Справа № 191/789/20
Провадження № 2-п/191/27/20
У Х В А Л А

іменем України

09 жовтня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кухар Д.О.

за участю секретаря Яніної О.В

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за заявою приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової Аліни Анатоліївни про перегляд заочного рішення у справі № 191/789/20, -

В С Т А Н О В И В :

Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова А.А. звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення у справі № 191/789/20, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.08.2020 року своїм заочним рішенням Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі судді Кухар Д.О. у справі № 191/789/20, задовольнив позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначене заочне рішення вважає незаконним, оскільки суд першої інстанції : не з`ясував обставини справи; неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильною вирішення справи, а тому є підставою для скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового рішення, яким необхідно відмовити у позовній заяві в частині вимог до приватного нотаріуса повністю, зокрема з наступних підстав : порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Заяви про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню відповідно до ст.28 ЦПК України розглядаються судами, а самі : ч.12 зазначеної статті встановлено, що така заява подається до стягувача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При цьому нотаріус, який вчинив оспорюваний виконавчий напис, не визначається процесуальним законом як належний відповідач. Відповідач є протилежною позивачу стороною. Основною ознакою сторін у цивільному процесі є : Наявність спільного правовідношення, коли саме сторони є суб`єктами цивільного правовідношення, з приводу якого виник спір; взаємопов`язана протилежність інтересів (тобто контрзв`язок у правовідношенні, коли від зміни (припинення/виникнення) обсягу прав одної сторони протилежно змінюються обсяг прав та обов`язків другої сторони); Рівність сторін як ознака цивільного правовідношення. Як зробив правовий висновок Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 року у цивільній справі 519/77/18, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Спори за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Також зазначила, що у вересні 2019 року до неї - приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області, звернулось ТОВ «Росвен Інвест Україна» з заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором №136343 від 28.12.2012 року, право вимоги за яким перейшло до TOB «Росвен Інвест Україна».

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, №296/5, нею було перевірено те, щоб заява містила такі реквізити : відомості про найменування і адресу стягувана та боржника; дату та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних" установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає, стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Згідно п.п. 1-1 п.1 гл. 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів (Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за № 1172 (далі Перелік). Заява про вчинення виконавчого напису (окрім вимоги про неоплату чека) п.п. 1.4 п. 1 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, подається незалежно від місця виконання вимоги, знаходження боржника або стягувача. До вчинення нотаріальної дії вона виконала наступні дії : перш за все, нею була встановлена особа заявника, перевірена його правосуб`єктність та повноваження представника; перевірка відповідності змісту заяви про вчинення виконавчого напису, вимогам закону; перевірка відповідності оригіналу документа, на якому має бути вчинений виконавчий напис, вимогам закону; перевірка умов вчинення виконавчого напису; перевірка належності оригіналу документа, на якому має бути вчинений виконавчий напис до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів; перевірка строків, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис.

В тексті кредитного договору №136343 від 28.12.2012 року вказано Договір про комплексне-банківське обслуговування фізичних осіб, в п 2.3.4 якого встановленого, що він діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. На підставі п. 2 Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 р., окрім заяви та оригіналу кредитного договору заявник надав розрахунок суми заборгованості Позивача на день звернення. Крім того, заявник надав документ, який підтверджує факт попереднього відправлення Позивачу вимогу про сплату боргу. Виконавчий напис було вчинено нею у відповідності до вимог глави 14 Закону України «Про нотаріат» та п.2 гл.12 Порядку вчинення нотаріальних дій, а саме, виконавчий напис включає : дату (рік, місяць, число) його вчинення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчиняє виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату та місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; зазначення статті Закону "Про нотаріат" та пункту Переліку, документів, на підставі яких видано виконавчий напис; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано в реєстрі; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою. Вчинення оскаржуваної нотаріальної дії було здійснено нею у відповідності до вимог чинного законодавства. Стягувач надав докази повідомлення боржника про заміну кредитора в зобов`язанні з вимогою про погашення заборгованості. Також зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Отже захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Такий висновок зробив ВС в постанові №201/11696/16-ц. За зазначених обставин та вказаних підстав, які обумовлені вимогами наведених норм матеріального та процесуального права, заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2020 року у справі № 191/789/20 є незаконним, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким необхідно відмовити у позовній заяві в частині вимог до приватного нотаріуса повністю.

У зв`язку з цим, просила скасувати заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 року, ухвали нове рішення, яким відмовити у позовній заяві в частині вимог до приватного нотаріуса повністю. Заяву розглянути без її участі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині. Згідно ч.1 ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи № 191/789/20 та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 27.08.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни, Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Повелків (Вольф) Тетяни Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню були задоволені повністю. Заочним рішенням було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5536, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною від 18 вересня 2019 року щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», що виникла по Кредитному договору № 136343 від 28 грудня 2012 року за період з 21 лютого 2018 року по 12 вересня 2019 року у розмірі 18 305 грн. 96 коп., в тому числі : прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 9502 грн. 15 коп., прострочена заборгованість за несплаченим відсоткам за користування кредитом - 3 грн. 81 коп., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 8 800 грн. 00 коп.; зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф (Павелків) Тетяну Леонідівну винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 60329278 про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», заборгованості у розмірі 18805 грн. 96 коп., та застосувати наслідки закінчення виконавчого провадження, а саме : зняти звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , накладене 06 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л., що отримує дохід від особи, якою є: Комунальне підприємство «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, виключити відомості щодо ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з Єдиного реєстру боржників; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», , на користь держави в особі : Стягувач : Державна судова адміністрація України, Отримувач коштів : ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача : UA0026001, код класифікації доходів бюджету : 22030106, судовий збір в розмірі 560 (п`ятсот шістдесят) гривень 55 копійок; стягнуто з Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни, яка знаходиться за адресою : 07401, м. Бровари Київської області, вул. Шевченка,13, офіс 7, на користь держави в особі : Стягувач : Державна судова адміністрація України, Отримувач коштів : ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача : UA0026001, код класифікації доходів бюджету : 22030106, судовий збір в розмірі 560 (п`ятсот шістдесят) гривень 55 копійок; стягнуто з Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни, РНОКПП : НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою : 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки,6, офіс 15, на користь держави в особі : Стягувач : Державна судова адміністрація України, Отримувач коштів : ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача : UA0026001, код класифікації доходів бюджету : 22030106, судовий збір в розмірі 560 (п`ятсот шістдесят) гривень 55 копійок. Копія даного рішення 01.09.2020 року була надіслана учасникам справи для відома, яка ними отримана, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно ч.1 ст.42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачем був пред`явлений позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни, приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Повелків (Вольф) Тетяни Леонідівни.

14.08.2019 року у справі № 519/77/18 ( провадження № 61-10311св19) Верховний Суд висловив свою правову позицію, згідно якої п орядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України "Про нотаріат". Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право. Виходячи з норм Закону України "Про нотаріат", у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Частиною 2 ст.51 ЦПК України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

При розгляді справи по суті ні позивачем ні його представником не було заявлено клопотань про заміну відповідачів, як це передбачено ч.2 ст.51 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.3,4 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою : залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, у зв`язку з чим заява приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової Аліни Анатоліївни про перегляд заочного рішення у справі № 191/789/20 підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 43, 49, 76, 247, 258-260, 268, 287, 288 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової Аліни Анатоліївни про перегляд заочного рішення у справі № 191/789/20 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили із моменту проголошення.

Роз`яснити заявнику, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддя: Д. О. Кухар