справа №619/4876/19
провадження №2/619/358/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Калиновської Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі матеріали цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 49187,75 грн. за кредитним договором б/н від 23.10.2013, та судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 23.10.2013 відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 13967,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення вимог статей 526, 527, 530 ЦК України, положень Генеральної угоди та Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідач зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 27.11.2019 дорівнює 49187,75 грн., а саме: 11499,43 грн. - заборгованість за кредитом; 11193,61 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 26494,71 грн. - заборгованість за пенею. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому представник зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач надала суду заяву, вказавши, що позов визнає, не заперечує проти стягнення з неї суми заборгованості. Крім того просила розгляд справи проводити без її участі.

Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено матеріалами справи, 23.10.2013 між позивачем та ОСОБА_1 укладено генеральну угоду (договір) про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт. Згідно умов генеральної угоди (договору) відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 13967,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою з 1 по 25 число кожного місяця грошових коштів для погашення заборгованості.

Відповідно до укладеної генеральної угоди (договору) від 23.10.2013, сторони дійшли згоди про розмір заборгованості. З моменту підписання генерального угоди, відповідач зобов`язалась на викладених умовах повернути кошти, сплатити відсотки за його використання.

У порушення зазначених умов генеральної угоди (договору), відповідач зобов`язання належним чином не виконала.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, ОСОБА_1 станом на 27.11.2019 має заборгованість в розмірі 49187,75 грн., а саме: 11499,43 грн. - заборгованість за кредитом; 11193,61 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 26494,71 грн. - заборгованість за пенею.

Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 Цивільного кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 Цивільного кодексу України).

Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням генеральної угоди від 23.10.2013 та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань.

Приписами частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За загальними правилами, що випливають з положень статей 11 - 14, 202, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 610, 614, 622 - 625 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки, виникають, зокрема, з договорів, і повинні належно виконуватися; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати виконання порушеного зобов`язання, стягнення неустойки; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в т.ч., вчиняючи правочин, добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» , рах.№ НОМЕР_2 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО №305299 заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.10.2013 у розмірі 49187 (сорок дев?ять тисяч сто вісімдесят сім) грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО №305299, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев?ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в Харківський апеляційний суд через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. В. Калиновська