РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року

м. Рівне

Справа № 572/2861/19

Провадження № 22-ц/4815/944/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Гордійчук С. О.,Шимківа С. С.,

секретар судового засідання Ковальчук Л. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 червня 2020 року у складі судді Березня Ю. В., ухвалене в м. Сарни Рівненської області об 11 годині 52 хвилини, повний текст рішення складено 19 червня 2020 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що після переобладнання відповідачкою своїх вхідних дверей останні блокують двері її квартири. На підставі ст. 386 ЦК України просила зобов`язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом переустановлення вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 з лівими навісами за власний рахунок.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 16 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване положеннями ст. 391 ЦК України, яка передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, та обґрунтоване відсутністю належних і достовірних доказів на підтвердження винних дій відповідачки, обставин порушення прав позивачки та причинного зв`язку, що є обов`язковими ознаками складу правопорушення. Судом також враховано, що подані на підтвердження позовних вимог листи КП «Житлосервіс» щодо створення незручностей в користуванні спільним приміщенням, перекриття дверного прорізу квартири, технічну неправильність визначення сторони встановлення вхідних дверей відповідачкою та створення конфліктної ситуації з власником сусіднього помешкання є недостатніми доказами в обґрунтування позову, оскільки для їх підтвердження чи спростування необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити ці обставини неможливо.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що на підтвердження своїх позовних вимог нею було подано достатні докази, які свідчили про не проведення відповідачкою під час встановлення її вхідних дверей консультацій, узгодження з балансоутримувачем та сусідами. Додає, що технічна неправильність встановлення вхідних дверей з правої сторони замість дверей з лівим відкриванням призвела до незручностей у користуванні нею своєю квартирою та виникнення постійних конфліктів з відповідачкою. Зазначає, що судом не було взято до уваги фото та відео матеріали, на підтвердження фактів порушення діями відповідачки її прав. Заперечує акт виконавчого комітету Сарненської міської ради від 06.11.2019р., оскільки в ньому зазначено неправильні розміри дверного прорізу, які суперечать даним Акту КП «Житлосервіс» від 09.04.2019р. та замовлення 222с від 17.10.2018р. на виконання робіт по договору про виконання робіт. Вказує, що в оскаржуваному рішенні суд зазначив, що відповідачка самостійно покращила якість свого житла, замінивши дерев`яні двері на металеві, проте заміни дверей не відбулося: відповідачка до існуючих вхідних дерев`яних дверей додала ще одні, металеві, установивши з відкриванням на правий бік. Звертає увагу на покази свідків, які є суперечливими та не відповідають об`єктивній дійсності. Доводить, що місцевий суд не дав належної оцінки її неодноразовим зверненням до органів поліції, якими підтверджується неправомірна поведінка відповідачки, котра створює їй перешкоди у користуванні своєю власністю. З наведених підстав просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким вирішити задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що сторони по справі є сусідами, які проживають на одній сходовій клітці будинку АДРЕСА_3 , і квартири яких розташовані поруч.

Позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , відповідачка ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 в цьому ж будинку.

Спір між сторонами виник з приводу встановлення відповідачкою ОСОБА_2 додаткових вхідних дверей до своєї квартири з лівими навісами, які при відкриванні створюють позивачці перешкоди у користуванні її квартирою, зокрема, входом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За приписами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи власником квартири АДРЕСА_4 , користуючись правомочностями власника, які визначені законом, виконала ремонтні роботи у приватизованому житлі, самостійно за власні кошти покращивши якість житла шляхом встановлення металевих вхідних дверей. Разом з тим, у відповідності до передбачених законом обмежень, такі роботи не могли проводитись на шкоду правам її сусідки позивачки ОСОБА_1 ..

Матеріали справи містять заяви позивачки ОСОБА_1 від 15 грудня 2017 року, 18 грудня 2017 року, 6 грудня 2018 року, 08 січня 2019 року, 06 травня 2019 року, адресовані на ім`я директора КП «Житлосервіс», а також звернення від 21 грудня 2017 року, 18 грудня 2018 року, 04 січня 2019 року, 08 січня 2019 року, 28 лютого 2019 року, 06 березня 2019 року, 11 березня 2019 року, 20 березня 2019 року, 21 березня 2019 року, 01 квітня 2019 року, 02 квітня 2019 року, 18 квітня 2019 року, 23 квітня 2019 року на ім`я начальника Сарненського ВП ГУНП щодо неправомірності встановлення її сусідами дверей в квартирі АДРЕСА_4 , якими при відкриванні пошкоджуються її вхідні двері.

Як вбачається із письмових відповідей Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області від 28 грудня 2017 року №17256/205/02-2017, від 13 березня 2019 року №3113/205-19, від 18 квітня 2019 року №5327/205/01-19 на ім.я ОСОБА_1 , об`єктивних даних про те, що жителі кв. АДРЕСА_4 пошкодили її речі, проведеною перевіркою здобуто не було. Вбачається цивільно-правовий спір.

Письмовими листами КП «Житлосервіс» від 9 лютого 2018 року вих. №35 та від 17 січня 2019 року № 10 ОСОБА_1 повідомлено, що спеціального дозволу на виконання ремонтних робіт у приватизованому житлі, що не пов`язано з втручанням в несучі конструкції багатоквартирного житлового будинку або не носять ознаки реконструкції, не потрібно. Власник квартири АДРЕСА_4 самостійно за власні кошти покращив якість житла шляхом заміни дерев`яних дверей на металеві, при цьому не провів консультації та узгодження з балансоутримувачем, сусідами, створив незручності в користуванні спільним приміщенням, перекривши дверний проріз квартири АДРЕСА_5 .

З технічної сторони власник квартири ОСОБА_2 виконала встановлення вхідних дверей неправильно: замість дверей з лівим відкриванням вона встановила двері із відкриванням на правий бік, тим самим створила конфліктну ситуацію з власником квартири АДРЕСА_5 , в зв`язку з чим їй направлене письмове роз`яснення про усунення допущеного технічного порушення.

Листом КП «Житлосервіс» від 26 грудня 2018 року за вих. №399 ОСОБА_2 було направлено письмове зобов`язання про обладнання вхідних дверей своєї квартири обмежувачем радіусу їх відкриття задля унеможливлення контакту з дверима ОСОБА_1 ..

Зазначені обставини підтверджуються листом КП «Житлосервіс» від 26 грудня 2018 року вих. №400 на ім`я ОСОБА_2 ..

Актами КП «Житлосервіс» від 10 грудня 2018 року та від 09 квітня 2019 року обстеження квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 встановлено, що власники квартир влаштували стандартні броньовані металеві двері в існуючий дверний проріз. Ознак втручання в несучу конструкцію будинку немає.

Актом КП «Житлосервіс» від 06 листопада 2019 року встановлено, що частина площі сходової клітини п`ятого поверху будинку по АДРЕСА_3 відгороджена дверним блоком, який обмежує доступ до вхідних дверей квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 ; розмір дверного полотна квартири АДРЕСА_2 складає 990 мм х 2100 мм, розмір дверного полотна квартири №74 складає 1390 мм х2100мм, двері обох квартир відчиняються назовні; при відриванні дверей квартири АДРЕСА_2 вони зупиняються на відстані 230 мм, а дверна ручка на відстані 500 мм від дверей квартири АДРЕСА_5 завдяки фіксатору, вмонтованому в підлогу.

Статтею 318 ЦК України закріплено принцип рівності усіх суб`єктів права власності перед законом.

За змістом ч. 2 ст. 319 ЦК України, яка регулює здійснення права власності, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, однак ари здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Частина третя цієї статті гарантує власникам рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ч. 5 ст. 319 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Наявні в матеріалах докази апеляційним судом оцінюються як підтвердження порушення діями відповідачки прав позивачки, які полягають у наявності перешкод у користуванні позивачкою своєю власністю квартирою АДРЕСА_1 .

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи обставини справи в сукупності з нормами права, якими ті врегульовані, апеляційний суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення шляхом зобов`язання відповідачки здійснити переустановлення вхідних дверей її квартири таким чином, щоб вони не перешкоджали позивачці користуватися входом у належну їй квартиру. Суд вважає, що такий спосіб захисту у відносинах, що склалися між сторонами, забезпечує відновлення порушених прав позивачки та не обмежує прав власника відповідачки.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1, 14 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, судові витрати у вигляді судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1921,00 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 червня 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні належною їй квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 , що проживає в квартирі АДРЕСА_4 , перевстановити вхідні двері до її квартири з правими навісами для відкривання на вхідні двері з лівими навісами для відкривання за власний рахунок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в сумі 1 921 (ода тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2020 року.

Головуючий Н. М. Ковальчук

Судді: С. О. Гордійчук

С. С. Шимків