Справа № 523/9275/20
Провадження №4-с/523/82/20
У Х В А Л А

"16" жовтня 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Нестеренко Л.В.

скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шашкіної Н.Я., про скасування постанови ВП №57274735 від 09.06.2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із скаргою на дії старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шашкіної Н.Я., про скасування постанови ВП №57274735 від 09.06.2020 року.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 20.09.2018 року на виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.2016 року видано виконавчий лист (справа № 523/9735/16-ц) про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі: ј частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.07.2016 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постановою державного виконавця Першого Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Мхайловського С.О. від 28.09.2018 року відкрито виконавче провадження № 57274735. Постановою старшого державного виконавця Першого Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Шашкіної Н.Я. від 17.12.2018 року звернуто стягнення на доходи боржника. Строк зобов`язання по сплаті аліментів закінчився 20.04.2020 р., оскільки дитина досягла повноліття. Однак, постановою старшого державного виконавця Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Шашкіної Н.Я. від 09.06.2020 року звернуто стягнення на доходи боржника у розмірі 50% від заробітної плати щомісяця до виплати загальної суми боргу 29895, 82 грн. з якою скаржник не згоден та просить її скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , скаргу про скасування постанови підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, що викладені в ній, додатково зазначив, що станом на цей час ОСОБА_3 є повнолітньою особою, однак з нього досі стягуються аліменти, що не відповідає вимогам законодавства у зв`язку з цим просив скаргу задовольнити та скасувати постанову старшого державного виконавця Шашкіної Н.Я. від 09.06.2020 року.

Заінтересовані особи: старший державний виконавець Суворовського ВДВС м. Одеси Шашкіна Н.Я., та стягувач ОСОБА_2 , про час та місце розгляду скарги повідомлялись, до суду не з`явились, про причини не явки суд не повідомили, заяв про відкладення справи тощо на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 523/9735/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси 08 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі: ј частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.07.2016 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.52).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.05.2017 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси залишено в силі. На виконання рішення суду, 20.09.2018 року, Суворовським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист щодо примусового виконання рішення суду (а.с.4).

Постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси від 28.09.2018 року відкрито виконавче провадження № 57274735 за виконавчим листом 523/9735/16-ц (а.с.5).

Постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси від 28.09.2018 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.6).

Постановою старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області Шашкіної Н.Я. від 17.12.2018 року (ВП № 57274735) звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.7).

Також, старшим державним виконавцем Шашкіною Н.Я., винесено постанову від 09.06.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно оскаржуваної постанови старшим державним виконавцем зазначено, що станом на день повноліття дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2 , за боржником наявна заборгованість по аліментам за період з 01.05.2017 року по 01.01.2019 року, що становить 29 895 грн. 82 коп. (а.с.19).

На підтвердження заборгованості по виплаті аліментів, старшим державним виконавцем Шашкіною Н.Я., надано розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, згідно даного розрахунку від 13.02.2019 року вх. № 7077 встановлено, що стягнення аліментів розпочато за рішенням суду від 13.07.2016 року, сума боргу станом на 01.01.2019 року складає: 67 570 грн. 68 грн. (а.с.44).

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів АС ВП № 57274735 від квітня 2020 року, станом на 20.04.2020 року заборгованість по аліментам становить: 29 895 грн. 82 коп. (а.с.47).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912), у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно із частиною першою статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року визначено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Як передбачено ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Статтею 195 Сімейного кодексу України передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 30 травня 2017 року працює на посаді головного спеціаліста в Департаменті охорони здоров`я Одеської облдержадміністрації. За період з 01.05.2017 р по 31.12.2018 р. (час звернення із виконавчим листом) згідно довідки Департаменту охорони здоров`я Одеської облдержадміністрації ним отримано дохід у розмірі 270282 грн. 74 коп.(а.с. 33).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.2016 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 аліменти починаючи з 13.07.2016 року, однак виконавчий лист за вказаним рішенням звернено до виконання лише 20.09.2018 р. в зв`язку з його оскарженням в апеляційному порядку.

Згідно розрахунку заборгованості від 13.01.2019 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 523/9735/16-ц, розмір заборгованості по сплаті аліментів на час звернення із виконавчим листом встановлено у розмірі 67570 грн. 68 коп. ( а.с. 44).

Крім того, судом встановлено, що станом на день повноліття особи, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти не стягнуто в повному обсязі, заборгованість по аліментам за період з 01.05.2017 року по 01.01.2019 року склала: 67 570 грн. 68 коп., залишок бору склав: 29 895 грн. 82 коп.

У скарзі боржник посилається на те, що строк виконання рішення суду встановлено до 20.04.2020 року день повноліття ОСОБА_3 , а також на те що боржнику не було відомо про наявність виконавчого листа та наявності заборгованості по аліментам.

Дані твердження спростовані матеріалами справи, оскільки ОСОБА_1 неодноразово звертався до Суворовського районного суду м. Одеси зі скаргами на дії державного виконавця у ВП № 57274735, а також довідкою про доходи ОСОБА_1 згідно якої здійснювались відрахування по аліментам з заробітної плати з 2019 року у розмірі 50% з урахуванням суми заборгованості, тому йому було відомо про його зобов`язання сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного, оскільки скаржник не навів достатніх підстав та не надав належних доказів суду на підтвердження фактів викладених у скарзі, судом встановлено, що старший державний виконавець діяв у межах та спосіб передбачений законодавством, також матеріалами виконавчого провадження спростовані обставини викладені у скарзі, встановлена наявність заборгованості по аліментам в період з 13.07.2016 року по 01.01.2019 року, а тому у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шашкіної Н.Я., про скасування постанови ВП №57274735 від 09.06.2020 року слід відмовити.

Керуючись ст. 12, 19, 81, 258-260, 263-265, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шашкіної Н.Я., про скасування постанови ВП №57274735 від 09.06.2020 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали складено 19.10.2020 року.

Суддя: