ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1489/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/3391/19 Категорія: 310020000 Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року :

м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Кучер Юлія Вікторівна,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Кучер Юлії Вікторівни на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2019 року, суддя Середа Л.В.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру алемінтів шляхом зміни способу їх стягнення.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачем по справі. На підставі рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 19.12.2006 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Зазначала, що станом на дату подання позову змінилась економічна ситуація в країні, її доходів критично не вистачає для належного утримання свого сина, тим більше, що в неї змінився сімейний стан, а саме вона народила іншу дитину від іншого шлюбу, а тому вона не має можливості належним чином матеріально утримувати свого сина, який хоч і перебуває на її утриманні, але і зі сторони батька також потребує матеріальної допомоги. Акцентувала увагу суду на тому, що відповідач по справі є працездатною здоровою людиною, має постійний заробіток, інших аліментних платежів не сплачує, а тому він спроможний та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина у розмірі, який буде достатнім для належного забезпечення потреб останнього.

Просила суд змінити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) на утримання сина ОСОБА_3 , 2004 р.н., на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2006 року в твердій грошовій сумі 300 грн. та стягувати на утримання ОСОБА_3 аліменти в розмірі ј частини всіх доходів відповідача, але не менше 50 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2019 року позовну заяву задоволено частково.

Вирішено змінити розмір і спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку з доходу відповідача. Вирішено стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Виконавчий лист, виданий Соснівським районним судом м. Черкаси від 14.01.2008 року по справі №2-6422-2007, за яким стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 300 грн., починаючи стягнення з 10.12.2007 року і до повноліття дитини, відкликано з відділу державної виконавчої служби після набрання даним рішенням законної сили.

Вирішено стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави кошти по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп., який сплатити на рахунок: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA6026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Суд своє рішення мотивував тим, що відповідач має задовільний стан здоров`я, на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї не має, є працездатним, а тому може і зобов`язаний надавати допомогу на утримання дитини, яка повинна бути відповідною соцівально-економічним умовам, які склалися в країні та достатньою для належного забезпечення потреб дитини.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кучер Юлія Вікторівна подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та направити справу на розгляд до Соснівського районного суду м.Черкаси за встановленою законом підсудністю.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що вказане позивачем місце проживання відповідача не відповідає дійсності та не підтверджено жодними доказами. В порушення вимог ст. 187 ЦПК України судом першої інстанції відкрито провадженя у справі без перевірки правильності визначення позивачем територіальної підсудності, тобто, на думку скаржника, були порушені норми процесуального права, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Скаржник звертає увагу на те, що суд порушив норми процесуального права, вийшовши за межі заявлених позовних вимог та невірно застосував норми матеріального права, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували зміну обставин, погіршення матеріального становища позивача чи поліпшення матеріального становища відповідача після ухвалення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.12.2006. Акцентує увагу на тому, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів на дитину не є підставою для зміни розміру аліментів у відповідності до ст. 192 СК України, а вирішується в порядку виконання та стягнення аліментів за виконавчим листом.

Крім того, зазначає, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину ОСОБА_8 , 2016 р.н., а тому сплачувати аліменти у розмірі ј від всіх видів заробітку на одну дитину є неможливим та призведе до порушення інтересів іншої дитини.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відхилити апеляційну скаргу відповідача, а рішення суду залишити в силі, мотивуючи тим, що відповідач по справі дійсно зареєстрований в АДРЕСА_1 , але останнім часом мешкав в АДРЕСА_2 . Дану адресу сам відповідач назвав державному виконавцю і виконавчий лист про стягнення аліментів був направлений до Золотоніського району за місцем проживання боржника. Тому суд першої інстанції не порушив прав та інтересів відповідача, та не порушив правил територіальної підсудності, так як справа може бути розглянута, як за місцем реєстрації відповідача, так і за місцем його проживання. Також вважає, що суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі ј від усіх видів доходу відповідача, оскільки аліментів у 300 грн. не вистачає на утримання спільного сина. Крім того вказала, що вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за другою дитиною, іншого доходу не має, а відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , 2004 р.н., для забезпечення гідних умов його проживання, що, на переконання позивача, не буде порушувати інтересів іншої дитини.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу, адвокат Кучер Ю.В. вказує, що твердження позивача не відповідають реальним обставинам справи та не спростовують доводів, викладених в апеляційній скарзі. Так, не отримавши жодних належних доказів про правильність та реальність місця перебування ОСОБА_2 , в порушення вимог ст. 187 ЦПК України, суд відкрив провадження у справі без перевірки правильності визначення позивачем територіальної підсудності. Також вважає, що твердження позивача про перебування її на даний час у відпустці по догляду за дитиною та про неможливість працевлаштуватись є недоведеними. Наголошує на тому, що позивачу для отримання аліментів в розмірі відповідному до змін економічного стану країни необхідно було звернутися до працівника виконавчої служби, який в свою чергу мав би змінити розмір аліментів, що стягуються відповідно до індексації на момент стягнення.

Відповідно до положень ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11 вересня 2020 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з положенням ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вимоги апеляційної скарги зводяться до скасування рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.12.2019 та направлення справи до іншого суду за встановленою законом підсудністю. В даному випадку скаржник просить направити справу до Соснівського районного суду м. Черкаси за місцем реєстрації відповідача.

Колегія суддів вважає вимоги скаржника обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

З положення п. 5 ч.1 ст. 28 ЦПК України слідує, що категорія справ про зміну способу стягнення аліментів, якою є дана справа, відноситься за територіальною підсудністю до справ, де підсудність може обирати позивач, тобто підсудність даної категорії справ не є виключною.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася з позовом про зміну способу стягнення аліментів до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, як до суду за місцем проживання відповідача.

Проте, матеріали справи не містять даних, що відповідач проживає або зареєстрований за адресою, вказаною позивачем у позові, а саме: АДРЕСА_2 , яка за територіальністю відноситься до підсудності Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Натомість, як вбачається з наданих скаржником документів, зокрема, копії паспорту ОСОБА_2 (а.с.53,54), а також даних копії виконавчого листа від 19.12.2006, долученого позивачем до позовної заяви (а.с.7), ОСОБА_2 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що за територіальною підсудністю відноситься до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 187 ЦПК України відкрив провадження у справі, без отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, тобто перевірки правильності визначення позивачем територіальної підсудності, що є порушенням норм процесуального права.

Крім того, в зв`язку з тим, що суд не витребував інформацію про місце проживання та реєстрації відповідача, останній не отримав ухвали про відкриття провадження у справі від 27.11.2019, так як ухвалу було направлено за адресою, за якою відповідач не проживає, судовий розгляд відбувався за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, а тому відповідач був позбавлений можливості заявити про порушення територіальної підсудності справи.

Згідно з п.5 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2019 року підлягає до скасування, у зв`язку з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), а справа- направленню на розгляд за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси за місцем проживання відповідача.

В зв`язку із скасуванням рішення з підстав порушення територіальної підсудності розгляду справи, колегія суддів не входить в обговорення інших доводів апеляційної скарги про законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції по суті.

Керуючись статтями 374, 378, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Кучер Юлії Вікторівни задовольнити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2019 року скасувати, а справу направити на розгляд за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси за місцем проживання відповідача.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та за умов, визначених ст.389 ЦПК України.

Судді: Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова