РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року

м. Рівне

Справа № 562/3759/19

Провадження № 22-ц/4815/1124/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Боймиструка С. В., Хилевича С. В.,

секретар судового засідання Ковальчук Л. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Управління забезпечення надання адміністративних послуг

Рівненської міської ради,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 ,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації

АТ «Дельта Банк»

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 червня 2020 року у складі судді Шуляка А. С., ухвалене в м. Здолбунові Рівненської області об 11 годині 20 хвилин, відомості про дату складання повного тексту рішення відсутні,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» про визнання дій протиправними, скасування державної реєстрації на нерухоме майно. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 14 березня 2019 року між нею як покупцем та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого вона придбала квартиру АДРЕСА_1 . Вказувала, що позбавлена можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, оскільки на нього накладено арешт оспорюваним рішенням державного реєстратора. Вважає дії державного реєстратора, який наклав арешт на квартиру, протиправними, такими, що суперечать ст.19 Конституції України, ст.ст.2, 16, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», адже відсутнє рішення про скасування реєстраційної дії, як і відсутнє судове рішення про накладення арешту на її квартиру. Вказує, що заяву про вчинення реєстраційної дії подано неналежною особою, оскільки таку заяву міг подати виключно Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якому делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк». Також зазначає, що є добросовісним набувачем квартири. Підстав, передбачених ст.ст. 387, 388 ЦК України для витребування майна, немає. Вважає, що Банком пропущено встановлений Законом строк для пред`явлення судового рішення до виконання. Посилаючись на ст.391 ЦК України, просила дії державного реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Яскал Ірини Андріївни щодо державної реєстрації обтяження на квартиру АДРЕСА_1 визнати протиправними та скасувати це обтяження.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 червня 2020 року вказаний позов задоволено. Визнано неправомірними дії державного реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Яскал Ірини Андріївни щодо державної реєстрації обтяження на квартиру АДРЕСА_1 та скасувати дане обтяження. Стягнуто з Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 776 грн. 08 коп..

Рішення суду першої інстанції вмотивоване положеннями ч. 2 ст. 26 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно якої у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав, та обґрунтоване відсутністю передбачених законом підстав для державної реєстрації обтяжень на спірну квартиру. Суд також врахував, що рішення Апеляційного суду Рівненської області від 26 вересня 2014 року не давало підстав для вчинення рішення про державну реєстрацію від 15 липня 2019 року, оскільки при його постановленні не вирішувалося питання про скасування рішення державного реєстратора про зняття арешту з квартири. Судом взято до уваги, що відповідно до іпотечного договору, його предметом є квартира АДРЕСА_2 , тоді як державний реєстратор вчинила рішення від 15 липня 2019 року відносно квартири АДРЕСА_2 , яка не є предметом договору іпотеки.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконними, необґрунтованим, ухваленим з порушенням вимог матеріального та процесуального права, таким, що базується на суперечливих доказах, а тому підлягає скасуванню, Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 8705488 від 05.12.2013 року державним реєстратором Здолбунівського РУЮ Мішурою В. В. на підставі п.7 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесено запис про обтяження та іпотеку, згідно договору іпотеки від 03.12.2007 № 1701/1207/71-082-Z-1, укладеного між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ВАТ «Сведбанк». Додає, що заочним рішенням Здолбунівського районного суду від 27.09.2013р. задоволено позов ОСОБА_2 та визнано зазначений іпотечний договір недійсним, і саме на підставі цього судового рішення державним реєстратором Здолбунівського РУЮ Мішурою В. В. за заявою ОСОБА_2 було прийнято рішення про припинення державної реєстрації обтяження та іпотеки на квартиру АДРЕСА_1 . Стверджує, що цим обставинам місцевий суд не дав належної оцінки. Зауважує, що в подальшому заочне рішення Здолбунівського районного суду від 27.09.2013р. було скасоване в апеляційному порядку рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 26.09.2014р., яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. З огляду на це, державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Яскал І. А. за заявою адвоката Микулика В. М. повіреної особи ПАТ «Дельта Банк» 15.07.2019 року здійснила скасування запису про припинення обтяження № 3701520 на спірну квартиру. Доводить, що державний реєстратор Яскал І. А. не накладала заборону на відчуження належного ОСОБА_1 на праві приватної власності майна, а лише поновила запис про речові права на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 який існував до проведення державної реєстрації прав. Зазначає, що адвокат Микулик В. В. мав необхідні повноваження від Банку, який був стороною кредитного договору та договору іпотеки, для звернення із заявою до державного реєстратора та заперечує висновок місцевого суду з цього приводу. Вважає хибним покликання суду першої інстанції на ст.. 387, ч. 1 ст. 388 ЦК України, адже предметом спору не є витребування від ОСОБА_1 майна. Заперечує також твердження суду про те, що квартира АДРЕСА_1 не є предметом договору, адже згідно відомостей із Державного реєстру прав поштову адресу квартири АДРЕСА_1 змінено на «квартира АДРЕСА_1 ». Доводить, що рішення Апеляційного суду Рівненської області від 26.09.2014р. могло бути пред`явлене до виконання поза межами одного року, оскільки Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради не є органом, який здійснює виконання рішень судів в розумінні Закону України «Про виконавче провадження». З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Ярмольчук В. С. вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим та просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу відхилити як безпідставну.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 03 грудня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого було ПАТ «Омега-Банк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №1701/1207/71-082, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 37 000 доларів США, із цільовим призначенням кредиту для придбання двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

З местою забезпечення кредитного договору між цими ж сторонами 03 грудня 2007 року було укладено іпотечний договір № 1701/1207/71-082-Z-1, предметом якого є придбана за кредитні кошти квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 8705488 від 05.12.2013 року державним реєстратором Здолбунівського районного управління юстиції Мішурою Вадимом Васильовичем внесено запис про обтяження та іпотеку, згідно договору іпотеки серія та номер: 2940 (№ 1701/1207/71-082-Z-1) від 03.12.2007, укладеного між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк», перенесено до новоствореного розділу № 26 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації речових прав па нерухоме майно та їх обтяжень, регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», частиною 2 статті 19 якого встановлено, що державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: 1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; 2) рішень судів, що набрали законної сили; 3) ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; 4) накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; 5) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 6) інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; 7) договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Таким чином, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 8705488 від 05.12.2013 року державним реєстратором Здолбунівського районного управління юстиції Мішурою В. В. прийняте на підставі договору іпотеки серія та номер: 2940 (№ 1701/1207/71-082-Z-1) від 03.12.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 АКБ «ТАС-Комерцбанк», тобто на підставі пункту 7 частини 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до Здолбунівського районного суду Рівненської області з позовом про визнання кредитного договору № 1701/1207/71-082 від 03.12.2007 та договору іпотеки № 1701/1207/71-082-Z-1 від 03.12.2007 недійсними.

Заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2013 року позов задоволено. Визнано недійсним кредитний договір № 1701/1207/71-082 від 03.12.2007 року, укладений між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ВАТ «Сведбанк». Визнано недійсним іпотечний договір № 1701/1207/71-082-Z-1 від 03.12.2007 року, укладений між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ВАТ «Сведбанк».

На підставі цього заочного рішення державний реєстратор Здолбунівського районного управління юстиції Мішура В. В. за заявою ОСОБА_2 09 грудня 2013 року прийняв рішення про припинення державної реєстрації обтяжень та іпотеки на квартиру АДРЕСА_1 .

ПАТ «Дельта Банк» оскаржив вищевказане заочне рішення в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 26.03.2014 року допущено правонаступництво у кредитному зобов`язанні, яке виникло між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 : замінено кредитора ПАТ «Сведбанк» на ПАТ «Дельта Банк» з дня звернення з цим позовом до суду, а саме з 27 серпня 2013 року.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 26.09.2014р. у справі № 562/2528/13-ц апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Заочне рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2013 року скасовано, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсними вищезазначених кредитного та іпотечного договорів відмовлено.

14 березня 2019 року між ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_3 (продавець) укладено договір купівлі-продажу, за умовами ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 . Видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №159480496 від 14 березня 2019 року. Квартира належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Бондаренко О. В. 11 грудня 2013 року за реєстровим №1123.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Частиною 5 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій. внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 2 цього Закону, заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав. Пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону встановлено, що іншим правонабувачем є орендар, суб`єкт іншого права, похідного від прав власності, іпотекодержатель, спадкоємець (у разі оформлення спадщини, до складу якої входять речові права на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації згідно Закону). Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав або нотаріусу заяву та рішення суду, що набрало законної сили. Скасування запису здійснюється у строк, що не перевищує 2 годин з часу реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав.

З огляду на наведене, державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Яскал І. А., розглянувши заяву повіреної особи ПАТ «Дельта Банк», адвоката Микулика В. М., 15 липня 2019 року здійснила скасування запису про припинення обтяження за номером 3701520 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 .

Таким чином, державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Яскал І. А. не накладала заборону на відчуження належного ОСОБА_1 на праві приватної власності майна, а лише поновила запис про речові права на нерухоме майно: на квартиру АДРЕСА_2 , який існував до проведення державної реєстрації прав, тобто до прийняття державним реєстратором Здолбунівського районного управління юстиції Мішурою В. В. рішення про припинення державної реєстрації обтяжень та іпотеки згідно кредитного договору № 1701/1207/71-082 від 03.12.2007 року та договору іпотеки № 1701/1207/71-082-Z-1 від 03.12.2007 року, оскільки рішенням суду апеляційної інстанції від 26.09.2014 року по справі № 562/2528/13-ц вищевказані договори не визнані недійсними.

Що стосується повноважень адвоката Микулика В. М. на подачу заяви від імені ПАТ «Дельта Банк» про вчинення реєстраційної дії скасування запису про припинення обтяження, то апеляційний суд дійшов висновку, що вказана особа діяла в межах своїх повноважень, передбачених довіреністю.

Так, згідно п. 8 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення Фондом другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством.

Як вбачається із змісту довіреності від 19.06.2019 року, ПАТ «Дельта Банк» (довіритель) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта «Банк» Кадирова Владислава Володимировича уповноважив адвоката Микулика Василя Миколайовича (повірений) представляти інтереси ПАТ «Дельта Банк» у підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності та господарювання. Для виконання цієї довіреності в межах наданих повноважень за цією довіреністю Повіреному надається право розписуватись на документах, подавати заяви. Довіреність видана без права передоручення третім особам та втрачає чинність в момент припинення дії договору про надання правової допомоги між Довірителем та Повіреним або тридцятого серпня дві тисячі дев`ятнадцятого року (в залежності від того, яка подія відбудеться раніше).

Станом на час звернення із заявою про вчинення реєстраційної дії, тобто 15.07.2019 року, вказана довіреність не була відкликана або скасована в судовому порядку, а відтак була чинною. При цьому, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадиров В. В. уклав з адвокатом Микуликом В. М. договір про надання правової допомоги та видав довіреність, що не суперечить приписам п. 8 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Яскал І. А. під час перевірки документів на наявність підстав для проведення реєстраційної дії було встановлено, що адвокат Микулик В. М. звернувся до Управління із заявою про вчинення реєстраційної дії від імені ПАТ «Дельта Банк», який є стороною кредитного договору №1701/1207/71-082 від 03.12.2007 та договору іпотеки № 1701/1207/71-082-Z-1 від 03.12.2007 та у якого на підставі заочного рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2013 року припинилося право на майно, а в послідуючому, після скасування цього рішення, таке право відновилося, що, в свою чергу, послужило підставою проведення державної реєстрації, зокрема, поновлення запису про речові права на нерухоме майно, що відповідає вимогам абзацу 2 пункту 3 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Апеляційний суд не погоджується із позицією позивача про вчинення оспорюваної реєстраційної дії щодо квартири, яка не є предметом договору іпотеки.

Як вбачається із договору іпотеки № 1701/1207/71-082-Z-1 від 03.12.2007 року, укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 , його предметом є придбана за кредитні кошти квартира АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей Державного реєстру прав, поштову адресу « АДРЕСА_3 » змінено на « АДРЕСА_3 », що підтверджує, що квартира АДРЕСА_4 а є об`єктом обтяження за вказаним договором іпотеки, а відтак спір стосується саме цієї квартири, а не будь-якої іншої.

Апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що рішення Апеляційного суду Рівненської області від 26.09.2014 року могло бути пред`явленим до виконання виключно в межах одного року до 26.09.2015 року, відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент постановлення рішення апеляційним судом.

Так, згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент постановлення рішення апеляційним судом, у випадках передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів викопуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.

Рішення судів у кримінальних провадженнях про конфіскацію, спеціальну конфіскацію майна, арешт майна, а також рішення судів про стягнення активів в дохід держави та про арешт майна у позовних провадженнях у справах про визнання необґрунтованими активів та їх витребування у встановлених законом випадках виконуються Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Органи, установи, організації та особи, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не є органами примусового виконання, крім органів та посадових осіб, які виконують рішення про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності.

Виконанню державною виконавчою службою, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», підлягають такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією га проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено па державну виконавчу службу;

9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»;

10) рішення (постанови) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

11) рішення Національного банку України про застосування до банку, філії іноземного банку заходу впливу у вигляді накладення штрафу.

Таким чином, Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради не є органом, який здійснює виконання рішення судів в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» , а тому застосування в даному спорі положень цього закону є помилковим. Натомість, у правовідносинах з приводу скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав пріоритет мають спеціальні норми права, тобто норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно га їх обтяжень», положення якого не передбачають строків для пред`явлення документів до виконання.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації на нерухоме майно.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд приходить до переконання, що місцевим судом було неповно встановлено обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють кредитні правовідносини, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як вбачається з платіжного доручення № 275 від 09.07.2020 року, Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради сплатило судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в розмірі 1164,12 грн, і саме така сума підлягає стягненню з позивачки на користь відповідача.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради задовольнити.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 червня 2020 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк», про визнання дій протиправними, скасування державної реєстрації на нерухоме майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (м. Рівне, майдан Просвіти, 2, ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 164 (одна тисяча сто шістдесят чотири) гривні 12 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 жовтня 2020 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Хилевич С. В.