ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2020 року м. Кропивницький

справа № 404/5971/19

провадження № 22-ц/4809/1315/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі - ОСОБА_3 , Комунальне підприємство «Електротранс» Міської ради міста Кропивницького», Страхова компанія «БрокБізнес»,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Комунального підприємства «Електротранс» Міської ради міста Кропивницького» на рішення Кіровського районного суду м Кіровограда від 29 липня 2020 року у складі судді Мохонько В.В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Електротранс» Міської ради міста Кропивницького» (далі КП «Електротранс»), Страхової компанії «БрокБізнес» про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 10 квітня 2019 року о 18 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Тролейбус «Дніпро» Т 103, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кропивницькому по вул. Короленко, 4, не вибрав безпечної швидкості руху та дистанції, в результаті чого, здійснив зіткнення з транспортним засобом Skoda Octavia Tour, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , за керуванням ОСОБА_1 , який зупинився для здійснення повороту ліворуч. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.12.1, п. 13.1, п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.05.2019 ОСОБА_3 було визнано винним у вчинені правопорушення передбачення ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення, у вигляді штрафу, що становить 340 грн.

Власником транспортного засобу Skoda Octavia Tour реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_2 . Цивільна-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була надана КП «Електротранс», яка застрахована страховою компанією «БрокБізнес» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

ОСОБА_2 звернулась до страхової компанії «БрокБізнес» про виплату їй страхового відшкодування. Згідно платіжних доручень страхової компанії «БрокБізнес», за матеріальний збиток, завданий їй, як власнику пошкодженого автомобіля, було перераховано на загальну суму 34 708, 15 грн., якої не достатньо для ремонту пошкодженого авто.

Відтак, вона вимушена звернутися з позовом до суду про стягнення суми необхідної для повного покриття спричиненої шкоди.

02.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до сертифікованого суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 . Відповідно до звіту № 58/19 від 02.05.2019 вартість відновлюваного ремонту складає 72 586,34 грн. Крім того, за проведену оцінювачем роботу по оформленню звіту про оцінку автомобіля Skoda Octavia Tour НОМЕР_2 ним сплачено 1500 грн.

ОСОБА_2 вважає, що їй не було виплачено повне страхове відшкодування, відповідно до реальної вартості ремонту автомобіля, розмір якого становить 37 878, 19 грн, як різниця від 72 586,34 грн вартості відновлюваного ремонту за вирахуванням суми 34 708,15 грн.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що йому завдано моральної (немайнової) шкоди в розмірі 40 000 грн внаслідок неможливості використання транспортного засобу для потреб сім`ї.

Посилаючись на викладене просили стягнути: - з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 40 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; солідарно з КП «Електротранс» та Страхової компанії «БрокБізнес» на користь ОСОБА_2 37 878, 19 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат за сплату судового збору в розмірі 800 грн; з КП «Електротранс» та Страхової компаніяї «БрокБізнес» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати в розмірі 1500 грн здійснені за виготовлення звіту оцінки вартості відновлюваного ремонту; компенсацію витрат за сплату судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. (том 1, а.с. 3-7)

20 березня 2020 року позивачі подали до суду уточнену заяву про зміну позовних вимог, в якій просили стягнути: - з КП «Електротранс» на користь ОСОБА_1 40 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди; з Страхової компанії «БрокБізнес» на користь ОСОБА_2 37 878, 19 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації витрат сплати судового збору в розмірі 800 грн; з КП «Електротранс» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 компенсацію витрати в розмірі 1500 грн здійснених за виготовлення звіту оцінки вартості відновлюваного ремонту; компенсацію витрат сплати судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп та витрати на правову допомогу підрахунок якої буде надано по закінченню розгляду справи (том 1, а.с. 237).

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Кіровського районного суду м Кіровограда від 29 липня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з КП «Електротранс» на користь ОСОБА_1 5000 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмолено. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Страхової компанії «БрокБізнес», КП «Електротранс» про відшкодування майнової шкоди у розмірі 37 878, 19 грн відмовлено. Стягнуо з КП «Електротранс» на користь ОСОБА_1 768,40 грн судового збору.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що рішення суду є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права з ухваленням нового рішення про задоволення заявлених ним и вимог.

Зокрема, вказують, що суд безпідставно не прийняв до уваги звіт №58/19 від 02.05.2019 згідно якого вартість відновлюваного ремонту складає 72 586,34 грн, тому повинен був стягнути з страхової компанії 37 878, 19 грн, як різницю від вартості відновлюваного ремонту за вирахуванням сплаченою нею страхової суми в розмірі 34 708,15 грн.

Також, визначаючи розмір компенсації моральної шкоди суд не урахував тяжкість моральних переживань, стресовий стан, порушення життєвих зв`язків тощо.

