Справа №628/2120/20
Провадження №2-о/628/154/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Гетьман Л.В.,

присяжних Голуб Г.М., Краснокутської О.П.,

за участю секретаря судового засідання Разєнкової І.В.,

прокурора Мельник І.П., Ігнатової К.О.

лікаря - психіатра Неонети В.А.,

розглянувши у відритому судовому засіданні у залі суду в м. Куп`янську, Харківської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою лікаря - психіатра поліклінічного відділення відокремленого підрозділу КНП «Куп`янська центральна міська лікарня» КНП Куп`янське ТМО Неонети Валерія Анатолійовича про надання ОСОБА_1 психіатричної допомоги у примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник лікар-психіатр поліклінічного відділення Відокремленого підрозділу КНП «Куп`янська центральна міська лікарня» КНП Куп`янське ТМО Неонета В. А. звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «ОБЛАСНА ПСИХІАТРИЧНА ЛІКАРНЯ № 1» для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

В обґрунтування заяви зазначено, що до кабінету лікаря-психіатра поліклінічного відділення Відокремленого підрозділу КНП «Куп`янська центральна міська лікарня» КНП Куп`янське ТМО надійшла інформація від родича, сімейного лікаря, голови квартального комітету, лікаря психотерапевта, про неадекватну, суспільну небезпечну поведінку, неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність громадянки ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .При цьому, за останній час психічне здоров`я і соматичний стан громадянки ОСОБА_1 різко погіршився, вона схудла, не контактна з оточуючими, не виходить із свого помешкання, відмовляється від їжі, не підтримує зв`язки з родичами, замкнулася у собі, залишила роботу. У зв`язку з чим, її поведінка становить небезпеку для себе і оточуючих та її психічний стан, депресія, відмова від їжі, дратівливість, негативізм, галюцінаторно- маячна симптоматика стали більш вираженими.

Раніше громадянка ОСОБА_1 лікарем-психіатром не оглядалася і амбулаторну та стаціонарну психіатричну допомогу не отримувала.

В поле зору медичних працівників потрапила у серпні 2020 року. У зв`язку з чим, за невідкладними показниками і у зв`язку з соціальною небезпекою для себе і до оточуючих, було зроблено декілька виїздів за місцем мешкання громадянки ОСОБА_1 лікарем психотерапевтом Вінідіктовою Н. М. (так як лікар психіатр Неонета В. А. перебував у тарифній відпустці) разом з працівниками Куп`янського відділу поліції в Харківській області, родичем хворої, головою квартального комітету з метою госпіталізувати з гострим психозом громадянку ОСОБА_1 у добровільному порядку до психіатричного закладу для обстеження, уточнення діагнозу та лікування. Але все це не дало бажаних результатів добровільну згоду на госпіталізацію громадянка ОСОБА_1 не дала, хоча стан громадянки ОСОБА_1 виявляє явні ознаки гострого психотичного розладу(психозу) з депресією у стані загострення та продовжує погіршуватися і на теперішній час являється небезпечним до неї самої ,так як вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Крім того, вона висловлює маячні ідеї та агресію стосовно оточуючих і реально може нести небезпеку впершу чергу для себе і для суспільства. ОСОБА_1 критично не оцінює свій психічний стан внаслідок психічного розладу, тому не може адекватно реагувати на всі пропозиції медичних працівників стосовно своєчасного психіатричного лікування в спеціалізованому психіатричному закладі.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25 серпня 2020 року відкрито провадження по справі.

У судовому засіданні лікар-психіатр поліклінічного відділення Відокремленого підрозділу КНП «Куп`янська центральна міська лікарня» КНП Куп`янське ТМО Неонета В. А. підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені у заяві.

Прокурор у судовому засіданні просив заяву залишити без задоволення, оскільки не встановлено достатніх обставин та підстав для застосування відносно ОСОБА_1 примусової госпіталізації. При судовому розгляді мають бути чітко встановлені обставини, що ОСОБА_1 представляє небезпеку для себе та оточуючих. Підстав для госпіталізації ОСОБА_1 тільки на підставі того, що вона не бажає спілкуватися з іншими особами не вбачається.

Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги- ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилась.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, та дослідивши надані докази, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

За змістом ст. 340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про примусову госпіталізацію додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно вимог ст. 13 Закону України «Про примусову госпіталізацію», особа, яка досягла 14 років, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно - на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Підстави для госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Так, за змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

-вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або

-неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Як вбачається зі змісту висновку членами ЛКК Відокремленого підрозділу КНП «Куп`янська центральна міська лікарня» КНП Куп`янське ТМО № 1825 від 25.08 .2020 р. ОСОБА_1 виявляє ознаки розладу психіки і поведінки у вигляді гострого психозу з маячними (бредовими) порушеннями і тяжкою депресією та соціальною небезпекою до оточуючих та потребує лікування у зв`язку з небезпекою до себе та оточуючих і відсутністю добровільної усвідомленої згоди в умовах спеціального психіатричного стаціонару КНП «Обласна психіатрична лікарня» №1.

Отже, виходячи з вимог ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», підставою для госпіталізації ОСОБА_1 до закладу з надання психіатричної допомоги за відсутності добровільної усвідомленої згоди, зазначає лікар - психіатр поліклінічного відділення Відокремленого підрозділу КНП «Куп`янська центральна міська лікарня» КНП Куп`янське ТМО , що ОСОБА_1 виявляє явні ознаки гострого психотичного розгляду / психозу/ з депресією у стані загострення та продовжує погіршуватися і на теперішній час являється небезпечним до неї самої, вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, ОСОБА_1 висловлює маячні ідеї та агресію стосовно оточуючих і реально може нести небезпеку впершу чергу для себе і для суспільства.

Свідок ОСОБА_4 - голова квартального комітету № 3 м.Куп`янська, на території якого мешкає ОСОБА_1 пояснила суду,що вона помітила дивну поведінку ОСОБА_1 ,яка звільнилася з роботи, в розмові зі ОСОБА_1 проявляла неадекватність у вигляді безпричинного сміху.Коли вона з поліцейським та двоюрідною сестрою прийшли до її будинку, ОСОБА_1 вигнала поліцейського, схопила її за руку та виштовхала її з подвір`я. Після цього вони декілька разів викликали швидку допомогу та МНС, але ОСОБА_1 дзвонила до служб та відміняла виклик.Сусіди по будинку не бачили ОСОБА_1 все літній період.

Однак, проаналізувавши надані заявником докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 внаслідок її психічного захворювання будь-яких дій, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а також виявлення реальних намірів вчинити такі дії.

Як вбачається з доданих лікарем-психіатром поліклінічного відділення Відокремленого підрозділу КНП «Куп`янська центральна міська лікарня» КНП Куп`янське ТМО до заяви доказів, підставою для висновку про необхідність госпіталізації стали відомості про поведінку ОСОБА_1 , які надійшли від родички хворої / двоюрідної сестри/, від сусідів мешканців по вул. Льва Толстого м. Куп`янська, голови квартального комітету № 3 м. Куп`янська , лікаря-психотерапевта Вінідіктової Н.М. про, що ОСОБА_1 виявляє агресивну поведінку щодо оточуючих .

Згідно ст. 11 Закону України « Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

Матеріали заяви психіатричного огляду ОСОБА_1 не містять

В матеріалах справи взагалі відсутня медична документація з приводу психічного стану ОСОБА_1 з серпня 2020 р.

Отже, саме по собі встановлення діагнозу - гострий психоз з маячними /бредовими/ порушеннями і тяжкою депресією та соціальною небезпекою для оточуючих, посилання заявника на звернення родички ОСОБА_1 , сусідів мешканців по АДРЕСА_1 , пояснювальну записку лікаря-психотерапевта Вінідіктової Н.М. щодо агресивної поведінки останньої, аналізуючи та оцінюючи на предмет підстав для припущення про наявність у ОСОБА_1 психічного розладу, є недостатнім.

Застосування ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», у тому числі про психіатричної допомоги у примусовому порядку, можливий лише у виняткових випадках, та заявником у порушення вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України не надано достатніх доказів на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 чи виявлення останньою наміру вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Так, прикладом реалізації права на здоров`я в контексті положень п.п. «е» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що стосується позбавлення (обмеження) волі психічнохворих шляхом поміщення їх у психіатричний заклад, є рішення у справі Вінтерверп проти Нідерландів від 24 жовтня 1979 року. У вказаній справі ЄСПЛ звернув увагу на три вимоги, що зумовлюють наявність законних підстав для обмеження волі психічнохворої особи. Зокрема, особа повинна реально страждати психічним захворюванням, тобто реальні психічні розлади повинні бути встановлені компетентними органами на основі об`єктивної медичної експертизи; психічні розлади повинні досягти такого рівня, які виправдовують позбавлення волі; дійсність позбавлення волі залежить від наявності такого захворювання, особа може бути позбавлена волі до тих пір, поки є захворювання, що встановлено відповідним висновком

Відповідно до ч. 2 ст. 341 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, пов`язані з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, оскільки заявником в ході судового розгляду, не надано медичних даних щодо наявності психічного захворювання, не надано достатніх даних на підтвердження вчинення ОСОБА_1 внаслідок її психічного захворювання будь-яких дій, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а також виявлення реальних намірів вчинити такі дії, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 124, 127 Конституції України, Законом України «Про психіатричну допомогу», ст.ст 339-342 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви лікаря-психіатра поліклінічного відділення відокремленого підрозділу КНП «Куп`янська центральна міська лікарня» КНП Куп`янське ТМО Неонети Валерія Анатолійовича про надання ОСОБА_1 психіатричної допомоги у примусовому порядку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після складання повного судового рішення відповідно до ст.268 ЦПК України - в цей же строк з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими, у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення виготовлений 14 вересня 2020 року.

Суддя: Л.В. Гетьман

Присяжні: Г.М. Голуб

О.П. Краснокутська