Справа № 683/2155/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Крупської В.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Кашина В.А.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідачів адвоката Гіппіуса О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу №683/2155/17, 2/683/76/2020 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , і просить стягнути на її користь 24 024 грн. матеріальної шкоди, завданої затопленням квартири, та 2000 грн. моральної шкоди, а також судові витрати у розмірі 3 540 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Відповідачка є власником квартири АДРЕСА_2 , яка розташована поверхом вище над квартирою позивачки. Зазначає, що впродовж 2016-2017 років неодноразово мало місце залиття її квартири з квартири відповідачки, про що остання була повідомлена. В ніч з 6 на 7 березня 2017 року квартиру позивачки було залито водою з квартири АДРЕСА_2 , внаслідок чого було пошкоджено оздоблення приміщень квартири, а саме: в кухні пошкоджена стеля, площею 11,0 кв.м. (відставання матеріалу, сліди проникнення води); пошкоджено штукатурний шар несучої зовнішньої стіни (відставання) на площі 7,4 кв.м.; на стінах площею 29,9 кв.м. відстали шпалери; в житловій кімнаті на стелі пошкоджено штукатурний шар площею 12,3 кв.м. (відставання матеріалу, сліди проникнення води), пошкоджено штукатурний шар несучої зовнішньої стіни (відставання) на площі 8,1 кв.м.; на стінах відстали шпалери, площею 42,2 кв.м. Внаслідок затоплення квартира потребує відновлювального ремонту, вартість якого становить 24 024 грн.

Крім того, позивачка в результаті протиправного заподіяння відповідачкою шкоди її майну зазнала душевних страждань, що полягають у необхідності вчинити додаткові життєві зусилля по приведенню житла у придатний для подальшого використання нею стан, а тому просить стягнути моральну немайнову шкоду, яку вона оцінила в розмірі 2 000 грн.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12.03.2019 року замінено первісного відповідача ОСОБА_4 на належного відповідача ОСОБА_2 та залучено до участі співвідповідача ОСОБА_3 .

У відзиві на позовну заяву, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов не визнали та вказали, про відсутність доказів для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Так, складений акт комісією Старокостянтинівської ЖЕК від 07.03.2017 року про затоплення квартири позивача не є офіційним документом та складений у відсутності відповідачів. Також, звіт про визначення розміру матеріального збитку квартири позивача в результаті затоплення від 07.03.2017 року, який виготовлений оцінювачем ОСОБА_5 , не відповідає вимогам щодо проведення експертизи та складений у відсутності відповідачів. Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що у квартирі АДРЕСА_3 не проживає, а тому не може бути відповідачем.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 підтримали позовні вимоги та просять їх задовольнити з наведених у позові підстав. В судовому засіданні просять, щоб стягнення з відповідачів, як матеріальної так і моральної шкоди, провели у рівних частках у відповідності до заявлених позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про день, час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомила.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 її представник адвокат Гіппіус О.Б., який також є представником відповідачки ОСОБА_3 , позов не визнали. Зазначили, що відповідачі не затоплювали квартиру позивачки, а затоплення сталося внаслідок попадання снігу у тріщини будинку, внаслідок чого і потекла вода по стінах. Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що у квартирі АДРЕСА_3 не проживає, а живе її дочка ОСОБА_3 , а тому вона не може бути відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта позивачки із зазначенням її місця реєстрації з 13.04.1990 року та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 06.05.2008 року.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_3 в рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26.12.2006 року. Крім того, відповідач ОСОБА_3 зареєстрована та проживає квартирі АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою Старокостянтинівської ЖЕК від 21.06.2016 року, а відповідач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою Пашковецької сільради Старокостянтинівського району від 07.03.2019 року.

В ніч з 6 на 7 березня 2017 року здійснено затоплення з квартири АДРЕСА_3 , яка належить відповідачам та розташована поверхом вище, квартири АДРЕСА_1 , яка належить позивачці та розташована поверхом нижче.

Відносно вказаного залиття Старокостянтинівською ЖЕК від 07.03.2017 року складено акт комісії, з якого вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , яка належить позивачці, була затоплена водою із сусідньої квартири АДРЕСА_2 , яка розташована поверхом вище. Під час затоплення було пошкоджено і потребує ремонту: кухня стеля 7,5 кв.м. шпакльована і пофарбована водоемульсією; кімната стеля 9,0 кв.м. шпакльована і пофарбована водоемульсією.

Свідок ОСОБА_7 підтвердила факт затоплення в ніч з 6 на 7 березні 2017 році, а саме, що в квартирі АДРЕСА_1 , капала вода зі стелі в кімнаті та кухні. Зі слів позивачки, сусідка ОСОБА_8 приходила та запевнила ОСОБА_1 у проведенні в квартирі ремонтних робіт для усунення наслідків затоплення.

Свідок ОСОБА_9 підтвердила факт затоплення в ніч з 6 на 7 березні 2017 року у квартирі АДРЕСА_1 з квартири АДРЕСА_2 зазначеного будинку, де проживають ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Також, підтвердила факт протікання води зі стелі в кімнаті та кухні. Зі слів позивачки, сусідка ОСОБА_8 приходила та запевнила ОСОБА_1 у проведенні в квартирі ремонтних робіт для усунення наслідків затоплення.

Згідно звіту оцінювача ОСОБА_5 від 11.07.2017 року про визначення розміру матеріального збитку, із врахуванням фізичного зносу, внаслідок пошкодження оздоблення приміщень квартири АДРЕСА_1 в результаті проникнення води через перекриття даної квартири становить 24 024 грн. Згідно вказаного звіту, пошкодження сталося в результаті проникнення води через перекриття вищезазначеної квартири 07.03.2017 року, в результаті чого було пошкоджено житлову кімнату, площею 12,3 кв.м.: стеля пошкодження штукатурного шару 12,3 кв.м.; відставання матеріалу, сліди проникнення води; стіни пошкодження штукатурного шару несучої зовнішньої стіни (відставання) 8,1 кв.м.; відставання шпалер 42,4 кв.м., а також пошкоджено кухню 11,0 кв.м.: стеля пошкодження штукатурного шару 11,0 кв.м.; відставання матеріалу, сліди проникнення води; стіни пошкодження штукатурного шару несучої зовнішньої стіни (відставання) 7,4 кв.м.; відставання шпалер 29,9 кв.м.

Крім того, в результаті залиття квартири з вини відповідачів, позивачці спричинено і моральну шкоду, що полягає у протиправному спричиненні шкоди її майну, необхідності вчинити додаткові життєві зусилля по приведенню житла у придатний для подальшого використання нею стан. Заподіяну моральну шкоду позивачка оцінює в грошовому вимірі у розмірі 2000 гривень.

Згідно ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Це правило конкретизоване у ст.322 цього ж Кодексу, яка встановлює, що власник зобов`язаний утримувати майно, котре йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України, за заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, та, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідачів покладається обов`язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу.

Законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення.

Відповідо до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, відповідачами не доведено належними та допустимими доказами, що пошкодження у квартирі позивача сталося не з їхньої вини. Крім того, не подано жодних доказів на підтвердження факту заподіяння шкоди житлу позивачки внаслідок попадання снігу у тріщини будинку.

Доказів того, що залиття належної позивачу квартири, відбулося з вини інших осіб та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідачів, суду також не надано.

При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідача ОСОБА_2 щодо не проживання у квартирі АДРЕСА_3 , оскільки остання є власником вказаної квартири та зобов`язана утримувати майно.

Отже, враховуючи, що залиття належної позивачці квартири АДРЕСА_1 , сталося з вини відповідачів власників квартири, які проживають на поверх вище у квартирі АДРЕСА_3 , саме відповідачі в силу закону мають нести відповідальність за спричинену шкоду, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення 24 024 грн. матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках, тобто по 12 012 грн. з кожного, оскільки матеріальна шкода заподіяна з рівнем ступенем вини обох відповідачів.

В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідачів, суд виходить з того, що залиття квартири позивачки завдало їй негативних емоцій та переживань щодо пошкодження майна та неможливості нормального користування ним і в свою чергу призвело до душевних страждань позивачки, порушення її звичного способу життя.

Враховуючи конкретні обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань й виходячи із засад розумності й справедливості, суд приходить до висновку про заподіяння позивачці моральної шкоди у розмірі 2 000 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках по 1000 грн. з кожного, оскільки моральна шкода заподіяна з рівнем ступенем вини обох відповідачів.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів в рівних частках підлягає також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору в розмірі 640 грн. та витрати на залучення спеціаліста з оцінки збитків в сумі 1 900 грн., а всього на загальну суму 2 540 грн. Тобто, з кожного з відповідачів по 1270 грн. судових витрат.

Крім того, в частині витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 1 000 грн. слід відмовити, оскільки дані витрати стороною позивача не підтверджені належним чином у відповідності до ст.137 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 81, 141, 258, 263, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану затопленням квартири у розмірі 12 012 грн. та моральну шкоду у розмірі 1 000 грн., а всього 13 012 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану затопленням квартири у розмірі 12 012 грн. та моральну шкоду у розмірі 1 000 грн., а всього 13 012 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1 270 грн. судових витрат з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 20 жовтня 2020 року.

Суддя: