Єдиний номер справи 490/8451/16-ц
Провадження 22-ц812/1456/20 Головуючий по 1 інстанції Гуденко О.А.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2020р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання Колосова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 червня 2020р.

за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про визнання договору поруки припиненим

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про визнання договору поруки припиненим,

встановила:

У серпні 2016 року ПАТ "ОТП Банк" пред`явило позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 і з врахуванням подальших уточнень просило стягнути 62800,95 дол. США заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 18 червня 2008 року уклав з ОСОБА_2 кредитний договір № ML-401/035/2008, за яким надав 64128 дол. США до 15 червня 2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.

18 червня 2008 року з метою забезпечення кредитного договору з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладені договори поруки № SR-401/039/2008 та № SR-401/040/2008, відповідно до яких останні поручилися за повне та своєчасне виконання позичальником боргових зобов`язань у повному обсязі.

Відповідачі належним чином вимоги кредитного договору не виконують, у зв`язку з чим станом на 20 жовтня 2017 року наявна заборгованість у розмірі 62800,95 дол. США, яка складається: 56204,07 дол. США основний борг (тіло кредиту), 6596,88 дол. США проценти за користування кредитом.

Оскільки відповідачі в досудовому порядку не погасили заборгованість, позивач просив стягнути з них в солідарному порядку 62800,95 дол. США.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 пред`явили зустрічний позов до ПАТ "ОТП Банк" про визнання поруки припиненою.

В обгрунтування позову вказували, що згідно додатку №1 до кредитного договору встановлено, що реальна процентна ставка за користування кредитним коштами складала 12,7 %. Однак протягом 2009-2012 років без погодження з ними між Банком та ОСОБА_2 було укладено додаткові договори до кредитного договору, за умовами яких змінювалися умови кредитного договору. Починаючи з 13 квітня 2009 року реальна процентна ставка збільшилась до 14,26 %, що свідчить про припинення поруки.

В додаткових письмових поясненнях від 23 жовтня 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зазначали, що згідно умов п.2.1.3. Додаткового договору від 17.01.2012 року № 6 до кредитного договору врегульовано питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання в разі порушення умов кредитного договору позичальником. Така вимога була направлена ОСОБА_2 26 березня 2015 року про дострокове повернення кредиту протягом 30 днів. Враховуючи умови кредитного договору строк виконання основного зобовязання змінено, тобто він настав 26 квітня 2015 року. Оскільки договорами поруки від 18.06.2008р. не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, то згідно вимог ст. 526, 559 ЦК Банк повинен був звернутися до суду з позовом до поручителів в шестимячний строк з настання дострокового строку виконання основного зобов`язання, тобто до 15 жовтня 2015 року, проте звернувся до суду з цим позовом 26 серпня 2016 року. Таким чином, порука є припиненю з 25 жовтня 2015 року відповідно до ст. 559 ЦК.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 червня 2020р. позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в солідарному порядку (з кожного поручителя з позичальником окремо) 62800,95 дол. США заборгованості за кредитним договором від 18 червня 2008 року № ML-401/035/2008. У задоволенні зустрічних позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність рішення суду в частині відхилення її зустрічного позову, просила його скасувати і ухвалити нове рішення про його задоволення.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 18 червня 2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №ML-401/035/2008, за умовами якого остання отримала 64128,65 дол. США, які зобов`язалась повернути до 15 червня 2028р. ануїтетними платежами згідно графіку з плаваючою процентною ставкою у розмірі фіксований відсоток 2,49% + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізиних осіб у валюті тотожній валюті кредиту , що розміщені в банку на строк в 366 днів з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).

Згідно Додатку № 1 до вказаного договору відсоткова ставка за кредитом становить 10,99 % річних, щомісячний ануїтетний платіж - 667,95 дол. США. Передбачені супутні витрати на оформлення договору придбання нерухомого майна, страхування. Графік містить визначення розподілу щомісячного платежу: частини на погашення основної суми кредиту та частини на проценти за користування кредитом. Зазначено реальну процентну ставку 12,7% та абсолютне значення подорожчання кредиту 102960,10 дол. США.

18 червня 2008 року ОСОБА_2 за меморіальним ордером № 1 отримала 64128,65 дол. США.

18 червня 2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 укладені окремі договори поруки №SR-401/040/2008, №SR-401/039/2008, відповідно до яких поручителі зобов`язались солідарно відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його Боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань.

18 червня 2008 року, 28 січня 2009 року, 13 квітня 2009 року, 01 червня 2009 року, 15 липня 2009 року, 15 березня 2010 року, 17 січня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладались додаткові договори №1 - №6 до кредитного договору, за умовами яких, в тому числі змінювались графіки платежів, збільшували та зменшувались процентні ставки. Доповнено договір п. 2.1.3. про дострокове виконання боргових зобовязань за ініціативою банку.

13 квітня 2009 року, 15 липня 2009 року, 15 березня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 укладені додаткові договори №1 до договорів поруки, відповідно до яких термін кредитний договір вважати - кредитний договір № МL-401/035/2008 від 18.06.2008 року, укладений між кредитором та боржником, з усіма існуючими та майбутніми змінами, доповненнями та додатками.

Доповнені п.2.2. договорів поруки п.2.2.1. - в разі зміни боргових зобов`язань після укладення цього договору, такі боргові зобов`язання забезпечуються в їх повному обсязі без укладення будь-яких додаткових договорів до цього Договору.

Повернення основної суми кредиту - не пізніше 15 червня 2028 року.

Розмір забезпечених боргових зобов`язань забезпечених порукою становить 66856,26 доларів США.

За наданим ПАТ «ОТП Банк» розрахунком заборгованість за кредитним договором станом на 20 жовтня 2017р. складає 62800, 95 дол. США ( 56204,07 дол. США основний борг (тіло кредиту), заборгованість по процентам 6596,88 дол. США.).

Рішення суду в частині стягнення 62800, 95 дол. США заборгованості за кредитним договором з позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 не є предметом перевірки на його законність і обґрунтованість в апеляційному порядку на підставі ч.1 ст.367 ЦПК.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 , суд виходив з того, що зобов`язання останньої як поручителя за кредитним договором не припинилися, так як позичальник щомісячно після отримання першої досудової вимоги банку про повернення кредиту в повному обсязі вносила платежі на погашення простроченої заборгованості, а тому ця вимога вважається відізваною банком (втратила чинність).

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК (в редакції, що діяла на час укладення договорів поруки з наступними змінами і доповненнями до них) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею

зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди

поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його

відповідальності.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання

зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання,

запропоноване боржником або поручителем.

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу

особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого

в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука

припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня

настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить

вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не

встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука

припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя

протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «ОТП Банк» на адресу ОСОБА_2 надіслало за вих. №22-2/869725 від 26 березня 2015р. вимогу про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі впродовж 30 календарних днів з моменту відправлення вимоги, а саме сплатити 57111,91 дол. США неповернутого кредиту та 761,05 дол. США процентів (т.3 а.с.239).

Цю досудову вимогу було долучено до матеріалів справи за клопотанням представника відповідачки, тобто факт її відправлення позичальнику, що не заперечувалось позивачем, є доведеним.

Відповідно до п.п.2.1.3.1. п.2.1.3. кредитного договору (додатковий договір №6 від 17 січня 2012р.) у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань понад 92 календарних дні чи невиконанні інших умов кредитного договору понад 30 календарних днів, вважається, що позичальник допустив істотне порушення кредитного договору у зв`язку з чим позичальник зобов`язаний погасити боргові зобов`язання в повному розмірі та в строки відповідно до п.п.2.1.3.2. цього договору.

Згідно з п.п.2.1.3.2. п.2.1.3. кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником, поручителем, майновим поручителем своїх боргових чи інших зобов`язань за кредитним договором. Зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати отримання позичальником відповідної письмової вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 60 календарних днів з дати отримання вимоги.

Вимога вважається отриманою на сьомий календарний день з дати її відправки.

За правилами п.п.2.1.3.3. п.2.1.3. кредитного договору у випадку виконання позичальником вимоги банку у встановлений цим додатковим договором строк, або якщо протягом цього ж строку позичальник усуне порушення умов кредитного договору, вимога вважається відізваною банком (втрачає чинність), у зв`язку з чим боргові зобов`язання підлягають виконанню позичальником в розмірі, порядки та строки визначені кредитним договором з усіма наступними змінами та доповненнями.

В установлений п.п.2.1.3.2. п.2.1.3. кредитного договору строк позичальник не виконав зобов`язання за досудовою вимогою від 26 березня 2015р., а тому відсутні підстави вважати, що внаслідок часткового повернення кредитної заборгованості, а вимога заявлялась про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі, ця досудова вимога втратила чинність.

В разі якщо б кредитор погодився вважати свою досудову вимогу відізваною, тобто незважаючи на неповне її виконання позичальником, то він повинен був повідомити про це позичальника у такий же спосіб як і при направленні досудової вимоги, або ж укласти чергову додаткову угоду до кредитного договору.

За таких обставин, а саме не пред`явлення кредитором позову до ОСОБА_1 як до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (67 день після відправлення кредитором 26 березня 2015р. на адресу позичальника досудової вимоги) слід дійти до висновку про обґрунтованість її зустрічного позову та наявності підстав вважати договір поруки припиненим.

З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду в частині, яка стосується ОСОБА_1 в силу п.4 ч.1 ст.376 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст.367,374-376,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 червня 2020р. в частині первісного позову до ОСОБА_1 та зустрічного позову останньої скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволені первісного позову Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки № SR-401/040/2008, укладений 18 червня 2008 року між ОСОБА_1 і Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на користь ОСОБА_1 960 грн. судових витрат у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст виготовлено 07 жовтня 2020р.

Головуючий: Судді: