Справа № 402/784/19
Провадження № 2/761/2533/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року суддя Шевченківський районний суд м. Києва Осаулов А.А., розглянувши заяву позивача про відвід судді Шевченківського районного суду м.Києва Осаулова А.А. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Орган опіки та піклування Благовіщенської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Орган опіки та піклування Благовіщенської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2019 року вказана цивільна справа надійшла в провадження Ульянівського районного суду Кіровоградської області.

За ухвалою судді вказаного суду від 30.09.2020 року справу було передано до Шевченківського районного суду м.Києва, яка після проведення автоматичного розподілу була передана для розгляду судді Осаулову А.А., якій ухвалою від 17.10.2019 року призначив її до розгляду у загагльне позовне провадження із викликом сторін.

02.10.2020 року до канцелярії суду було передано судді заяву позивача за первісним позовом про відвід судді Шевченківського районного суду м.Києва Осаулова А.А. від розгляду вказаної цивільної справи.

Вказана заява мотивована тим, що протягом розгляду справи суддя неоднаразово відхиляв клопотання сторони позивача про призначення судово-психологічної експертизи малолітній ОСОБА_3 , але позивач надала суду висновок психолога ОСОБА_4 , що є протилежний висновку, наданому відповідачем ОСОБА_2 . В ухвалі про відмову в призначенні такої експертизи суддя зазначив, що відсутні докази неможливості проведення такої експертизи самостійно, але позивач немає доступу до дитини і тому не може її провести. Відтк, суддя сприяє стороні відповідача, незаконно обмежуючи матір дитини ОСОБА_1 в її батьківських правах. Більше того, суддя затягує розгляд справи та робить невипвдані перерви між засіданнямпонад 2 місяці і погрожував перенести розгляд справи на лютий 2021 року, а батько не надає можливості позивачу спілкуватись з дитиною. Суддя вдруге відмовив у задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову щодо встановлення часу спілкування матір`ї з дитиною і умисно затягує розгляд справи. Зазначені обставини, на думку позивача, є підставами для відводу судді від розгляду цієї справи у відповідності до вимог ч.1 ст.36 ЦПК України.

Суд, дослідивши доводи заяви приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За умовами ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні до наступного засідання, вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного судового засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як вбачається з доводів позивача, то заявлені нею підстави для відводу ґрунтуються на наведених обставинах її незгоди із діями судді під час розгляду справи і проведення судових засідань з розгляду клопотань та підстав і часу для відкладення розгляду справи і винесення процесуальних рішень.

Між тим, вказані обставини жодним чином не стосуються дій судді, оскільки суддя діяв в межах наданих йому повноважень та у розглядав клопотання по справі та призначав розгляд справи по черговості із урахуванням завантаженності з розгляду інших справ в умовам сьогодення на навантаження судді в цілому іншими справами.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Окрім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Відтак, суд визнає вказаний відвід необґрунтованим і жодних підстав для задоволення відводу не вбачає, а незгода сторони із процесуальними рішенням судді або невдоволення позивачем порядком проведення судового засідання та наслідками розгляду її ж заяв і клопотань не можуть бути підставами для відводу судді.

Також, наведені позивача доводи є припущеннями та суб`єктивною позицією, оскільки вони спростовуються за вищенаведених обставин матеріалами справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 253, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Питання про відвід судді Шевченківського районного суду м.Києва Осаулова А.А. від розгляду цивільної справи за №402/784/19 за заявою позивача ОСОБА_1 від 02.10.2020 року передати до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ суду для визначення іншого судді в порядку проведення автоматизованого розподілу вказаної заяви в системі документообігу суду.

У відповідності до вимог ст..353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвали набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя: А.А.Осаулов