Провадження № 2/947/3204/20
Київський районний суд м. Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
при секретарі Якубовській О.В.
За участю представників сторін адвокатів Омельченка П.М. і Бочевара М.П.
Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом КП «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплопостачання,-
Ухвалою Київського райсуду м.Одеси від 10.07.2020 року позов КП «Теплопостачання міста Одеси» прийнято до провадження і справу призначено до розгляду в поряду спрощеного позовного провадження.
31.08.2020 року в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 просив надати йому час для підготовки відзиву на позов, стверджуючи, що позов з ухвалою суду про відкриття провадження отримав тільки 29.08.2020 року.
09.09.2020 року відповідач надав відзив на позов з письмовими доказами, що обґрунтовують його доводи про невизнання позовних вимог.
В судовому засіданні 15.09.2020 року сторона позивача просила оголосити перерву, посилаючись на відсутність з технічних причин надати до суду розрахунок заборгованості у повному обсязі.
Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що ОСОБА_1 є основним наймачем квартири АДРЕСА_1 з вересня 2016 року і ОСОБА_1 своєчасно та в повному обсязі сплачує усі комунальні послуги. Окрім того, представник відповідача просив застосувати до вимог позивача строки позовної давності.
Суд вислухав представників сторін, вивичв матеріали справи і встановив, що на підставі розпорядження голови Київської рай адміністрації Одеської міської ради №572 від 05.09.2016 року ОСОБА_1 визначений наймачем житлової площі в квартирі АДРЕСА_1 .
КП «Теплопостачання м. Одеси» створено на підставі рішення ОМР від 27.06.2006 року № 101-V, шляхом злиття КП «Одесатеплоенерго» та КП «Одестеплокомуненерго».
Згідно з п.2.1.1. Статуту підприємства, метою його створення є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією.
Рішенням Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 року «Про визнання виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одеса» КП «Теплопостачання м. Одеси» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси.

ОСОБА_1 разом з родиною, складом 2 особи (він і брат ОСОБА_2 ) зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 і є споживачами теплової енергії. Зазначений будинок знаходиться у комунальній власності територіальної громади і його теплопостачання забезпечує КП « Теплопостачання м. Одеси»

Відповідачу відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким обліковуються надані послуги з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води.

Позивач доводить, що з листопада 2006 року по 31 грудня 2019 року відповідач у повному обсязі не сплачував послуги за спожиту теплову енергію і гарячу воду, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість на суму 32915 грн 10 коп. Сторона позивача також стверджує, що послуги з теплопостачання підприємством надавались належної якості, про що свідчить відсутність відповідних звернень зі сторони відповідача або інших мешканців будинку АДРЕСА_2 , до якого теплопостачання здійснювалось у централізованому порядку. Закон не передбачає безоплатного споживання теплової енергії та зобов`язує споживачів здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію.

На обґрунтування позовних вимог КП «Теплопостачання м. Одеси» посилалося на такі докази: витяг з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 з рахунком заборгованості по сплаті за надані комунальні послуги, довідку від 12.05.2020 №02.01-21/129 щодо наявності заборгованості з інформацією про виконавче провадження щодо підприємства позивача.

Відповідач, не визнаючи позовні вимоги, доводив, що позов є безпідставним щодо боргу за період 2016 -2019 роки, а за період з 2006 року по 2016 рік є недоведеним і таким, що заявлений з порушенням строку позовної давності.

Суд дослідив надані сторонами докази і наведені доводи і дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Судом встановлено, що КП «Теплопостачання міста Одеси» у період з 2006 року по грудень 2019 року в централізованому порядку забезпечував багатоквартирний житловий АДРЕСА_2 тепловою енергією, в тому числі і квартиру АДРЕСА_3 в цьому будинку. Споживачами теплової енергії по квартирі АДРЕСА_3 є наймач житлової площі в цій квартирі та члени його родини. Відповідач надав письмові докази, що безперечно свідчать відповідач ОСОБА_1 є наймачем у вищевказаній квартирі з вересня 2016 року. Хто був наймачем житлової площі в цій квартирі до вересня 2016 року суд не встановив, оскільки сторони не надли з цього питання відповідні докази. Відсутні докази і того, що ОСОБА_1 був зареєстрований і проживав в квартирі у період з 2006 року по вересень 2016 року (представник відповідача стверджував, що ОСОБА_1 не проживав в квартирі протягом тривалого часу) і відповідно був споживачем теплової енергії у вищевказаний період часу. Сторона відповідача належними доказами довела, що з вересня 2016 року по 31.12.2019 року ОСОБА_1 у повному обсязі сплачував надану і спожиту ним та його братом теплову енергію (квитанції на а.с. 36-65). З огляду на положення ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, суд погоджується з доводами представника відповідача, що вимоги в частині стягнення боргу з оплати комунальної послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2016 року по 31.12.2019 року є безпідставними.

Щодо вимог позивача в частині стягнення боргу за період з листопада 2006 року по по листопад 2016 року суд зазначає наступне: з наданого позивачем розрахунку заборгованості убачається, що станом листопад 2006 року заборгованість мешканців квартири АДРЕСА_1 складала 2532,14 грн. За який період часу утворилась ця заборгованість з розрахунку не убачається. В розрахунку заборгованості вказано, що рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_1 , що спростовується розпорядженням про переоформлення договору найму житлової площі від 09.09.2016 року (а.с.34) і самим договором найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 23.05.2018 року (а.с.35). З урахуванням наведеного суд вважає, що позивач не довів надання послуги з постачання теплової енергії саме відповідачу та членам його родини у період з листопада 2006 року по листопад 2016 року.

Керуючись ст.ст.259,263-265,268 ЦПК України, суд-

Вирішив

Позов Комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплопостачання залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 12.10.2020 року.

Суддя Калашнікова О. І.