У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

09 вересня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

годовуючого судді - Бенца К.К.,

при секретарі - Парова І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадиров В.В. про визнання кредитором та включення до переліку вкладників, які мають право на отримання коштів в межах гарантованої суми та проведення виплати за договором банківського вкладу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадиров В.В. про визнання кредитором та включення до переліку вкладників, які мають право на отримання коштів в межах гарантованої суми та проведення виплати за договором банківського вкладу.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05.11.2018 р. прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в дані цивільній справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом)сторін.

10 грудня 2018 року Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кустова Т.В. подала до суду заяву про закриття провадження по справі. Заява мотивована тим, що позовні вимоги позивача адресовані Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів щодо включення позивача до переліку вкладників та проведення виплати не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами. Нормативно-правове регулювання статусу Фонду та його місце в системі гарантування вкладів фізичних осіб дозволяє зробити висновки, що Фонд є суб`єктом публічного права створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснює нормативне регулювання, тобто наділений владними повноваженнями управлінськими функціями та є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України. Представник в заяві зазначає, що спір , де позовні вимоги заявлені до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб має ознаки публічно-правового спору, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у спірних відносинах є субєктом владних повноважень в розумінні статей 4, 19 КАС України, а тому такі позовні вимоги належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Посилаючись на викладене просить суд закрити провадженя у справі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Субота М.І. в судове засідання не зявився, надав суду заяву відповідно до якої просив суд розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадиров В.В. в судове засідання повторно не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання , суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадиров В.В., в якому просить визнати кредитором та зобовязати відповідачів включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на отримання коштів в межах гарантованої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суми за № 004-06502-260215 від 26.02.2015 рок в розмірі еквівалент 5000,00 дол. США та провести відповідну виплату.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладеної в постановах Верховного Суду.

Правовідносини між Фондом і вкладником, який претендує на отримання гарантованого державою відшкодування за рахунок коштів Фонду в межах граничної суми, складаються без участі банку боржника та мають управлінський характер.

У цих правовідносинах Фонд виконує управлінські функції щодо виплати гарантованої державою суми відшкодування за банківським вкладом у межах граничного розміру за рахунок коштів Фонду незалежно від перебігу процедури ліквідації банку (продаж його майна). А тому у вказаних відносинах у фізичних осіб виникають майнові вимоги не до банку боржника, що ліквідується, а до держави в особі Фонду.

Спір щодо права фізичної особи на відшкодування за вкладом за рахунок коштів Фонду у сумі, що не перевищу 200000 грн. (якщо адміністративна рада Фонду згідно з п.17 ч.1 ст.9 Закону не прийняла рішення про збільшення граничної суми такого відшкодування) є публічно-правовим і пов`язаний із виконанням Фондом владної управлінської функції з організації виплати цього відшкодування.

Таким чином, даний спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічні висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду, викладені у постановах від 18 квітня 2018 року у справі №813/921/16, від 23 травня 2018 року у справі №820/3770/16; від 06 червня 2018 року у справі №П/811/3526/15, №813/6392/15.

Також до такого ж висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 308/11052/18, де зазначено, що Велика Палата Верховного Суду за період 2018 - 2019 років розглянула низку подібних справ за позовами фізичних осіб до Фонду, уповноваженої особи Фонду стосовно порушення прав фізичних осіб на включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у банку, що ліквідується, у межах гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду, та зробила такі висновки:

Закон України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI) установлює правові, фінансові й організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом, банками, Національним банком України (далі - НБУ), визначає повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (частина перша статті 26 Закону № 4452-VI).

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті (частина друга статті 26 Закону № 4452-VI).

У разі прийняття НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку (частина шоста статті 26 Закону № 4452-VI).

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (частина перша статті 27 Закону № 4452-VI).

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному вебсайті Фонду (частина третя статті 27 Закону № 4452-VI).

Правовідносини між Фондом і вкладником щодо формування переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку-боржника та мають управлінський характер.

У цих правовідносинах Фонд виконує управлінські функції щодо виплати гарантованої державою суми відшкодування за банківським вкладом у межах граничного розміру за рахунок коштів Фонду незалежно від перебігу процедури ліквідації банку, продажу його майна. А тому в указаних відносинах у фізичних осіб виникають майнові вимоги не до банку-боржника, що ліквідується, а до держави в особі Фонду. Правовідносини щодо включення вимог вкладника до реєстру відшкодувань вкладникам не стосуються безпосередньо процедури ліквідації банку. Юридичний факт неплатоспроможності банку є підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду, проте процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на обсяг гарантованого державою відшкодування вкладникам.

Фонд є суб`єктом публічного права, створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснює нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

Спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим, має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами.

Фонд є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб. Уповноважена особа Фонду у цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Такі висновки Великої Палати Верховного Суду містяться, зокрема, у постановах від 18квітня 2018 року у справі № 813/921/16, від 23 травня 2018 року у справі № 820/3770/16, від 06 червня 2018 року у справах № 727/8505/15-ц, № 813/6392/15, № 813/6392/15 та № П/811/3526/15, від 13 червня 2018 року у справі № 820/12122/15, від 23 січня 2019 року у справі № 761/2512/18, від 24 квітня 2019 року у справі № 761/2499/18, від 05 червня 2019 року у справі № 804/6586/15, від 11 вересня 2019 року у справах № 826/19355/15 та № 761/41023/17,15 січня 2020 року у справі № 826/4522/15 та багатьох інших.

Викладена позиція Великої Палати Верховного Суду із цього питання є усталеною.

На підставі наведеного, зважаючи на те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є суб`єктом публічного права, створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснює нормативне регулювання, тобто наділений владними повноваженнями управлінськими функціями та є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України, суд, у відповідності до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України закриває провадження у справі, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства

За таких обставин, керуючись ст.ст. 255 ЦПК Укранїи, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кустова Т.В. про закриття провадження по справі задовольнити.

Провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадиров В.В. про визнання кредитором та включення до переліку вкладників, які мають право на отримання коштів в межах гарантованої суми та проведення виплати за договором банківського вкладу закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернення з даною позовною заявою в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца