Провадження № 22-ц/801/1843/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 рокуСправа № 127/12848/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Оніщука В.В.,

розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 серпня 2020 року, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

В червні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.08.2011 р. ОСОБА_1 отримала у банку кредит в розмірі 15200,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згодом розмір кредитного ліміту було збільшено до 25000,00 грн. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають між нею та банком договір. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 03.05.2020 р. утворилась заборгованість в розмірі 169421,92 грн, з яких: 17272,32 грн - тіло кредиту, 6035,40 грн - заборгованість за процентами (згідно ст. 625 ЦК України), 146114,20 грн - пеня. Оскільки законодавством не передбачено обов`язок кредитодавця вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 136312,30 грн, з яких: 17272,32 грн - заборгованість за кредитом, 6035,40 грн - заборгованість за процентами (згідно ст. 625 ЦК України), 113004,58 грн - пеня за період з 31.08.2011р. по 01.07.2019 р. (а.с. 1-5)

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 серпня 2020 року позов АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 31.08.2011 р. станом на 03.05.2020 р., а саме:

- 17272,32 грн - заборгованість за тілом кредиту,

- 6035, 40 грн - заборгованість за процентами (згідно ст. 625 ЦК України),

- 8636,16 грн - пеня,

а також стягнуто 2102,00 грн судового збору.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості за пенею і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже рішення суду в частині задоволених позовних вимог, апеляційним судом не перевіряється, оскільки в цій частині не оскаржується.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 своїм підписом у заяві погодилась на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг б/н від 31.08.2011 р. За цим договором відповідач отримала у банку кредит в розмірі 15200,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згодом розмір кредитного ліміту було збільшено до 25000,00 грн.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с. 47).

Відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 03.05.2020 р. утворилась заборгованість в розмірі 169421,92 грн, з яких: 17272,32 грн - тіло кредиту, 6035,40 грн - заборгованість за процентами (згідно ст. 625 ЦК України), 146114,20 грн - пеня. Оскільки законодавством не передбачено обов`язок кредитодавця вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 136312,30 грн, з яких: 17272,32 грн - заборгованість за кредитом, 6035,40 грн - заборгованість за процентами (згідно ст. 625 ЦК України), 113004,58 грн - пеня за період з 31.08.2011р. по 01.07.2019 р. (а.с. 7-19)

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Забезпечення виконання зобов`язання у вигляді неустойки (штрафу, пені) регулюється ст. ст. 549-552 ЦК України.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені) (ст. 611 ЦК України).

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 31.08.2011 року укладеного між сторонами вона становить 13 6312,30 грн, з яких: 17272,32 грн - заборгованість за кредитом, 6035,40 грн - заборгованість за процентами (згідно ст. 625 ЦК України), 113 004,58 грн - пеня за період з 31.08.2011р. по 01.07.2019 р.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як зазначив у своєму листі від 01 лютого 2013 Верховний Суд України, "Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 рр.)" суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір, порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов`язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. Зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача, однак в останньому випадку відповідач, що звертається з клопотанням, повинен довести наявність підстав для зменшення неустойки (ч. 3 ст. 551 ЦК).

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд України 03 верес-ня 2014 року у справі № 6-100цс14.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру пені, оскільки він значно перевищує розмір збитків, завданих позивачу.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» не спростовують висновків суду першої інстанцій, оскільки судом належним чином досліджено подані банком докази, а саме розрахунок заборгованості за кредитним договором доданий до позовної заяви, перевірив його, оцінив в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, та вірно зазначив, що наведений у ньому розмір заборгованості по пені не є обґрунтованим належними, з чим і погоджується колегія суддів.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» Крилової Олени Леонідівни залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

В.В. Оніщук