ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2215/20 Справа № 2-1696/2010 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича, заінтересована особа-стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева»

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця. В обґрунтування скарги посилалась на те, що 15.09.2008 року вона укладала кредитний договір з АТ банком Форум Із заявою про відкриття виконавчого провадження звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», надавши приватному виконавцю копію ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2018 про зміну стягувача.

Вищезазначеним документом ухвалено: «Змінити стягувана Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» в провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-1696/10, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» за кредитним договором №00277/08/03-Anewv від 15.09.2008 року на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (ЄДОПОУ 40888017).».

29.08.2019 заявнику стало відомо, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1696/2010 від 28.09.2010, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованості в сумі 177 714,53 грн., а також витрат по сплат судового збору в сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн., а всього 179 664 (сто сімдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят чотири) гривні 53 копійок.

Відповідно ухвала про зміну стягувача постановлена 09.07.2018 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська не відповідає рішенню Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2010, на підставі якого видано виконавчий лист №2-1696/2010 від 28.09.2010, а отже Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» не є належним стягувачем та не має повноважень на пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена приватним виконавцем 19.06.2019. проте, заявник зазначила у скарзі, що дізналася про неї 29.08.2019 після ознайомлена представника з матеріалами виконавчого провадження, таким чином виконавець належним чином не повідомив боржника про відкриття виконавчого провадження. Разом з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, приватним виконавцем винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 17966,45 грн. 01.07.2019. Постановою про опис та арешт майна, в рамках виконавчого провадження, відкритого за виконавчим листом №2-1696/2010, приватним виконавцем було описано та арештовано квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Про опис майна заявнику було не відомо та особисто при описі присутня заявник не була. 03.07.2019 приватним виконавцем винесено Постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля марки DAIHATSU TERIOS, рік випуску - 2008, д/н НОМЕР_1 , колір червоний. Слід зазначити, що саме автомобіль виступає забезпеченням за Кредитним договором №0277/08/03-Anewn від 15.09.2008, укладеним заявником та АКБ «Форум».

22.07.2019 постановою про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні призначено ОСОБА_3 для надання письмового висновку, звіту про оцінку майна з питання визначення вартості арештованого в межах виконавчого провадження майна, описаного згідно постанови про опис та арешт майна, що належить ОСОБА_1 .

Таким чином підстав для відкриття виконавчого провадження у приватного виконавця не було, оскільки заяву подано неналежним стягувачем, отже постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.06.2019 є незаконною. Крім того, порушений порядок звернення стягнення на майно.

Враховуючи викладене, просила визнати дії приватного виконавця неправомірними щодо: неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та про вчиненні дії в рамках виконавчого провадження неправомірними; опису та арешту нерухомого майна, призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні неправомірними.

А також просила суд скасувати: постанову про відкриття виконавчого провадження №59376888 від 19.06.2019; постанову про стягнення з боржника основної винагороди №59376888 від 19.06.2019 ; постанову про опис та арешт майна боржника від 01.07.2019; постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №59376888; постанову про розшук майна боржника №59376888 від 03.07.2019 (а.с.1-8).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовлено (а.с.101-107).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що судом не розглянуто жодних аргументів скаржника, а тому просить ухвалу скасувати та прийняти постанову якою її скаргу на дії приватного виконавця задовольнити у повному обсязі (а.с. 110-117).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ Фінансова компанія Женева зазначило, що суд 1 інстанції дійшов правомірного висновку, що зі сторони виконавця відсутні порушення вимог законодавства, а тому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України,суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Судом 1 інстанції встановлено, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2018 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-1696/10, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» заборгованості за кредитним договором на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева».

18 червня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» звернулось до приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є.П. із заявою про відкриття виконавчого провадження, в якій просили відкрити виконавче провадження відносно ОСОБА_1 .

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича від 19.06.2019 року відкрито виконавче провадження № 59376888 за виконавчим листом, виданим Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованості в сумі 177714,53 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн., а всього 179664,53 грн. Вказаною постановою з боржника ОСОБА_1 стягнуто основну винагороду на користь приватного виконавця в сумі 17966,45 грн.

Відповідно до фіскального чеку ДД ПАТ «УКРПОШТА» 19.06.2019 року ОСОБА_1 направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.06.2019 року рекомендованим листом, який повернувся на адресу виконавця з поміткою за закінченням терміну зберігання.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд 1 інстанції зазначив, що зі сторони приватного виконавця відсутні порушення вимог законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду, розглянувши справу за наявними у ній матеріалами, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законам випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законам України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до вимог частини 1 статті 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом.

За таких умов приватні виконавці мають діяти виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто при вчиненні виконавчих дій приватні виконавці мають діяти виключно так, як передбачено відповідним Законам. Саме тому при вчиненні виконавчих дій приватні виконавці мають керуватися вимогами Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Інструкцією з організації примусового виконання рішень та іншими законами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів справи вбачається, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлялась ОСОБА_1 19.06.2019 р. № 952 (а.с. 61), однак конверт повернувся з відміткою за закінченням терміну зберігання(а.с. 85).

З огляду на зазначене посилання ОСОБА_1 щодо не направлення їй постанови про відкриття виконавчого провадження є необґрунтованими та спростовуються вище вказаним.

Відповідно до ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, отриманої приватним виконавцем 25.06.2019 року, боржнику на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , а також заявнику на підставі договору купівлі-продажу належить квартира АДРЕСА_3 .

З відповідей Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби, на запит виконавця від 29.05.2019 року, відсутня інформація щодо боржника, як про особу-боржника, який працює за трудовими та цивільно-правовими договорами та останнє місце роботи та про особу-боржника, який отримує пенсію, а також інформація стосовно боржника- фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого податковим агентом на користь платників податку.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

З матеріалів справи також вбачається, що 01.07.2019 року в присутності матері боржника ОСОБА_4 приватним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна, відповідно до якої накладено арешт на квартиру АДРЕСА_4 та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 225 від 13.03.17 (а.с. 78-81).

Також 01.07.2019 року приватним виконавцем встановлено, що за заявником зареєстровано право власності на автомобіль DAIHATSU TERIOS, рік випуску 2008, червоного кольору, номерний знак НОМЕР_2 .

03.07.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є.П. винесено постанову про розшук майна боржника (а.с.75-76).

Відповідно до ст.20 Закону України «Про виконавче провадження», для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

22.07.2019 року приватним виконавцем прийнято постанову, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_3 (а.с. 88).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно до ст. 3 цього ж Закону, примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами України у передбачених законом випадках на виконання судових рішень.

Згідно до ст.26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950, права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду. Невиконання судового рішення є порушенням права особи на суд і стаття 6 Конвенції втрачає свій сенс.

Виконання судового рішення це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначаються засади, з дотриманням яких здійснюється виконавче провадження, серед яких також є принцип диспозитивності виконавчого провадження, який покладає на учасників виконавчого провадження (в тому числі і на боржника) обов`язок розпорядження своїми правами щодо виконавчого провадження в спосіб та в межах визначених вказаним законом. Позивач не надає жодних належних доказів того, щодо не дотримання наведеного принципу диспозитивності виконавчого провадження,

Положеннями статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає певні обов`язки для боржника , а саме: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Зважаючи на вище викладене та приймаючи до уваги те, що обов`язки, передбачені законом, для своєчасного виконання рішення, ОСОБА_1 не виконала, декларацію про доходи та майно не надала, про наявність коштів на рахунках не повідомила, автомобіль для реалізації не надала, таким чином не сприяла виконанню судового рішення, що є її обов`язком відповідно до вимог закону.

Виходячи з встановлених по справі обставин суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується й колегія суддів, що вчиняючи виконавчі дії, приватним виконавцем не було порушено вимоги Закону, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Оскільки аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції, підстави для скасування ухвали відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: