233 № 233/4323/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлостоцької О.В

секретаря Теліціної О.О.,

за участю:

представника заявника Земляної О.М.

представника заінтересованої особи -

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, заінтересована особа Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на обліку в Костянтинівському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області перебував постраждалий на виробництві ОСОБА_1 , на користь якого протягом часу з липня 2007 року по січень 2020 року на банківський рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк», перераховувалися щомісячні страхові виплати. ОСОБА_1 одержував від Костянтинівського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області два види страхових виплат: щомісячні грошові суми в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності та страхові виплати на побутове обслуговування, призначені відповідно до постанови Костянтинівського міського відділення управління Фонду в Донецькій області, перерахування коштів за якими здійснювалося двома окремими сумами. З листа АТ КБ «Приватбанк», отриманого у відповідь на його запит, заявнику стало відомо, що по банківському рахунку ОСОБА_1 не відбувалося зняття коштів більше шести місяців. Після цього заявник одержав інформацію від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про наявність актового запису про смерть ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з несвоєчасним отриманням інформації про смерть ОСОБА_1 заявником на користь останнього було надмірно перераховано: по щомісячним грошовим виплатам грошові кошти в сумі 54293 грн. 59 коп., по страховим виплатам на побутове обслуговування грошові кошти в сумі 47547 грн. 80 коп. 03 липня 2020 року Костянтинівське міське відділення управління Фонду в Донецькій області звернулося до банку з вимогою про повернення надміру перерахованих ОСОБА_1 коштів в сумі 54293 грн. 59 коп., які були перераховані банком заявнику 07 липня 2020 року. 08 липня 2020 року Костянтинівське міське відділення управління Фонду в Донецькій області направило на адресу банку лист з проханням повернути кошти в сумі 47547 грн. 80 коп. по страховим виплатам на побутове обслуговування, на що банком було повідомлено заявника про відсутність коштів на рахунку ОСОБА_1 06 серпня 2020 року Костянтинівське міське відділення управління Фонду в Донецькій області направило до банку запит з проханням надати довідку про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_1 , за період з квітня 2015 року по теперішній час, на що банк відповів відмовою з посиланням на те, що запитувана інформація складає банківську таємницю. Інформація про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_1 , за період з квітня 2015 року по теперішній час необхідна заявнику для звернення до правоохоронних органів для встановлення особи, яка незаконно привласнила грошові кошти Костянтинівського міського відділення управління Фонду в Донецькій області в розмірі 47547 грн. 80 коп. У зв`язку з викладеним заявник просить зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» розкрити та надати Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій областіінформацію, що містить банківську таємницю відносно ОСОБА_1 шляхом надання роздруківки про рух грошових коштів по рахунку № НОМЕР_1 за період часу з квітня 2015 року по 10 серпня 2020 року.

Представник заявник заявника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області Земляна О.М. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в поданій заяві. Пояснила, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області органом державної влади не являється та за фактом зникнення грошів з розрахункового рахунку до правоохоронних органів не зверталося. Пояснила, що заявник звернувся до суду з даною заявою з метою з`ясування, чи грошові кошти були зняті з рахунку родичами померлого отримувача, чи були списані саме банком.

Представник заінтересованої особи АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, письмових пояснень щодо заявлених вимог не подавав.

З`ясувавши позицію заявника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 01 квітня 2018 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області було укладено договір № 52-18/СБО, відповідно до якого банк взяв на себе зобов`язання по зарахуванню на поточні рахунки, відкриті в його установах та виплаті страхових та інших соціальних виплат, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105-ХІV застрахованим особам, які відповідно до закону мають на це право, у разі настання страхового випадку (а.с. 10-12).

27 квітня 2020 року Костянтинівське міське відділення Управління виконавчої дирекції фонду у Донецькій області направило до АТ КБ «Приватбанк» листа за вих. № 24.03/974 про надання інформації щодо випадків неотримання більше як шість місяців сум страхових та інших соціальних виплат та отримання з поточного рахунку страхових виплат за довіреністю більш як шість місяців (а.с. 5).

У відповідь на вище зазначений лист АТ КБ «Приватбанк» було надано список осіб, з якого вбачається, що зняття коштів по банківському рахунку ОСОБА_1 відсутні (а.с. 7).

З листа Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що виконавчим комітетом Марківської сільської ради Костянтинівського району складено актовий запис № 5 від 06 квітня 2015 року (а.с. 9).

03 липня 2020 року Костянтинівське міське відділення Управління виконавчої дирекції фонду у Донецькій області направило до АТ КБ «Приватбанк» листа за вих. № 24.03.1/1327 (а.с. 13) з проханням повернути зайве перераховані на користь ОСОБА_1 кошти за період часу з квітня 2015 року по лютий 2020 року в сумі 54293 грн. 59 коп.

08 липня 2020 року Костянтинівське міське відділення Управління виконавчої дирекції фонду у Донецькій області направило до АТ КБ «Приватбанк» листа за вих. № 24.03.1/1364 (а.с. 14) з проханням повернути зайве перераховані на користь ОСОБА_1 кошти на побутове обслуговування за період часу з квітня 2015 року по лютий 2020 року в сумі 47547 грн. 80 коп.

З листа АТ КБ «Приватбанк» за вих. № 20.1.0.0.0/7-200708/9945 від 09 липня 2020 року (а.с. 15) вбачається, що банк повідомив про неможливість повернення грошових коштів, зарахованих на рахунок ОСОБА_2 .

06 серпня 2020 року Костянтинівське міське відділення Управління виконавчої дирекції фонду у Донецькій області звернулося до АТ КБ «Приватбанк» з запитом про отримання довідки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_1 за період з квітня 2015 року по теперішній час (а.с. 16).

Листом АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7 від 07 серпня 2020 року заявнику Костянтинівському міському відділенню Управління виконавчої дирекції фонду у Донецькій області було відмовлено у наданні запитуваної інформації, оскільки дана інформація складає банківську таємницю (а.с. 17-18).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Частиною 1 ст. 1076 ЦК України передбачено, що банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

За положеннями ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

Порядок розкриття банківської таємниці визначено в ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», зокрема цією правовою нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по-друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Вказані обмеження, зокрема викладені в ч. 4 ст. 62 Закону, й не стосуються випадків надання банком інформації, яка є банківською таємницею, за дозволом клієнта чи за рішенням суду.

Розкриття банківської таємниці може здійснюватися безпосередньо банками або на підставі рішення суду та виключно на підставах і у порядку, передбаченими законом.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» від 30 вересня 2011 року № 10 передбачено, що коло суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, визначається законом статтею 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» і може змінюватися тільки на підставі закону. При цьому вказані суб`єкти мають право на отримання лише обмеженої інформації з урахуванням виконуваних ними функцій та з питань, зазначених у відповідному закону стосовно визначених суб`єктів.

Зі змісту ч. 1 ст. 347 ЦПК України вбачається, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи подається до суду у випадках, встановлених законом.

Розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи можливе за заявою суб`єктів, перелічених у ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», якщо вони мають право на отримання такої інформації згідно зі спеціальними законами, що визначають статус та регламентують їх діяльність.

Пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 348 ЦПК України встановлено, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, має містити, поміж іншого, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви.

Із матеріалів заяви вбачається, що заявник не входить до переліку осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця.

Статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» не передбачено право Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України на отримання інформації, що містить банківську таємницю.

Заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю обґрунтована необхідністю звернення до правоохоронних органів для встановлення особи, яка ніби-то незаконно привласнила грошові кошти Костянтинівського міського відділення управління Фонду в Донецькій області в розмірі 47547 грн. 80 коп.

З пояснень представника заявника в судовому засіданні вбачається, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі уповноваженого представника станом на час розгляду справи не зверталось до правоохоронних органів із заявою чи повідомленням про привласнення грошових коштів.

На переконання суду, відсутність у заявника по справі запитуваної інформації, яка містить банківську таємницю, не є перешкодою для звернення до правоохоронних органів із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та отримання правоохоронними органами у випадку потреби вказаної інформації у передбачений кримінально-процесуальним законодавством спосіб.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують відсутність грошових коштів в розмірі 47547 грн. 80 коп. на рахунку ОСОБА_1 , оскільки в доданому до поданої заяви листі АТ КБ «Приватбанк» повідомлено про неможливість повернути кошти, зараховані на рахунок ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви, оскільки Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області не обґрунтувало і не довело шляхом надання суду належних та допустимих доказів існування підстав та повноважень, визначених законом для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю.

Керуючись ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. 1076 ЦК України, ст.ст. 347-359 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, заінтересована особа Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені 07 жовтня 2020 року, повний текст рішення виготовлений 09 жовтня 2020 року.

Суддя