Справа № 147/824/20
Провадження № 2-о/147/16/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.

з участю секретаря Чудак Г.І.

заявника ОСОБА_1

представників ОСОБА_2 , ОСОБА_3

заінтересованої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_4 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме що дійсно згідно Реєстраційного запису зробленого КП «Тульчинське МБТІ» від 15.09.2005 право власності на нерухоме майно: 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на підставі рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 03.12.2004 по справі №2-1225. В обгрунтування заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його прадiд ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з земельноi ділянки площею 0,0985га, кадастровий номер :02:013:0138, розташованоi по АДРЕСА_1 ; 1/2 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Він як спадкоємець по заповіту вчасно прийняв спадщину, яка розташована по АДРЕСА_1 , оформив земельну делянку. При оформленні 1/2 частини житлового будинку встановлено, що в реєстрі права власностi на нерухоме майно власником 1/2 частини будинку значиться ОСОБА_6 . Підставою виникнення права власностi є рішення Тростянецького районного суду (справа 2-1225 вiд 03.12.2004 року). В резолютивній частинi рішення зокрема зазначено: «Визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .....». В реєстрі права власностi на нерухоме майно прадід ОСОБА_8 , в рiшеннi суду - ОСОБА_9 , тому заявник не може успадкувати спадкове майно. Виправити дану помилку іншим чином заявник немає можливості.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представники заявлені вимоги підтримали повністю, за обставин, викладених в заяві, просять задоволити заяву.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд за правилом ч.1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 11.10.2019 с. Демидівка Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області (а.с.16).

За життя 11 липня 2017 року ОСОБА_5 зробив заповітне розпорядження, яким 1/2 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , земельну ділянку для будівництва та обслуговування житла заповів правнуку ОСОБА_1 (а.с.14).

Спадкодавцю ОСОБА_5 дійсно належала земельна ділянка площею 0,0985, кадастровий номер :02:013:0138, що підтверджується: витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.3), Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №918163 від 18.06.2009 (а.с.4), витягом з ДЗК про земельну ділянку (а.с.7).

ОСОБА_1 успадкував земельну ділянку кадастровий номер :02:013:0138 та оформив своє право власності на дане спадкове майно, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60930714 від 15.07.2020 (а.с.6), свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15.07.2020 (а.с.5), витягом №216340709 від 15.07.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8).

Право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 набув за життя на підставі рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 03.12.2004 по справі №2-1225(а.с.19), в якому прізвище позивача значиться ОСОБА_5 . В подальшому своє право власності зареєстрував в КП «Тульчинське МБТІ», що підтверджується витягом №8358310 від 15.09.2005, реєстраційний номер об`єкта 10746895 (а.с.11).

Відповідно до відповіді КП «Тульчинське МБТІ» від 02.07.2020 встановлено, що право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 зареєстровано в КП «Тульчинське МБТІ» 15.09.2005 під Р№646 в реєстрову книгу ФЖ5. Власник надав при реєстрації паспорт громадянина України, де було вказано прізвище ОСОБА_5 (а.с.9).

Судом встановлено, що після винесення рішення по справі №2-1225 від 03 грудня 2004 року позивачем ОСОБА_5 було змінено паспорт громадянина України та видано новий на прізвище ОСОБА_5 . В зв`язку з чим виникли розбіжності в правовстановлюючих документах.

Під час оформлення спадкових прав на частину житлового будинку по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом Вірською А.І. було виявлено дану розбіжність та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.08.2020 за №41/02-31(а.с.18).

Факт державної реєстрації КП «Тульчинським МБТІ» 1/2 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 на підставі рішення суду від 03.12.2004 №2-1225 заявнику ОСОБА_1 потрібно, щоб оформити свої спадкові права на дане майно та мати можливість вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З огляду на вищевикладене в судовому засіданні встановлено, що дійсно 1/2 частина житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 належала померлому ОСОБА_5 на підставі рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 03.12.2004 по справі №2-1225, та дане право зареєстроване КП «Тульчинським МБТІ» 15 вересня 2005 року під реєстровим №646 в реєстрову книгу ФЖ5.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктами 1, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факт набуття права власності за спадкодавцем ОСОБА_5 , оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_4 , про встановлення факту, що має юридичне значення задоволити.

Встановити факт що має юридичне значення, а саме: згідно Реєстраційного запису зробленого Комунальним підприємством «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 15 вересня 2005 року, право власності на нерухоме майно: 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 03 грудня 2004 року по справі №2-1225.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, в порядку визначеному п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, в 30 - денний строк з дня проголошення рішення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення протягом тридцяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Повне ім`я сторін:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України: серії НОМЕР_2 , виданий Тростянецьким РСУДМС України у Вінницькій області 27.02.2014, РНОКПП НОМЕР_3 ;

Заінтересована особа - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя А.М. Мудрак