Ухвала

02 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 760/18955/16-ц

провадження № 61-12025св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: держава Україна в особі Головного управління Національної поліції у місті Києві, Київської місцевої прокуратури № 10, Прокуратури міста Києва,

третя особа - Державна казначейська служба України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження повторні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління Національної поліції у місті Києві, Київської місцевої прокуратури № 10, Прокуратури міста Києва, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання незаконними рішень, дій та бездіяльності та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до начальника Шевченківського управління поліції Національної поліції (далі -УП НП) в місті Києві полковника поліції Приступи Г. Л. (Слідчий відділ поліції № 4), Київської місцевої прокуратури № 10, третя особа: Державна казначейська служба України, про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконної дії або бездіяльності органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність досудового розслідування, прокуратури або суду.

Після неодноразової зміни складу відповідачів ОСОБА_1 визначила відповідачем державу Україну в особі Головного управління Національної поліції у м. Києві, Київської місцевої прокуратури № 10, Прокуратури міста Києва.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 рокукасаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А.від 14 лютого 2020 року заяви ОСОБА_1 від 07 лютого 2020 року та від 12 лютого 2020 року про надання пояснень та роз`яснення постанови Верховного Суду від 05 лютого 2020 року, надіслані електронною поштою, повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. від 27 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 від 17 лютого 2020 року про виправлення описки у постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року, надіслану електронною поштою, повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 березня 2020 року виправлено описку, допущену в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року, а саме:

у розділах постанови Верховного Суду від 05 лютого 2020 року «Фактичні обставини справи, встановлені судами» та «Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права» вважати правильною дату кримінального провадження № 0014216 -10 вересня 2013 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 березня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року та у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. від 06 квітня 2020 року заяву ОСОБА_1 від 26 березня 2020 року про надання роз`яснення ухвали Верховного Суду від 04 березня 2020 року, надіслану електронною поштою, повернуто заявнику без розгляду.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду від 05 лютого 2020 року. Просила роз`яснити словосполучення в окремих реченнях, а саме: «Фактичні обставини, встановлені судами», «Мотиви, з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права».

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року відмовлено.

У червні 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року, в якій вона просить роз`яснити існування причинного зв`язку невиконання судових рішень слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. від 18 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 від 09 червня 2020 року про роз`яснення постанови Верховного Суду від 05 лютого 2020 року, надіслану електронною поштою, повернуто заявнику без розгляду.

24 червня 2020 року та 02 липня 2020 рокуОСОБА_1 подала до Верховного Суду заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року, в яких вона просить роз`яснити існування причинного зв`язку невиконання судових рішень слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.

Заяви ОСОБА_1 підлягають залишенню без розгляду.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Пунктом 1 частини другої статті 44 ЦПК України передбачено, що суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Встановлено, що 24 червня 2020 року та 02 липня 2020 року ОСОБА_1 вшосте та всьоме звернулася до Верховного Суду із заявою про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року, оскільки попередньо подані нею звернення були розглянуті судом касаційної інстанції й ухвалами Верховного Суду від 14 лютого 2020 року, від 27 лютого 2020 року, від 06 квітня 2020 року, від 18 червня 2020 року - були повернуті заявнику без розгляду, а ухвалами Верховного Суду від 18 березня 2020 року, від 20 травня 2020 року - у задоволенні таких заяв було відмолено.

ОСОБА_1 не наведено інших підстав або певних обставин для роз`яснення постанови Верховного Суду від 05 лютого 2020 року.

Верховний Суд звертає увагу заявника, що дії, які супроводжуються численними зверненнями до суду із заявами однакового змісту та ідентичними вимогами, можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, оскільки неодноразове вчинення ОСОБА_1 одних і тих самих вищевказаних процесуальних дій суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті).

З огляду на це, вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд вважає, що подані ОСОБА_1 заяви від 24 червня 2020 року та від 02 липня 2020 року слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 44, 260, 261 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяви ОСОБА_1 від 24 червня 2020 року та від 02 липня 2020 року про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року залишити без розгляду.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Б. І. Гулько Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк