У Х В А Л А

"11" вересня 2020 р.

м. Київ

справа № 755/13033/20

провадження № 2/755/5432/20

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про притягнення до кримінальної відповідальності, виселення, повернення майна та коштів,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про притягнення до кримінальної відповідальності, виселення, повернення майна та коштів.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Як убачається із змісту позовної заяви, предмет спору становлять вимоги, відповідно до яких ОСОБА_1 просить суд: притягнути ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за рекет, спробу захоплення квартири АДРЕСА_1 , крадіжку майна, несплату оренди та комунальних платежів, податку за проживання на користь держави; повернути вкрадене майно померлої сестри; повернути гроші і судові витрати; попередити ОСОБА_2 про кримінальну відповідальність за можливі нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 ; притягнути ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Цивільного процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Компетенція (юрисдикція) судів щодо розгляду таких справ визначається процесуальними законами.

Так, відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, суд не убачається підстав для розгляду справи в порядку цивільного судочинства, оскільки складову предмету спору становлять вимоги позивача щодо притягнення особи до кримінальної відповідальності за протиправні дії, що містять ознаки кримінального правопорушення, вчинені відносно позивача, чим завдано позивачу матеріальної та моральної шкоди, що підлягає розгляду в межах кримінального судочинства,та позбавляє суд права розгляду даної справи в межах позовного провадження за нормами цивільного судочинства. Тобто у досліджувані позовній заяви позивачем об`єднано вимоги, що підлягають розгляду за різними видами судочинства та не можуть бути розглянуті у одному провадженні.

Частини 3 та 4 ст. 44 ЦПК України визначають, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Таким чином, оскільки вимоги позивача про притягнення до кримінальної відповідальності, виселення, повернення майна та коштів підлягають до розгляду за різними видами судочинства (кримінальним та цивільним), такі позовні вимоги не можуть бути об`єднані в одне провадження та, відповідно, не підлягають розгляду в одному провадженні в порядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадку порушення правила об`єднання позовних вимог.

З огляду на вищевикладені порушення, а саме: порушення позивачем правила об`єднання основних позовних вимог, за відсутності підстав для застосування положень статті 188 ЦПК України про роз`єднання позовних вимог на стадії відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про наявність обставин, процесуальним наслідком яких є повернення заяви позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями19, 20, 44, 185, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про притягнення до кримінальної відповідальності, виселення, повернення майна та коштів - повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя: В.І. Галаган