Справа № 137/1131/20

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В. розглянувши у в порядку спрощеного судового провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди,
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мелех Д.О. звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 19.09.2015 року біля 20 год. 30 хв. на ділянці автодороги «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка», 359 км. + 300м., що розташована поблизу с. Рибаче, Літинського району, Вінницької області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автопоїзда у складі вантажного автомобіля «МАЗ» з номерним знаком НОМЕР_1 та напівпричепа з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та гужової повозки під керуванням ОСОБА_3 .. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Цивільно-правова відповідальність власника (користувача) транспортного засобу «МАЗ» з номерним знаком НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», поліс №АІ/7853124.
Проте, відповідач не виплатив позивачу, яка на момент ДТП була неповнолітньою, страхового відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого ОСОБА_3 (по втраті годувальника).
Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 11.03.2020 року у справі № 137/552/19 вирішено стягнути з ПАТ "СК "Провідна" на користь ОСОБА_7 49608 грн. страхового відшкодування заподіяного смертю потерпілого; пеню в розмірі 22070,81 грн., інфляційні втрати в сумі 6167,32 грн та 3 % річних в сумі 1908 грн., вирішено питання розподілу судових витрат.

21.07.2020 року відповідач ПАТ "СК"Провідна" добровільно виконало рішення Літинського районного суду Вінницької області від 11 березня 2020 року та сплатило на користь ОСОБА_7 95754.13 грн. присуджених коштів.

Враховуючи те, що відповідач здійснив відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу та сплатив пеню, 3 % річних за період з 05.01.2018 року по 18.04.2019 року, то за період з 19.04.2019 року по 20.07.2020 року (до дати фактичного виконання зобов`язання 21.07.2020 року) позивач вважає, що відповідач зобов`язаний здійснити страхове відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу.

Таким чином просить відшкодувати шкоду з урахуванням інфляційного збільшення боргу в розмірі 991.75 грн., пеню в розмірі 16745.75 грн., та 3 % річних в розмірі 1867 грн. та 6400 грн у якості компенсації витрат за надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 14.09.2020 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем ПАТ «Страхова компанія «Провідна» відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження, хоча відповідач був повідомлений про наявність судового провадження заздалегідь та належним чином (а.с. 32).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Так, рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 11 березня 2020 року у справі № 137/552/19 позов задоволено повністю. Вирішено стягнути з ПАТ "СК "Провідна" на користь ОСОБА_7 49608 грн. страхового відшкодування заподіяного смертю потерпілого; пеню в розмірі 22070,81 грн., інфляційні втрати в сумі 6167,32 грн та 3 % річних в сумі 1908 грн., вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 6-9). 06.07.2020 року Вінницьким апеляційним судом апеляційну скаргу ПАТ "СК "Провідна" у справі № 137/552/19 залишено без задоволення. Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 11 березня 2020 року залишено без змін (а.с. 10-13). 21.07.2020 ПрАТ «СК «Провідна» сплатило позивачу 95 754,13 грн (а.с. 14). Розрахунком (а.с. 15-17) сторона позивача зазначає розмір страхового відшкодування з урахуванням інфляційного збільшення боргу та пені.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності зі ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із вимогами ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Відповідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Відповідно до частини 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Встановлено, що відповідачем після отримання від позивача заяви про виплату страхового відшкодування не було здійснено виплати та відмовлено у її здійсненні.

Пунктом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Водночас, відповідно до частини 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Крім того, згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно якого страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, то відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу страхове відшкодування.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач прийняв протиправне рішення про відмову ОСОБА_7 у виплаті відшкодування шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_3 у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 49608 грн., 11.03.2020 року позивач захистила своє право на відшкодування шкоди в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач 21.07.2020 року здійснив ОСОБА_7 відшкодування шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_3 у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 49608 грн. з урахуванням інфляційного збільшення боргу та сплатив пеню, 3 % річних за період з 05.01.2018 року по 18.04.2019 року, то за період з 19.04.2019 року по 20.07.2020 року (до дати фактичного виконання зобов`язання 21.07.2020 року) відповідач зобов`язаний здійснити страхове відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу в розмірі 991.75 грн., а також сплатити позивачу пеню в розмірі 16745.75 грн. та 3 % річних в розмірі 1867 грн.

Вказаний розрахунок є вірним, а тому він може бути прийнятим судом до уваги при вирішенні даної справи.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з письмових матеріалів справи 12.02.2019 між позивачем та адвокатським об`єднанням «Гранд Груп Партнерс» укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 0041-ц (а.с. 18).

Відповідно до акту виконаних послуг загальна сума витрат на правничу допомогу становить 6400 грн. (а.с. 22).

Відповідно до квитанцій (а.с. 23-24) позивач сплатила за договором правої допомоги 6400 грн.

Зважаючи на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що з відповідача на користь ОСОБА_7 необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6400 грн.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Частина 6 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивачка згідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні позову про відшкодування шкоди, вона підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 840,80 грн, тобто за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем.

Керуючись ст.ст. 22, 28, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст.22, 625, 979, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА«СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА», (, адреса 03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 25), на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ):

-відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу в розмірі 991 (дев`ятсот дев`яносто одна) грн. 75 коп.;

-пеню в розмірі 16745 (шістнадцять тисяч сімсот сорок п`ять) грн 75 коп.;

-3% річних в розмірі 1867 (одна тисяча вісімсот шістдесят сім) гривен за період з 18.04.2019 по 20.07.2020;

-6400 (шість тисяч чотириста) грн. у відшкодування витрат за надання професійної правничої допомоги.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА«СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА», (, адреса 03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 25) на користь держави Україна судовий сбір в розмірі 840,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення, з урахуванням п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : Гопкін П. В.