Єдиний унікальний номер справи: 225/591/20
Номер провадження: 2/225/364/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Соляник А.В.,

за участю

секретаря судового засідання - Черникової Н.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Гузенко Р.О. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області в залі суду м. Торецька цивільну справу за позовом представника позивачів - ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення одноразової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_7 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

ОСОБА_7 з 06 грудня 2016 року працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Укргєосервіс» підземним гірничим робітником очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 трагічно загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві під час виконання своїх трудових обов`язків, про що свідчить свідоцтво про смерть, актовий запис № 3 7 від 05 серпня 2019 року видане виконавчим органом Щербинівської селищної ради міста Торецьк Донецької області. По факту смерті ОСОБА_7 проводиться спеціальне розслідування нещасного випадку по наслідках якого складено Акт по формі Н-1/П (тимчасовий) про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом від 21.10.2019 року.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_7 внаслідок нещасного випадку на виробництві, 05 грудня 2019 року батьками потерпілого до структурного підрозділу Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій областіподана заява про призначення страхових виплат в зв`язку із загибеллю їх сина І від нещасного випадку на виробництві, до якої було додано визначений нормами законодавства пакет документів, але до теперішнього часу відповідачем страхові виплати не призначені і будь-якого рішення Фонду з цього приводу позивачі не отримали.

Позивачі вважають, що дії Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області є неправомірними та такими, що порушують права та законні інтереси їх родини, визначені Конституцією України, тому в позові ставиться питання про стягнення з управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_6 :

?одноразової допомоги внаслідок загибелі їх сина - ОСОБА_7 від нещасного випадку на виробництві, що стався з ним ІНФОРМАЦІЯ_3 в ТОВ «Укргєосервіс», в розмірі 200700,00 (двісті тисяч сімсот) грн.;

?одноразової допомоги внаслідок загибелі їх сина - ОСОБА_7 від нещасного випадку на виробництві, що стався з ним ІНФОРМАЦІЯ_3 в ТОВ «Укргєосервіс», в розмірі 40140,00 (сорок тисяч сто сорок) грн. кожному.

Також позивачами ставиться питання про зобов`язання Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області призначити та виплачувати ОСОБА_4 та ОСОБА_6 щомісячні страхові виплати внаслідок загибелі їх сина - ОСОБА_7 від нещасного випадку на виробництві, що стався з ним ІНФОРМАЦІЯ_3 в ТОВ «Укргєосервіс»

Представник відповідача Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, обґрунтовуючи це тим, що позивачами не зазначено підстав (крім того, що вони були батьками загиблого) за яких виникає право на отримання та відповідне призначення страхової виплати (200700 грн. та 40140 грн.), а також не надано відповідних документів.

Таким чином, позивачі не мають права на призначення тих видів допомог, за якими вони звернулися до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Наголошував, що ознаками сім`ї та членства в сім`ї є не тільки шлюб та шлюбні відносини, а і такі важливі ознаки як кровна спорідненість, спільне проживання і пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які підтверджені долученими до позовної заяви матеріалами справи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовної заяви, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_4 та його померлий син ОСОБА_7 на момент смерті останнього були зареєстровані за різними адресами. Крім того, просив суд прийняти рішення з урахуванням наданого ним письмового відзиву.

Дослідив матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.08.1982 року ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 з 06 грудня 2016 року працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Укргєосервіс» підземним гірничим робітником очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі, що підтверджено копією трудової книжки.

ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання трудових обов`язків, ОСОБА_7 трагічно загинув на виробництві, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 05.08.2019 року.

По факту смерті ОСОБА_7 проведено спеціальне розслідування нещасного випадку, за наслідками якого складено Акт від 18.10.2019 (форма Н-1/П) про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом.

У зв`язку із загибеллю ОСОБА_7 , його батьки - ОСОБА_4 та ОСОБА_6 звернулися до Маріупольського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з заявою про призначення на їх користь суми одноразової допомоги у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суми одноразової допомоги членам сім`ї загиблого, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб та призначення щомісячних страхових виплат, однак отримали відмову у призначенні таких виплат.

Таким чином, вищезазначені виплати відповідачем не здійснені, у зв`язку з тим, що з наданих позивачами документів відповідачу не надалося можливим визначити в даних осіб право на отримання таких виплат.

Судом встановлено, що між сторонами по справі виникли правовідносини, які врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно з положеннями ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Таким чином, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки; сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.1999 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство, ними можуть бути як близькі родичі, так і інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках; обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і таке інше.

Розв`язуючи спір, суд враховує, що ознаки членів сім`ї не можна розглядати окремо від підстав створення сім`ї, передбачених у ч.4 ст.3 СК України, адже спільне проживання, побут та наявність взаємних прав та обов`язків можуть бути і у інших суб`єктів, які не є членами сім`ї.

Члени сім`ї наділені цілою системою прав та обов`язків, які зумовлені їхнім спільним проживанням. Відповідно до Хартії прав сім`ї сім`я - це щось більше, ніж просто правова суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають одне одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Отже, сім`я - це не лише шлюб між чоловіком та дружиною і відносини між батьками та дітьми.

Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Так, у частині другій статті 24 Конституції України зазначено, що не може бути привілеїв чи обмежень за будь-якими ознаками, у тому числі й за місцем проживання особи. Статтею 52 Конституції України визначено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Згідно з нормами ст. 2 Сімейного кодексу України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання, між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком та між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. При цьому, Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.

У відповідності до норм ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім 'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конкретний перелік осіб, які вважаються членами сім`ї, в Кодексі відсутній. Проте в ст. 2 Сімейного кодексу України законодавець визначив коло осіб, між якими даний нормативний документ регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини, а відповідно до цього, можна дійти висновку, що саме ці особи і можуть вважатись членами сім`ї.

ОСОБА_7 є рідним сином ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . У цьому ж паспорті також зазначено, що 12.10.1981 року Відділом ЗАГСу Щербинівської селищної ради м. Дзержинська Донецької області між ним та ОСОБА_8 зареєстровано шлюб.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . У даному паспорті також зазначено, що 12.10.1981 року Щербинівський РАГС м. Дзержинська Донецької області зареєстрував мж нею та ОСОБА_4 шлюб.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим Виконавчим комітетом Щербинівської селищної ради м. Дзержинська Донецької області, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 12 жовтня 1981 року уклали шлюб.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.08.1982 року ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_6 .

Згідно з довідкою №2909 від 12.11.2019 року, виданою селищною головою Щербинівської селищної ради м.Торецька Донецької області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ним за вказаною адресою мешкали його батьки: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судом також досліджено копію Пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 , виданого 24.01.2007 року ОСОБА_6 довічно та копію Посвідчення серії НОМЕР_7 виданого 12.02.1996 року , відповідно до якого ОСОБА_4 , як його пред`явник, має право на пільги, встановлені законодавством України про ветеранів праці.

Також суд зазначає, що заперечуючи обставини, наведені позивачем, відповідач жодним чином не спростував їх, не довів протилежне належними та допустимими доказами.

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено статтею 7 СК України, згідно з положеннями якої дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Як вбачається з наданих суду доказів, а також виходячи з норм законодавства України, що регулює сімейні правовідносини, суд доходить висновку, що ОСОБА_7 був сином ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та напротязі останнього часу його життя постійно проживав з ними в одному помешканні, мали відносно один одного рівні права та обов`язки, кожний з яких в своїй мірі піклувався один про одного.

З огляду на викладені обставини, суд доходить висновку, що відповідачем по справі порушені права та законні інтереси батьків загиблого, що полягає у несплаті суми одноразової допомоги у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суми одноразової допомоги членам сім`ї загиблого, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб та призначенні щомісячних страхових виплат, що передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Як встановлено судом, страховий випадок з ОСОБА_7 стався ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для не працездатних осіб у 2019 року з 01 липня встановлений в розмірі 2007 гривень.

Таким чином, з відповідача Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області необхідно стягнути на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_6 : одноразову допомогу внаслідок загибелі їх сина - ОСОБА_7 від нещасного випадку на виробництві, що стався з ним ІНФОРМАЦІЯ_3 в ТОВ «Укргєосервіс», в розмірі 200700,00 (двісті тисяч сімсот) грн.; одноразову допомогу внаслідок загибелі їх сина - ОСОБА_7 від нещасного випадку на виробництві, що стався з ним ІНФОРМАЦІЯ_3 в ТОВ «Укргєосервіс», в розмірі 40140 (сорок тисяч сто сорок) грн. 00 коп. кожному.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду позову немайнового характеру справляється судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, сума судового збору становить 840,80 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Таким чином, при зверненні до суду з позовом позивачі звільнені від сплати судового збору у сумі 840,80 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, позивачами і відповідачем судові витрати не понесені, ураховуючи положення ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 840,80 не стягується зі сторін по справі, оскільки, позивачі звільнені від сплати судового збору, а стягнення судового збору з відповідача у даному випадку не передбачено процесуальним законом.

Керуючись ст. ст. 12,13, 76-81,89, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги представника позивачів - ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), який діє в інтересах ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місце знаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) про стягнення одноразової допомоги, - задовольнити повністю.

Стягнути з Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи,5, ідентифікаційний код юридичної особи 41325231) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , одноразову допомогу внаслідок загибелі їх сина - ОСОБА_7 від нещасного випадку на виробництві, що стався з ним ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 200700,00 (двісті тисяч сімсот) грн..

Стягнути з Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи,5, ідентифікаційний код юридичної особи 41325231) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , одноразову допомогу внаслідок загибелі їх сина - ОСОБА_7 від нещасного випадку на виробництві, що стався з ним ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 40140,00 (сорок тисяч сто сорок) грн. кожному.

Зобов`язати Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області призначити та виплачувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 щомісячні страхові виплати внаслідок загибелі їх сина - ОСОБА_7 від нещасного випадку на виробництві, що стався з ним ІНФОРМАЦІЯ_3 в ТОВ «Укргєосервіс».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя