаючись на те, що сторони є спадкоємцями першої черги по закону, відповідачі вже оформили право власності в порядку спадкування на вищевказану земельну ділянку на підставі рішення суду, однак позивач не має змоги оформити право власності на земельну ділянку у несудовому порядку, оскільки державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю документа, який би підтверджував право власності на вказану земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру, прохала визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки розміром 9, 54 га, розташованої в межах території Рябоконівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.
Відповідачі у судове засідання двічі не з`явилися без повідомлення причин, незважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлялися за місцем реєстрації і шляхом оголошення на сайті суду, відзиву до суду не подали.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 19 жовтня 2006 року Новенською селищною радою Кіровського району м.Кіровоград.
Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом та рідною донькою спадкодавця ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 29 жовтня 1996 року Обознівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області.
Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2008 року визнано за ОСОБА_3 і ОСОБА_4 право власності по 1/3 частині земельної ділянки площею 9,54 га, розташованої в межах території Рябоконівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Державного акту на право власності на землю серії МК № 059125, виданого 20.05.2004 року.

26 січня 2007 року Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_5 заведено спадкову справу, із матеріалів якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини по закону до нотаріуса звернулися позивач ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Постановою державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 Сибірцевої О.В. від 04 лютого 2020 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю документа, який би підтверджував право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1, 3 ЦК України, ст.ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1220, ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Відповідно до положень ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У відповідності до положень п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» згідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно ст.ст. 125,126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа (державного акта), що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_5 своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримав свідоцтво на право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, однак не зміг її зареєструвати в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна у зв`язку з смертю та з врахуванням неможливості оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву, подану ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 9, 54 га, розташованої в межах території Рябоконівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива