Дата документу 15.10.2020 Справа № 323/1149/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №323/1149/19 Головуючий у 1 інстанції Іванченко М.В.
Провадження № 22-ц/807/3031/20 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Полякова О.З.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Пологівського районного суду Запорізької області від 26 червня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Оріхівського районного суду Запорізької області Плечищевої Оксани Валентинівни, Оріхівського районного суду Запорізької області, Токмацького районного суду Запорізької області про визнання дій незаконними,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до судді Оріхівського районного суду Запорізької області Плечищевої Оксани Валентинівни, Оріхівського районного суду Запорізької області, Токмацького районного суду Запорізької області про визнання дій незаконними.

Ухвалою судді Пологівського районного суду Запорізької області від 26 червня 2020 року відмовлено у відкриті провадження.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норми процесуального права, просить ухвалу скасувати та зобов`язати суд першої інстанції результативно та законно провести судовий розгляд його позовних вимог та передати справу за підсудністю в провадження Михайлівського чи Василівського районного суду Запорізької області.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача,пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у відкритті провадження в справі суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_1 , фактично оскаржуються процесуальні дії судді (суду) при здійсненні правосуддя.

З матеріалів справи, а саме з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить постановити відвід судді Плечищевій О.В.; прийняти заяву на російській мові; призначити перекладача з російської на українську мову за рахунок відповідача ОСОБА_2 в ході судового розгляду 323/127/19; залучити справу 323/127/19 до позову ОСОБА_1 від 19.04.2019; зобов`язати відповідача ОСОБА_2 відшкодувати позивачу ОСОБА_1 судові, поштові та канцелярські витрати та моральну шкоду в порядку публічного вибачення перед позивачем на зібранні суддів Оріхівського районного суду та в газетах м.Оріхів та м.Токмак; змінити підсудність з передачею справи до Михайлівського районного суду; повідомити позивача про повне найменування відповідача ОСОБА_2 ; звільнити відповідача від сплати судового збору; в порядку п.1 ч.1 ст.43 ЦПК України вручити позивачу копії судових рішень від 21.01.2019, 12.02.2019 та 08.04.2019 в 7 екземплярах за рахунок відповідача ОСОБА_2 для звернення до Верховного суду України, до ЄСПЛ, Вищої Ради Правосуддя, до Президента України Володимира Зеленського та народного депутата Надії Савченко, до Уповноваженого ВРУ по захисту прав людини Юлії Тимошенко, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 для захисту законослухняного громадянина ОСОБА_1 від беззаконня судді Плечищевої О.В., яка нібито без хабара не розглядає справи клієнтів, ОСОБА_1 не має грошей та не може дати хабара судді Плечищевої О.В.

В доповненнях до позовних вимог та складу відповідачів, в якості відповідачів зазначено: ОСОБА_2 , Оріхівський районний суд Запорізької області, Токмацький районний суд Запорізької області, при цьому, позивач просить: 1. вручити ОСОБА_5 повні докази в копіях позову 323/1149/19; 2. Витребувати від Оріхівського районного суду повні копії справи 323/127/19; 3) Витребувати від Токмацького районного суду повні копії кримінального провадження 328/127/18 про бездіяльність слідчих та прокурорів по факту приховування злочинів слідчим міліції ОСОБА_6 по факту відкритого викрадення ним речового доказу двох друкарських машинок із кримінальної справи 2260 по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.1, 2, 3 ст.358, ч.4 ст.190 КК України з 05.03.2002 по теперішній час; 4. Об`єднати в одне провадження позовних вимог 323/127/19 та 323/1149/19 по єдиному предмету спору зловживання владою суддів Токмацького, Оріхівського районних судів.

Судом першої інстанції вірно зауважено про те, що чинним законодавством України не передбачений розгляд у судовому порядку вимог (незалежно від їх викладення та змісту), предметом яких є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов`язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання).

Відповідно до ч.11 ст.49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за шкоду, завдану судом, відповідає держава на підставах та в порядку, встановлених законом.

Аналіз вищевказаної норми свідчить про те, що на законодавчому рівні встановлено імунітет суду і він не може бути відповідачем у цивільній справі. Наявність імунітету, по своїй суті, є засобом, який гарантує належне функціонування системи правосуддя і дозволяє судам виконувати свою судову функцію спокійно та незалежно.

За приписами ст. 129 Конституції України, суддя при здійсненні правосуддя є незалежним та керується верховенством права, а також однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ст.126 Конституції України вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Суд першої інстанції правильно визначився, що рішення суду і відповідно дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосудця, пов`язаних із підготовкою та судовим розглядом справ, можуть оскаржуватись в апеляційному та касаційному порядку, а не шляхом їх оскарження до суду першої інстанції, оскільки це порушувало б конституційний принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи незалежним судом. Рішення суду (процесуальні дії чи бездіяльність суддів) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст. 129 Конституції та законодавством про судочинство.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) судів (суддів) одночасно з оскарженням таких дій, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти судів (суддів) є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Відтак розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов`язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

З посиланням на п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади», за яким виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством, а оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом, суд першої інстанції правомірно відмовив у відкритті провадження в справі.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної узвали суду не вбачає.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків суду першої інстанції та не спростовують їх.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Пологівського районного суду Запорізької області від 26 червня 2020 року про відмову у відкритті провадження у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді: