Справа № 569/2826/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.,

секретар судового засідання Трохимчук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Рівне заяву ПрАТ "Рівнеазот" про роз`яснення рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.03.2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот" звернулося до суду із заявою про роз`яснення рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.03.2018 року, в якій просить надати роз`яснення щодо порядку та способу виконання указаного рішення в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені у розмірів 38105,70 грн. без утримання прибуткового податку з громадян й інших обов"язкових платежів, а саме: чи підлягає сума 38105,70 грн., стягнута судом, зменшенню на суму податків і зборів при виконанні вказаного судового рішення та сплатою їх (податків і зборів) ПрАТ "Рівнеазот".

В обґрунтування своїх вимог вказує, що ПрАТ "Рівнеазот" свої зобов`язання за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30.03.2018 року виконало в повному обсязі та виплатило ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та судовий збір в загальному розмірі 38810,50 грн, зокрема: 31242,45 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненн; 6985,89 грн прибуткового податку; 582,16 військовий збір. Однак, при виконанні рішення суду між сторонами виникають суперечності щодо того, чи підлягає стягненню сума, зазначена у рішенні суду повністю чи з урахуванням відрахувань у виді податків та зборів, тому вимушені звернутися зі заявою про роз"яснення рішення суду.

З`ясувавши аргументи відповідача, наведені в заяві про роз`яснення судового рішення, обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 30.03.2018 року Рівненським міським судом Рівненської області було постановлено рішення у цивільній справі №569/2826/18 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яким позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 38105 (тридцять вісім тисяч сто п`ять) грн. 70 коп. без утримання прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів, та сплачений позивачем при подачі до суду позову судовий збір на суму 704(сімсот чотири) грн. 80 коп.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 23.10.2018 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.03.2018 року залишено без змін.

Стаття 271 ЦПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Із змісту статті 271 ЦПК України вбачається, що роз`яснення судового рішення - це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Як правило, роз`ясненню підлягає резолютивна частина судового рішення, яка повинна містити чіткі формулювання щодо вирішення спірного правовідношення або інших заявлених вимог.

Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що необхідність роз`яснення судового рішення пов`язана з незрозумілістю рішення як для сторін, так і для державного виконавця.

При стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі статті 235 КЗпП України, суд керувався постановою Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ цієї Постанови при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Крім того, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі №359/10023/16-ц.

Тобто суд під час вирішення питання про призначення суми середнього заробітку за період вимушеного прогулу вказує суму без відрахування з неї податків і зборів. При цьому в резолютивній частині рішення обов`язково має бути зазначено, що суму визначено без урахування податків і зборів та обов`язкових платежів. Стягнення і сплата прибуткового податку покладаються на роботодавця, який самостійно розраховує суму податкових відрахувань і зменшує суму, призначену судом, на суму нарахованих податків.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що для запобігання невиконання чи неправильного виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.03.2018 року, необхідно роз`яснити зміст даного рішення.

Керуючись ст.ст. 271, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про роз`яснення рішення - задовольнити.

Роз`яснити рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.03.2018 року у справі №569/2826/18 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні таким чином, що згідно з рішенням суду середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 38105 (тридцять вісім тисяч сто п`ять) грн. 70 коп. визначений без урахування податків і зборів та обов`язкових платежів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.О. Гордійчук