Справа № 199/9884/19
РІШЕННЯ

Іменем України

27.02.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Перетятько А.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 та представника позивача адвоката Черненкова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку заочного розглядуцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи: ОСОБА_3 та Житлово-будівельний кооператив №92 «8 Березня» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про усунення перешкод позивачу у користуванні 1/3 частиною квартири АДРЕСА_1 шляхом вселення в квартиру ОСОБА_1 . Позов обґрунтований тим, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення суду, втім, з боку іншого співвласника даного нерухомого майна чиняться перешкоди у доступі позивача до майна та, як наслідок, позивач позбавлена можливості користуватися ним.

Відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.

Третя особа не скористалася правом брати участь у судових засіданнях.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих позивачем у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивач є власником житлового приміщення - 1/3 квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2019 р., що підтверджується відповідним судовим рішенням (а.с. 4-6).

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2020 р. зобов`язано уповноважену особу Амур-Нижньодніпровського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення (злочину) на підстав заяви ОСОБА_1 від 20.11.2019 р., отриманої 20.11.2019 р. Амур-Нижньодніпровським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за вх. №Г-22 (ЖЄО -37900), що підтверджується відповідною ухвалою (а.с. 29).

Відповідно до витягу з ЄРДР (а.с. 30) ухвала слідчого судді від 22.01.2020 р. була виконана.

Процесуальні дії у справі:

-судом задоволено клопотання позивача про виклик свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та про допит позивача, як свідка.

Допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_1 надали майже аналогічні свідчення, згідно з якими ОСОБА_1 не має змоги потрапити до житла - квартири АДРЕСА_1 , власником якого (в частині) вона є, оскільки квартира закрита, ключів у ОСОБА_1 не має, відповідач не відповідає на дзвінки позивача, не бере слухавку, на sms - повідомлення відповідач не реагує. Зі слів сусідів відомо, що квартира пуста, хоча до цього там жили орендатори.

Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту права власності позивача.

Дослідив докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

За ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності; аналогічне положення й міститься у ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним, та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлений на підставі наданих позивачем у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України доказів факт набуття позивачем права власності на нерухоме майно - 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2019 р.

Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону N475/97-ВР від 17.07.97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК).

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Судом вставлено, що позивач позбавлена здійснювати права власника в повному обсязі (зокрема, в частині користування майном) через протиправну поведінку відповідача, який не надає позивачу доступу до квартири, утримуючи у себе ключі та не відповідаючи на телефонні дзвінки позивача та ніші спроби позивача домовитися з означеного питання, що також стало приводом для звернення позивача до органів Національної поліції, втім, порушені права позивача поновлені не були.

Відповідно до ч.ч. 4 та ч. 5 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Судом в даній справі не встановлено випадків здійснення позивачем житлових прав в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених вище правових норм та встановлених судом обставин, суд, безпосередньо дослідивши зібрані докази, оцінивши їх на предмет належності і допустимості кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку, приходить до висновку, що має місце порушення прав позивача, як власника, з боку відповідача, у зв`язку з чим для суду з метою поновлення порушених прав позивача наявні підстави для задоволення позову та ухвалення рішення про усунення ОСОБА_1 перешкод у користуванні власністю - 1/3 часткою квартири АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 13, 19, 76-80, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280, 281, 282, 283, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де треті особи: ОСОБА_3 та Житлово-будівельний кооператив №92 «8 Березня» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю - 1/3 часткою квартири АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення 06.03.2020 р.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї