ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7015/20 Справа № 932/3463/20 Суддя у 1-й інстанції - Сліщенко Ю. Г. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2020 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди передано до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Передаючи дану справу за підсудністю для розгляду до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач Дніпропетровська митниця ДФС зареєстрований у Центральному районі міста Дніпра, тому спір підсудний Кіровському районному суду м.Дніпропетровська.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування йому моральної шкоди, завданої внаслідок визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Так, 08.06.2017 року Дніпропетровською митницею ДФС винесено постанову відносно ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. У подальшому зазначена постанова була скасована у судовому порядку.

Із позовної заяви видно, що позивач ОСОБА_1 звернувся з позовними вимогами, зокрема, до Дніпропетровської митниці ДФС, як до органу, яким прийнято протиправне рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу, посилався на норми Закону України «Про порядок відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду».

Згідно п. 58 ч. 4 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236 «Про Державну фіскальну службу України», Державна фіскальна служба відповідно до покладених на неї завдань провадить відповідно до закону оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, а також вживає заходів до відшкодування завданих державі збитків.

Згідно Положення про Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби, затвердженого наказом Державної фіскальної служби від 26 серпня 2014 року № 77, зареєстрованого 02 жовтня 2014 року, зі змінами, затвердженими наказом Державної фіскальної служби від 19 червня 2015 року № 439, Дніпропетровська митниця Державної фіскальної служби забезпечує реалізацію повноважень Державної фіскальної служби у зоні своєї діяльності.

Частиною 4 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 , що згідно адміністративно-територіального поділу міста відноситься до Шевченківського (Бабушкінського) району м. Дніпро.

На підставі наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовано подано позовну заяву до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за зареєстрованим місцем його проживання.

З огляду на наведені норми права та фактичні обставини справи колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є обгрунтованими.

Передаючи справу для розгляду за підсудністю до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, суд першої інстанції на вказані обставини та норми закону належної уваги не звернув.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 259, 268, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: