Дата документу 07.10.2020 Справа № 554/4342/20
Провадження №2/554/1533/2020
07 жовтня 2020 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі:
головуючого судді Гольник Л.В.,
секретаря судового засідання Плаксюк І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми, в якій прохав стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь 997,85 грн. 3% річних від суми позики та 2199,96 грн. проценти індексу інфляції, а також судовий збір у розмірі 840,80.
Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 13.03.2018 року з відповідача стягнуто на користь позивача суму коштів у розмірі 1007,90 грн. 3% річних від суми позики та 3978,94 грн. інфляційні нарахування, а всього 4986,84 грн.

Проте, з моменту винесення рішення суду його виконання у добровільному та примусовому порядку не здійснено. Розрахунок 3% річних з 01.12.2017 року до 13.05.2020 року на суму 13580 грн. становить 997,85 грн. (13580:365х3х894:100= 997,85 грн). Індекс інфляції за вказаний період становить 2199,96 грн. (13580 грн. х1,162 - 13580 грн. = 2199,96 грн). Всього заборгованість складає 3197,81 грн.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просив позов задовольнити та розглядати справу без його участі, не заперечував проти заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи повідомленою про розгляд справи судом за адресою, яка є зареєстрованим у встановленому законом порядку її місцем проживання, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавала.

Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідност.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Судом встановлено, що 23.05.2014 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняла у власність 13580 гривень. Факт отримання грошових коштів підтверджується розпискою.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 02.03.2016 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь позивача суму коштів за договором позики у розмірі 13580 гривень, станом на 11.06.2015 року індекс інфляції 7631,96 гривень та 3% річних 351,59 гривень, а всього 21563,55 гривень (а.с.6-7).

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , суд виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини з приводу виконання умов договору позики, а саме: невиконання позичальником свого зобов`язання щодо повернення грошових коштів.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 13.03.2018 року з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 стягнуто на користь позивача суму коштів у розмірі 1007,90 грн. 3% річних від суми позики та 3978,94 грн. інфляційні нарахування, а всього 4986,84 грн.

Ухвалюючи 13.03.2018 року рішення, суд виходив з того, що відповідачі не виконали грошові зобов`язання, тому з них слід стягнути солідарно 3% річних від простроченої суми та інфляційні нарахування за період 12.06.2015 року до 01.12.2017 року.

Оскільки, відповідач не виконала грошове зобов`язання за договором позики, тому з неї слід стягнути 3% річних від простроченої суми з 01.12.2017 року по 13.05.2020 року, що становить 997,85 грн. (13580:365х3х894:100= 997,85 грн).

Також, з відповідачів слід стягнути інфляційні нарахування за вказаний період в сумі 2199,96 грн. (13580 грн. х1,162 - 13580 грн. = 2199,96 грн).

Розрахунок інфляційних нарахувань проведений відповідно до Листа Верховного Суду України «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» № 62-97р від 03.04.1997 р., на підставі індексів споживчих цін, встановлених Державним комітетом статистики України.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Оскільки сторонами визначено факт укладення договору позики та передачі за цим договором грошових коштів, які у визначений у розписці строк відповідачем повернуті не були, то на користь позивача, підлягає поверненню борг та інші зазначені суми.

Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов позивачем суду були представлені договір позики та розписки позичальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ухвалення рішення суду про стягнення грошової суми за договором позики за змістом частини третьої статті 1049 ЦК України не припиняє обов`язку позичальника сплатити проценти за користування грошима, передбачені статтею 1048, та суму передбачену статтею 625 цього Кодексу. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. Ця правова позиція підтверджена практикою Верховного Суду України (Постанова Верховного Суду України від 02.09.2015 року у справі № 6-369цс15).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити, зокрема, суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Задовольняючи позов у частині стягнення процентів у розмірі 3% річних від простроченої суми, суд виходить з того, що вказані вимоги є відповідальністю за порушення грошового зобов`язання.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3197,81 грн.

У відповідності із ч. 1ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, хоча б ця сторона і була звільнена від оплати судових витрат на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046-1050 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 997,85 грн. 3% річних від суми позики та 2199,96 грн. інфляційні нарахування, всього 3197,81 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників, які брали участь у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Л.В.Гольник