Провадження№ 2-с/521/40/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси О.С. Леонов розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування наказу за заявою ТОВ «Одесагаз-Постачальник»,-

ВСТАНОВИВ:

21.10.2020року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу №521/15487/20 від 28.09.2020 року. В обґрунтування заявник вказала, що, не є власником будинку, у зв`язку з чим не має відношення до комунальних послуг щодо цього будинку, та не має сплачувати кошти за комунальні послуги. Посилаючись на необґрунтованість заяви про видачу судового наказу, оскільки будинком за адресою: АДРЕСА_1 володіє ОСОБА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу, при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу стягувач не врахував цього та помилково стягнув заборгованість лише з неї.

З матеріалів заяви встановлено, що судовим наказом Малиновського районного суду м. Одеси від 28.09.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Одесагаз-Постачальник» заборгованість за використаний природний газ.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу та матеріали справи, суд прийшов до висновку про повернення заяви ОСОБА_1 з наступних підстав.

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява про скасування судового наказу за формою та змістом повинна відповідати вимогам статті 170 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору.

Однак, в порушення вимог вказаної статті заявником не надано документу на підтвердження сплати судового збору, або звільнення від його сплати.

Доказом про відсутність квитанції про сплату судового збору в матеріалах справи є складений відповідальними особами (співробітниками Малиновського районного суду м. Одеси) акт від 21 жовтня 2020 року

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про скасування судового наказу повинно бути сплачено судовий збір в розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105,10 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 ЦПК України, заява підписується боржником або його представником.

Однак, в порушення вимог вказаної статті заявником не було підписано заяву про скасування судового наказу.

Згідно з частинами 2, 4, 5 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вищезазначеним нормам чинного законодавства подані заявниками письмові докази належним чином не засвідчені в порядку, встановленому частиною п`ятою статті 95 ЦПК України і пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

У відповідності до ч. 6 ст. 170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Враховуючи, що заявником не сплачено судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу не підписано заяву про скасування судового наказу, вважаю за необхідне повернути її заявникові без розгляду.

Керуючись ст.ст.170,258-260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування наказу за заявою ТОВ «Одесагаз-Постачальник» - повернути заявникові без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена у п`ятнадцятиденний строк шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси.

Суддя: О.С. Леонов

23.10.20