КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/5011/17 Головуючий у суді першої інстанції: Журавський В.В.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/717/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Мостової Г.І.

при секретарі Орленко Т.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Бориспільської міської ради Київської області, Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району», приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Лідії Євгеніївни, треті особи: приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Дідок Валентина Василівна, ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

26 червня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до відповідачів - ОСОБА_1 , Бориспільської міської ради Київської області, Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району», приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Л.Є. про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно в порядку спадкування та з урахування збільшених позовних вимог в процесі судового розгляду також просила визнати недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №33269263 від 29 грудня 2016 року та скасувати запис №18399308 від 27 грудня 2016 року про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 на будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 ; визнати недійним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34400197 від 22 березня 2017 року та скасувати запис №19579416 від 22 березня 2017 року про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 на Ѕ частку будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 ; визнати недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34512923 від 29 березня 2017 року та скасувати запис №19697892 від 29 березня 2017 року про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 на Ѕ частку будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . На день смерті ОСОБА_4 проживала разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач є дочкою та єдиною спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_4 . Спадкове майно складається з будинку з надвірними будівлями, який розташовується в АДРЕСА_1 , який був придбаний на підставі нотаріально посвідченого договору від 22 травня 2002 року. При зверненні позивача до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Крім цього, було з`ясовано, що будинок, залишений в спадщину, належить ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу від 29 березня 2017 року та від 22 березня 2017 року, посвідчених приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Л.Є. Тому, з метою захисту порушених прав позивач звернулася із позовом до суду.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2019 року позов задоволено.

Визнано недійсними рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 13269263 від 29.12.2016 та скасовано запис №18399308 від 27.12.2016 про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 на будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 .

Визнано недійсними рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34400197 від 22.03.2017 та скасовано запис №19579416 від 22.03.2017 про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 на Ѕ частку будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 .

Визнано недійсними рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34512923 від 29.03.2017 та скасовано запис №19697892 від 29.03.2017 про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 на 1/2 частку будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 .

Визнано право власності у порядку спадкування за законом за ОСОБА_5 на будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ;

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 будинок АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 .

Не погодившись із рішенням суду відповідач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2019 року скасувати, як незаконне та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначав, що рішення підлягає скасуванню з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи, порушення норм процесуального та неправильного застосування норм матеріального права.

Апеляційну скаргу обгрунтовував тим, що він є добросовісним набувачем будинку АДРЕСА_1 за договорами купівлі-продажу від 22.03.2017 та 29.03.2017 під час укладення яких нотаріусом було належним чином перевірено достовірність усіх необхідних правовстановлюючих документів. Однак, судом не досліджена належним чином та обставина, що ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 не той будинок, що куплено за договором купівлі-продажу від 22.05.2002 гр. ОСОБА_4 у гр. ОСОБА_6 , а саме будинок А-1, 1947 року побудови, загальною площею 20,2 кв.м., житловою - 12,8 кв.м., погріб «В», колодязь «К», огорожа №1, а будинок загальною площею 77, 50 кв.м., житлова 39, 23 кв.м., допоміжна 38, 27 кв.м., до яких входить житлова кімната 1 - 18, 41 кв.м., 2-а - 20, 82 кв.м., кухня 10, 80 кв.м., санвузол 7,17 кв.м., коридор 10 кв.м., тобто зовсім інший будинок, що не було встановлено та досліджено судом.

Відзначив, що рішення суду грунтується на поясненнях позивачки та спадковій справі № 11/ 2017 , заведеній приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Дідок Валентиною Василівною , а висновки суду про те, що ОСОБА_3 не набув у передбачений законом спосіб право власності на будинок АДРЕСА_1 і у зв`язку із цим не мав права відчужувати вказаний будинок на користь ОСОБА_1 не відповідають дійсним обставинам справи. Натомість право власності на спірний будинок було зареєстроване за ОСОБА_3 на законних підставах державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району». Зауважив, що наявність документа, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого об`єкта будівництва не є обов`язковим, тому рішення державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» від 29.12.2016 № 13269263 про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 відповідало на той час чинному законодавству.

Звернув увагу на те, що задоволення позовних вимог в частині витребування спірного будинку у ОСОБА_7 є незаконним, оскільки позивачка у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України не надала суду достатніх і належних доказів про те, що саме цей будинок вибув з її володіння поза її волею і що ОСОБА_3 не мав права відужувати його, а самі вони цього передбачити не могли. Не надала позивачка також і доказів щодо виділенння їй земельної ділянки та якою площею для будівництва та обслуговуванння житлового будинку з надвірними будівлями, який вона придбала згідно договору купівлі-продажу від 22.05.2002 та належного оформлення в користування цієї земельної ділянки. А тому вважає, що він є добросовісним набувачем спірного будинку, а суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням вимог ст. 263 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 позивач ОСОБА_5 вказувала, що вона повністю з нею не погоджується, оскільки відповідач оскаржує рішення Бориспільського, а не Богуславського райсуду Київської області. Зазначала, що спірний будинок був її матір`ю при житті перебудований, про що свідчать відповідні документи. Зауважила, що спірне майно вибуло з володіння поза її волею, а тому вона звернулась до суду за захистом порушеного права. Вважає рішення суду про задоволення її позовних вимог законним та обгрунтованим. Просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідачі Бориспільська міська рада Київської області, Комунальне підприємство «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району», приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Лідія Євгеніївна, треті особи: приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Дідок Валентина Василівна, ОСОБА_3 у визначений ухвалою суду строк, не скористалось процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судові засідання призначені в приміщенні Київського апеляційного суду, зокрема, останнє 14 вересня 2020 року, відповідачі ОСОБА_1 , Бориспільська міська рада Київської області, Комунальне підприємство «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району», приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Лідія Євгеніївна, треті особи: приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Дідок Валентина Василівна, ОСОБА_3 не з`явилися.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог частини 1 статті 44 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ч.1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 120 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку відповідачів та 3-х осіб в судове засідання, які про час та місце розгляду справи повідомлялися, причину неявки суду не повідомили, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. До того ж, відповідач ОСОБА_1 для участі у справі направив свого представника.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з вимог абз.3. ч.2 ст. 331, ч.1 ст.388, 392, 396, 1218, ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, ч.3, 4 ст.26 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також з того, що ОСОБА_3 не набув у передбачений законом спосіб право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , а тому не мав права відчужувати вказаний будинок на користь ОСОБА_1 . А оскільки спірний будинок було відчужено поза волею позивача, то остання має право на відновлення свого права шляхом визнання недійсності рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Проте, з такими висновками суду не можна погодитись виходячи з наступного.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає вказаним вимогам цивільного процесуального права дивлячись на таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім`я, серії НОМЕР_1 (т.1 а.с.14).

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При житті ОСОБА_4 заповіт на своє майно не склала, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом.

23 травня 2017 року позивач ОСОБА_5 подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 , про що свідчить копія спадкової справи №11/2017, заведеної приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Дідок В.В. Родинні стосунки підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача (т.1 а.с.16), копією свідоцтва про укладення шлюбу, внаслідок якого позивач змінила своє дошлюбне прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (т.1 а.с.20), а також відповідними копіями свідоцтва про шлюб та про розірвання шлюбу спадкодавця, згідно яких вона тричі змінювала своє прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_8 », з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_11 », з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 » (т.1 а.с.15,17-20).

Постановою від 31 травня 2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, загальною площею 20,2 кв.м та житловою 12,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відмова у видачі свідоцтва нотаріусом мотивована тим, що власником усього будинку відповідно до Державного реєстру речових прав є ОСОБА_1 , а тому наданий спадкоємицею правовстановлюючий документ на цей будинок не є підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину.

Вважаючи порушеними права ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом.

Її позовні вимоги зводились до наступного: визнати недійсними рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 13269263 від 29.12.2016 та скасувати запис №18399308 від 27.12.2016 про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 на будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 ; визнати недійсними рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34400197 від 22.03.2017 та скасувати запис №19579416 від 22.03.2017 про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 на Ѕ частку будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 ; визнати недійсними рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34512923 від 29.03.2017 та скасувати запис №19697892 від 29.03.2017 про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 на 1/2 частку будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 ; визнати право власності у порядку спадкування за законом за ОСОБА_5 на будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 будинок АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 .

До участі у справі залучені відповідачі ОСОБА_1 , Бориспільська міська рада Київської області, Комунальне підприємство «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району», приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Лідія Євгеніївна та треті особи: приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Дідок Валентина Василівна, ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Відповідно з положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Із матеріалів справи вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно значиться рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 13269263 від 29.12.2016 запис №18399308 від 27.12.2016 про право власності за ОСОБА_3 на будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вищезазначений запис був сформований державним реєстратором Огребчук Радиславом Володимировичем Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району», Київської області.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до процедури державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень така реєстрація проводиться не за ініціативою державного реєстратора.

Право власності та інші речові права на нерухоме майно реєструються в реєстраційній службі за заявою особи (довіренної особи) при подачі відповідного пакету документів.

Положенням статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що Державна реєстрація покликана забезпечити охорону та захист прав та законних інтересів власників, користувачів нерухомого майна шляхом створення додаткових гарантій для них. Державна реєстрація прав зводить до мінімуму можливість недобросовісних осіб реєструвати на себе права, які їм не належать, а тому створює перешкоди для проведення незаконних операцій з нерухомістю. Лише зареєстровані права мають юридичну силу перед іншими (третіми) особами, а зареєструвати за собою права на нерухомість може лише особа, якій вони належать згідно з дійсними документами, які відповідають вимогам законодавства.

Із вищевикладеного слідує, що Комунальне підприємство «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області - відповідач у справі в особі державного реєстратора Огребчука Радислава Володимировича формувало запис про право власності до Державного реєстру об`єкт нерухомого майна не за власною ініціативою, а за заявою заявника ОСОБА_3 (а.с.93).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава ( ст. 48 ЦПК України).

Позивач - це особа, на захист прав та інтересів якої відкрито провадження у справі. З цього випливає, що позовна заява подається для захисту порушених прав.

Процедурні питання заміни неналежного відповідача чи залучення співвідповідача визначені ст. 51 ЦПКУкраїни.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача заміняє первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі або залучає до участі у справі ще одного відповідача.

Тоді як, пред`являючи позов до суду позивач вважала, що її право порушено відповідачем Комунальним підприємством «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області, який вчинив державну реєстрацію.

А правовий статус ОСОБА_3 був визначений, як третя особа шляхом залучення його до участі у справі за клопотанням позивача.

Треті особи належать до осіб, які мають матеріально-правову і процесуально-правову заінтересованість у справі.

Відповідач - це особа, на яку вказує позивач, як на порушника своїх прав. Тому саме позивач визначає, до кого пред`явити позов. Якщо позивач помилиться і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у позові відмовляє.

Отже, статус третьої особи є відмінним від статусу відповідача і на 3-ю особу не може бути покладена будь-яка відповідальність за рішенням суду.

Статтею 175 ЦПК України передбачено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не визначилась з колом осіб, які повинні відповідати за її позовом.

Апеляційний суд у силу своїх процесуальних повноважень, визначених ст. 367, 374 ЦПК України, не має права на стадії апеляційного розгляду на залучення до участі у справі інших осіб, як і повноважень на скасування рішення суду з направленням справи на новий судовий розгляд лише через пред`явлення позову не до тієї особи. Такі недоліки провадження у справі не можуть бути усунені при розгляді справи апеляційним судом.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи фактичні обставини справи, вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що є підставою для його скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: