Справа № 466/4040/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Якимець Ю.М.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 за участю третьої особи ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 39564,24 грн. та витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1500 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на його користь три відсотки річних за період з 29.01.2019 року до дати виконання рішення суду; стягнути з ОСОБА_3 на його користь інфляційні втрати за період з 29.01.2019 року до дати виконання рішення суду; стягнути з ОСОБА_3 на його користь витрати на професійну допомогу у розмірі 4560 грн, а також витрат на правову допомогу у розмірі 9200 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 08.12.2018 року о 23.50 год. на території ТРЦ «Вікторія Гарденс», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Кульпарківська, 226 відбулася ДТП, у якій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «Subary Outback», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на бордюрний камінь та виїхав за межі проїзної частини дороги, внаслідок чого даний транспортний засіб отримав значні механічні пошкодження.

Позивач покликається на те, що він звернувся до експерта з метою визначення розміру завданої шкоди. ОСОБА_3 брав участь у технічному огляді автомобіля, будь-яких заперечень щодо механізму нанесення автомобілю пошкоджень не заявляв.

Відповідно до висновку №7060 експертного автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Subary Outback», реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 39564,24 грн. Вартість проведення експертного дослідження становить 1500 грн.

Позивач стверджує, що ОСОБА_3 добровільно збитки не компенсовує, у зв`язку із чим він змушений звернутися до суду.

Крім того, у зв`язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати у сумі 1413,73 грн та 3% річних у сумі 357,76 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Та допитаний в якості свідка пояснив, що автомобіль «Subary Outback», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 та перебуває в його користуванні. В день ДТП він надав транспортний засіб своєму сину ОСОБА_6 . ОСОБА_3 заволодів транспортним засобом без його згоди і вчинив ДТП. Внаслідок пошкодження автомобіля він дуже перенервувався і отримав інфаркт. Ствердив, що на територію його приватної садиби автомобіль завіз саме відповідач. Також, покликається на те, що експертну оцінку транспортного засобу проводив експерт в присутності відповідача, жодних зауважень в якого не виникало.

Після надання висновку експерта він звертався до відповідача з проханням відремонтувати автомобіль, проте останній проігнорував таке.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надавши обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві. Зокрема наголосила на тому, що відповідач повідомлявся про дату та час проведення експертизи, про що в них є корінець повідомлення про вручення, та відповідач був присутній при огляді автомобіля експертом. Також просила відшкодувати на користь позивача інфляційні втрати , 3% річних та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 , допитаний в судовому засіданні в якості свідка, пояснив, що він не заперечує факту вчинення ДТП, проте заперечує суму шкоди. Зокрема пояснив, що він із ОСОБА_6 та іншими друзями святкували день народження. Працівник ресторану попросив перепаркувати автомобіль. Син позивача ОСОБА_6 сам попросив перепаркувати його автомобіль і передав ключі. Була ожеледиця і сталося ДТП. Внаслідок чого тріснуло колесо. Приїхала служба, яка його замінила. Після чого, ОСОБА_6 сів за кермо з метою поїхати на шиномонтаж.

Відповідач стверджує, що після ДТП він жодного разу за кермо автомобіля не сідав. Коли поліція їх зупинила, за кермом був ОСОБА_6 . Також сам ОСОБА_6 транспортував автомобіль до села Ясницька.

ОСОБА_3 пояснив, що він одразу купив зломану внаслідок ДТП деталь, проте позивач відмовився її прийняти. У зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснила, що відповідач дійсно вчинив ДТП на автомобілі «Subary Outback», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодження після ДТП були не значні. ОСОБА_3 купив деталь, яка була пошкоджена, проте позивач її не прийняв. Шкоду в розмірі 39564,24 грн вважає необґрунтованою, оскільки син позивача ОСОБА_6 після в ДТП експлуатував автомобіль, хоча йому повідомляли, що цього робити не можна.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, окрім сказаного наголосила на тому, що з відео видно, що автомобіль дрейфував на льоді, потім вдарився об бордюр та перелетів його.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 08.12.2018 року було вчинено ДТП на території ТЦ «Вікторія Гарденс».

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова по справі №466/10261/18 від 18.01.2019 року ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Також постановою Шевченківського районного суду м.Львова по справі №466/10262/18 від 18.01.2019 року ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

З постанови Шевченківського районного суду м.Львова по справі №466/10261/18 вбачається, що 08.12.2018 року о 23.50 год ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Subaru Outback» д.н.з. НОМЕР_1 на вул. Кульпарківська, 226 у м. Львові (територія ТЦ Вікторія Гарденс) був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не відреагував на її зміну, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості щоб мати змогу постійно контролювати нею та здійснив наїзд на бардюрний камінь та виїхав за межі проїзної частини дороги. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль, трав`яне покриття обочини та бардюрний камінь чим порушив вимоги п. 2.3 б, 12.1 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні оглянуто відеозапис з місця пригоди, зокрема видно, як в машину сідає ОСОБА_3 та виїжджає з місця паркування, а о 00:49:39 Камерою 10 зафіксовано момент наїзду автомобіля на бордюр лівою стороною.

Автомобіль марки «Subaru Outback», державний номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_4 із правом користування ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що стверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 завдані йому матеріальні збитки в сумі 39564,24 грн.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підтвердження вартості завданих збитків надає висновок №7060 експертного автотоварознавчого дослідження від 08.04.2019 року.

Суд не приймає даний висновок як доказ у справі, оскільки, як встановлено в ході розгляду справи, дорожньо-транспортна пригода відбулася 08.12.2018 року, а ОСОБА_5 звернувся до експерта із проханням провести автотоварознавче дослідження пошкодженого автомобіля «Subaru Outback» д.н.з. НОМЕР_1 лише 18.03.2019 року. Разом з тим, експерт описав усі наявні на момент проведення експертного огляду, який проводився 25.03.2019 року, пошкодження автомобіля, а не пошкодження, яких зазнав вказаний автомобіль у результаті ДТП 08.12.2018 року.

Пунктом 2 постанови Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З моменту вчинення ДТП до експертного огляду автомобіля пройшло більше трьох місяців, суду не надано жодних відомостей про те, чи вказаний автомобіль експлуатувався протягом даного часу, а відтак, неможливо зробити однозначний висновок про те, що вказані в описі експерта пошкодження автомобіля отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди та чи між дорожньо-транспортною пригодою, вчиненою ОСОБА_3 та зазначеними в експертному висновку пошкодженнями автомобіля є безпосередній причинний зв`язок.

Крім того, експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

Відповідно до ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

За нормами ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Крім того, в судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_8 , який повідомив, що саме з пояснень представника власника було встановлено, що автомобілем наїхали на перешкоду та з пояснень власника з`ясовано локалізацію пошкоджень. Експерт ствердив, що йому не ставили запитання, які ушкодження були заподіяні автомобілю внаслідок ДТП, більше того, схеми ДТП він не бачив. Експерт лише описував, які ушкодження були на автомобілі в момент огляду. Оцінку ушкоджень він давав виключно візуальним спостереженням. Також повідомив, що його не було попереджено про кримінальну відповідальність.

Враховуючи те, що у висновку експертного автотоварознавчого дослідження №7060 не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду, суд визнає даний доказ недопустимим. Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду № 522/1029/18 від 18.12.2019 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив, що він вчився на автомеханіка, проте диплому немає. 09.12.2018 року до нього перетелефонував ОСОБА_6 попросив подивитися до автомобіля. Приїхавши на СТО та подивившись на ушкодження автомобіля, він сказав ОСОБА_6 , що експлуатувати автомобіль не можна, оскільки автомобіль зазнає ще і інших ушкоджень. Автомобіль він оглядав ззовні, та встановив, що був загнутий передній ричаг і відірваний кусок підкрильника зліва, їхати на автомобілі не можна було. Проте, ОСОБА_6 не послухався та наполіг на тому, що автомобілем потрібно доїхати до села Ясницька, а це приблизно 15-18 км.

Свідок ОСОБА_10 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що він був присутній під час вчинення ДТП. Зазначив, що вони із друзями відпочивали у ТЦ «Вікторія Гарденс». ОСОБА_6 приїхав на автомобілі свого батька, поставив автомобіль на стоянці, проте працівник закладу попросив перепаркувати автомобіль. ОСОБА_6 віддав ключі ОСОБА_3 із проханням переставити машину. Він пішов разом із ОСОБА_3 і сів в автомобіль. Оскільки був сніг останній не вписався в поворот і вилетів лівим колесом на бордюр. Передзвонивши до ОСОБА_6 , та розказавши про те, що трапилося, ОСОБА_6 сказав переставити автомобіль на заправку. Машина була в робочому стані, потрібно було лише замінити колесо. Позивач наполіг на тому, щоб поїхати на автомобілі. По дорозі їх зупинила поліція, ОСОБА_11 здав аналізи на наявність алкоголю в крові. Після цього працівники поліції допомагали щось зробити із колесом, що саме він не пам`ятає. Наступного дня зранку на шиномонтаж приїхав ОСОБА_9 , оглянувши автомобіль, повідомив, що нічого робити не буде. та, що автомобіль не можна експлуатувати Вважає, що одразу після ДТП потрібно було замінити стойки, які відповідач одразу купив.

Так, з показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вбачається, що відповідач ОСОБА_3 дійсно вчинив ДТП, був готовий замінити несправну деталь, проте син позивача ОСОБА_6 , який був повідомлений про те, що автомобіль експлуатувати не можна, наполягав на тому, щоб його перевезти у інше місце, внаслідок чого автомобіль після ДТП ще проїхав близько 15-18 км.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що із заявою до Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 звернулася лише 10.12.2018 року, та схему ДТП було складено не на місці пригоди, а в кабінеті працівників поліції зі слів власника автомобіля.

Також із заяви, поданої ОСОБА_4 до Департаменту патрульної поліції 10.12.2018 року вбачається, що вона звернулася до поліції та зазначила, що в її автомобіля пошкоджено передню ліву частину.

Враховуючи даний факт, суд не вбачає причинно-наслідкового зв`язку між вчиненим ОСОБА_3 08.12.2018 року ДТП та виявленими експертом 25.03.2019 року пошкоджень автомобіля, а відтак і вартістю відновлювального ремонту.

Крім того, в матеріалах справи відсутня інформація про те, які саме пошкодження були на автомобілі внаслідок ДТП, яка трапилася 08.12.2018 року.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 77, 78 та 79 ЦПК України передбачено, що належними є доказами, що містять інформацію про предмет доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи наведене, оскільки суд визнав висновок експертного автотоварознавчого дослідження №7060 від 08.04.2019 року неналежним та недопустимим доказом, а позивачем в розпорядження суду не надано інших доказів, які би обґрунтовували суму матеріальної шкоди, яку позивач просить стягнути з ОСОБА_3 у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення 39564,24 грн у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_3 інфляційних витрат, 3% річних за період з 29.01.2019 року по дату виконання рішення суду така не підлягає до задоволення, оскільки суд прийшов до висновку, що сума у розмірі 39564,24 грн у відшкодування матеріальної шкоди є необґрунтованою, а відтак, проведений розрахунок інфляційних втрат та 3% річних не відповідає дійсності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 є безпідставними, а обставини наведені ним під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження, відтак, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі ст. ст. 137, 141 ЦПК України суд приходить до висновку, що судові витрати слід залишити за сторонами в межах понесених ними сум.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 за участю третьої особи ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 08.10.2020 року.

Позивач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О. І. Баєва