КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер справи: 755/4987/17 Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.
У Х В А Л А

14 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Іванової І.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, ?

в с т а н о в и в:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивачОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка, в тому числі, не була оплачена судовим збором.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків, зокрема:сплатити судовий збір.

07 вересня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому позивач, посилаючись на своє скрутне матеріальне становище, просила зменшити їй розмір належного до сплати судового збору до 300 грн.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, за змістом наведених норм фактичною підставою для зменшення розміру судового збору є майновий стан сторони, який унеможливлює чи створює істотні перешкоди у сплаті нею судового збору у встановленому законом розмірі, про наявність якого сторона має надати належні і достатні докази.

При вирішенні питання про відстрочення або зменшення розміру сплати судового збору, майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

На підтвердження неможливості сплатити судовий збір у розмірі 960 грн. ОСОБА_1 надала довідку з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 06 серпня 2020 року № 3036/Д/26-15-53-04-2. Однак, вказана довідка не є достатнім доказом, який підтверджує скрутне матеріальне становище позивача та не свідчить про відсутність у неї банківських рахунків з наявністю на них коштів, а також нерухомого чи рухомого майна, яке може приносити їй певний дохід.

Частиною 2 статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не в повній мірі виконала умови ухвали Київського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року, а саме не сплатила судовий збір, але надала клопотання про зменшення розміру судового збору, у задоволені якого відмовлено, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити встановлений судом строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 127 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2020 року й встановити строк тривалістю п`ять днів з моменту отримання копії ухвали для виправлення вказаних недоліків, в іншому випадку апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

І.В. Іванова

Суддя І.В. Іванова