Справа № 305/716/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 вересня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Кожух О.А.,

з участю секретаря Кухти М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рахівського районного суду від 13 лютого 2020 року (у складі судді Ємчука В.Е.) про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району, Помісної церкви (релігійна громада) Євангельських християн баптистів, ОСОБА_2 та Обласного об`єднання церков Євангельських християн баптистів Закарпатської області, треті особи: Рахівська державна нотаріальна контора та реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції, про скасування рішення органу місцевого самоврядування, державного акту, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та повернення сторони в первісний стан, скасування права власності та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у квітні 2019 р.

Ухвалою Рахівського районного суду від 13 лютого 2020 р. (оскаржувана ухвала) позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Суд констатував, що позивач був двічі належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду справи, тому неявка в суд ОСОБА_1 є повторною, при цьому позивач двічі відмовлявся від отримання судової повістки.

ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу, а справу направити до іншого районного суду в Закарпатській області. Доводить, що суд, порушивши норми процесуального закону, дійшов невірного висновку про повторну неявку позивача, належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить скасувати цю ухвалу. Вимоги апеляційної скарги підтримує повністю, оскаржувану ухвалу вважає незаконною.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, із таких мотивів.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції через його невідповідність фактичним обставинам справи та нормам процесуального права.

Згідно з положеннями ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у разі якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто, умовами для вчинення цієї процесуальної дії є належність повідомлення позивача про час і місце судового розгляду справи (виклик до суду в порядку, передбаченому ст.ст. 128-130 ЦПК України), повторність неявки та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

При цьому питання поважності причин не має правового значення.

Із матеріалів справи видно, що на судове засідання, у якому було постановлено оскаржувану ухвалу (а.с.132-134), позивач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.130). Проте від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з погіршенням стану здоров`я (а.с.124,125,126,127).

На судове засідання, що передувало тому, на якому було постановлено оскаржувану ухвалу, позивач не з`явився (а.с.117-118). Однак, належить відмітити, що це засідання не було розглядом справи по суті, на цьому засіданні вирішувалося питання про відновлення провадження у справі (а.с.119-120). Позивач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак відмовився від отримання судової повістки, що підтверджується відміткою на поштовому конверті (а.с.112).

Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції констатував, що ОСОБА_1 був двічі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відтак неявка ОСОБА_1 є повторною.

Так, позивач був належним чином повідомлений про судові засідання, однак на судовому засіданні, яке відбулося 22 січня 2020 р. не розглядався спір по суті, а лише поновлювалося провадження у справі.

Згідно з ч.3 ст.254 ЦПК України провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

Статтею 254 ЦПК України, якою врегульовано питання поновлення провадження у справі, взагалі не передбачено виклик осіб у судове засідання.

Відтак неявка позивача у судове засідання, на якому вирішувалося питання поновлення провадження у справі, не може вважатися повторною неявкою у контексті ч.5 ст.223 ЦПК України

Отже, в суду першої інстанції не було процесуальних підстав залишати позов без розгляду, оскільки матеріали справи не містять доказів повторної неявки позивача, належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи.

За наведених обставин суд першої інстанції не мав правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду, через що постановлена ним ухвала відповідно до вимог ст. 379 ч.1 п.4 ЦПК України підлягає скасуванню як незаконна, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 318, 382, 383, 384, 389 ч.1 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 2.Ухвалу Рахівського районного суду від 13 лютого 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає. 4.Повне судове рішення складено 08 жовтня 2020 р.

Судді