КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №824/17/20
провадження №22-вк/824/52/2020 Суддя-доповідач - Приходько К.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Приходька К.П., за участю секретаря судового засідання Немудрої Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду при Українському національному комітеті Міжнародної Торгової палати від 19 травня 2017 року у справі №210/2017 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду при Українському національному комітеті Міжнародної Торгової палати від 19 травня 2017 року у справі №210/2017 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свою заяву мотивував тим, що 19 травня 2017 року Постійно діючим третейським судом при Українському національному комітеті Міжнародної Торгової Палати по справі №210/2017 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення 15566 грн 14 коп прийнято рішення, яким задоволено позовні вимоги.

Відповідно до Договору факторингу №125 від 11 жовтня 2018 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги по договору №0 про надання споживчого кредити з можливістю відкриття карткового рахунку від 31 жовтня 2016 року - ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

У свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» відповідно до договору відступлення прав вимоги №11-10/1 від 11 жовтня 2018 року право вимоги передало ТОВ «Фінанс Консалтинг Захід», яке передало право вимоги ОСОБА_1 відповідно до договору відступлення прав вимоги №30-10/1 від 30 жовтня 2019 року.

Отже, право на подання заяви про видачу виконавчого листа перейшло до ОСОБА_1 .

У судовому засіданні сторони та їх представники не з`явилися, про день, час і місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін з урахуванням вимог ч.1 ст.485 ЦПК України, відповідно до якої неявка у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи сторін чи однієї із сторін, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.483 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Українському національному комітеті Міжнародної торгової палати від 19 травня 2017 року у справі №210/2017 задоволено у повному обсязі позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу у розмірі 15216,14 гривень та третейський збір у розмірі 350,00 гривень, всього суму 15 566,14 гривень.

Положеннями статті 55 Закону України «Про третейські суди»визначено, що рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Судом встановлено, що ухвалене Постійно діючого третейського суду при Українському національному комітеті Міжнародної торгової палатирішення ОСОБА_2 добровільно не виконує, ніяких дій щодо погашення заборгованості не здійснює.

Що стосується дотримання правил підвідомчості даного спору третейському суду, то сторони мають право передати спір на розгляд третейському суду, крім випадків, встановлених законом (ст.21 ЦПК України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає із цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

При розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених ст.486 ЦПК України.

Так, виключний перелік підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду міститься у ст.486 ЦПК України, а саме у разі якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Так, Закону України «Про третейські суди»передбачено, що третейські суди можуть розглядати будь-які спори, за винятком зокрема тих, які випливають з договору споживчого кредиту і за своїм змістом пов`язані із захистом прав споживачів банківських послуг.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що зазначена справа була підвідомча третейському суду відповідно до Закону України «Про третейські суди».

Суд встановив, що заява про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду подана заявником у межах строку, встановленого ч.2 ст.483 ЦПК України. Рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, і питання, вирішені судом, не виходять за межі третейської угоди. Докази, що третейська угода визнана недійсною також відсутні, склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідає вимогам закону, рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів відповідно до закону, питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішувались.

Отже, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів про наявність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, перелік яких зазначений у ст.486 ЦПК України. Таких доказів не було отримано судом і під час розгляду заяви по суті, а тому суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню.

Оскільки судом задовольняється заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Українському національному комітеті Міжнародної Торгової палати від 19 травня 2017 року у справі №210/2017 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 420,40 грн.

Керуючись статтями 141,260-261,483-487 ЦПК України, статтями 2,55,56 Закону України «Про третейські суди», суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду при Українському національному комітеті Міжнародної Торгової палати від 19 травня 2017 року у справі №210/2017 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Українському національному комітеті Міжнародної Торгової палати від 19 травня 2017 року, ухваленого у складі судді Шепеля Т.П., згідно якого:

«Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) суму боргу у розмірі 15 216,14 гривень та третейський збір у розмірі 350,00 гривень, всього суму 15 566,14 гривень.»

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 420,40 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Київський апеляційний суд.

Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя К.П. Приходько