В апеляційній скарзі КП «Електротранс» ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги. Відповідач вважає недоведеним факт спричинення моральних страждань позивачу, оскільки ним не було надано належних доказів на підтвердження зазначеного факту, крім того, автомобіль яким він керував належав іншій особі

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача КП «Електротранс», позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що доводи апеляційної скарги не спростовують факту завдання моральної шкоди.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

10 квітня 2019 року о 18 год. 30 хв. гр. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Тролейбус «Дніпро» Т 103, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кропивницькому по вул. Короленко, 4, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Skoda Octavia Tour, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився для здійснення повороту ліворуч. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.12.1, п.13.1, п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 травня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником транспортного засобу Skoda Octavia Tour, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_2 .

Цивільна-правова відповідальність власника КП «Електротранс» транспортного засобу - тролейбуса «Дніпро», реєстр №113, застрахована страховою компанією «БрокБізнес» згідно Договору страхування №АМ-6899042 від 19.01.2019, термін дії договору з 20.01.2019 по 19.01.2020. Водій забезпеченого транспортного засобу під час події - ОСОБА_3

15 квітня 2019 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 оглянуто пошкоджений транспортний засіб у присутності довіреної особи - ОСОБА_1 та складено Протокол огляду колісного транспортного засобу, який підписаний позивачем ОСОБА_1 без зауважень.

Відповідно звіту №23-19 про незалежну експертну оцінку автомобіля марки Skoda Octavia Tour, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , складеного 24 квітня 2019 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 , ринкова вартість оцінюваного майна станом на момент пошкодження 189 453,89 грн, вартість відновлювального ремонту станом на 15.04.2019 року - 59 589,29 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає: 36 469,65 грн, вартість матеріального збитку завданого власнику майна - 36 469,65 грн.

ПрАТ «СК «БрокБізнес» сплачено ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі - 34 708,15 грн, що підтверджується заявою на видачу готівки та не заперечується стороною позивача.

Не погоджуючись зі звітом №23-19 від 24.04.2019, позивачем ОСОБА_1 було надано суб`єкту оціночної діяльності ПП ОСОБА_4 замовлення на виконання автотоварознавчої оцінки пошкодженого в результаті ДТП автомобіля Skoda Octavia Tour, державний реєстраційний № НОМЕР_2 станом на 30.04.2019.

Відповідно до звіту № 58/19 про оцінку автомобіля Skoda Octavia Tour, державний реєстраційний № НОМЕР_2 від 02.05.2019, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Skoda Octavia Tour, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , станом на 30.04.2019 року складає 44 322,74 грн.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача,перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 міститься висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Відтак, незважаючи на те, що вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_2 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідачів ОСОБА_3 та КП «Електротранс", перевищує стягнутий на користь позивача розмір страхового відшкодування, відсутні правові для стягненню різниці між фактичним розміром завданих збитків та стягнутим страховим відшкодуванням із страхової компанії «БрокБізнес».

Тобто, у випадку не покриття страховою компанією витрат необхідних для покриття фактичних розмірів завданих збитків, позивач має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, а не до страхової компанії, яка виконала свій обов`язок передбачений договором.

За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які зводяться до того, що різницю між матеріальним збитком, визначеним висновком експертного дослідження і страховим платежем має виплатити страхова компанія «БрокБізнес» не ґрунтуються на законі.

Також, суд апеляційної інстанції не погоджується із тезами апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та КП «Електротранс» в частині вирішення судом вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Згідно із частинами першою-другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір такої шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Суд першої інстанції урахував обставини, за яких позивачу ОСОБА_1 було заподіяно моральних страждань та обґрунтовано стягнув з КП «Електротранс» моральну шкоду в розмірі 5000 грн, з урахуванням засад виваженості, пропорційності, розумності й справедливості.

Разом з тим, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції помилково зазначив в резолютивній частині рішення про відмову у задоволенні позовів ОСОБА_2 до КП «Електротранс» про відшкодування матеріальної шкоди та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , хоча таких вимог у позовній заяві зазначеними позивачами заявлено не було (а.с. 237, том 1, а.с. 237).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За таких обставин, відповідно до ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині відмови у задоволенні позовів ОСОБА_2 до КП «Електротранс» про відшкодування матеріальної шкоди та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 . В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 375, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково, а апеляційну скаргу Комунального підприємства «Електротранс» Міської ради міста Кропивницького» залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м Кіровограда від 29 липня 2020 року в частині вирішення відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Електротранс» Міської ради міста Кропивницького» про відшкодування матеріальної шкоди та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 скасувати.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко