Провадження № 22-ц/812/1705/20 Головуючий суду першої інстанції Семенова Л.М.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 жовтня 2020 року м. Миколаїв Справа № 477/2737/14-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю:

представника заявника Боровської К.А.,

боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 серпня 2020 року, постановлену під головуванням судді Семенової Л.М., в залі судового засідання в м. Миколаїв, о 11 год. 32 хв., за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») про заміну стягувача у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ «ОТП Факторинг Україна») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду з заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Свою заяву ТОВ «Вердикт Капітал» обґрунтовувало тим, що 3 березня 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської області ухвалив рішення по справі №477/2737/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором кредиту від 01 серпня 2006 року CL-401/13/2006 за кредитом в розмірі 20 756 дол. США 29 центів, за процентами в розмірі 6 786 дол. США 54 центи та пеню в сумі 350 000 грн. Також розподілено судові витрати.

9 квітня 2015 року рішенням Апеляційного суду Миколаївської області це рішення в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_2 було скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову до ОСОБА_2 відмовлено, а рішення суду в частині стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 170 027 грн. 31 коп. заборгованості за кредитним договором, з яких 5 632.44 дол. США, що еквівалентно 85 027 грн. 31 коп. заборгованість по кредиту та 85 000 грн. - пеня.

17 вересня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №3-09/18, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором кредиту № CL-401/13/2006.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області № 477/2737/14-ц від 22 травня 2019 року у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником відмовлено.

Тому скаржник був вимушений повторно звернутися до суду із заявою про заміну сторони стягувача його правонаступником.

Посилаючись на викладене та ст. 512 ЦК України, заявник просив суд змінити стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у цивільній справі № 477/2737/14-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 серпня 2020 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Вищезазначену ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що заявником не надано суду підтвердження виконання ним двох умов за якими право вимоги до боржника ОСОБА_1 щодо заборгованості за договором факторингу переходить від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ТОВ «Вердикт Капітал», а саме: 1) перерахування платежів; 2) підписання акту приймання передачі реєстру боржників.

За висновком місцевого суду, перехід правова вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржника ОСОБА_1 заявником не доведено, отже не доведено те, що ТОВ «Вердикт Капітал» отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні по відношенню до боржника, що є підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва.

Не погодившись з ухвалою суду, заявник оскаржив її в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу суду.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що до укладеного договору факторингу №3-09/18 від 17 вересня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» 23 серпня 2018 року було укладено договір №146-08/18 про участь у конкурсі на укладення договору.

За результатами проведеного конкурсу, переможцем торгів визнано ТОВ «Вердикт Капітал». На підтвердження даної обставини і було укладено договір факторингу № 3-09/18 від 17 вересня 2018 року.

В даному випадку, посилання суду на недоведеність уступки права вимоги є безпідставними, та такими, що порушують права нового кредитора в зобов`язаннях ТОВ «Вердикт Капітал» та призводить до невиконання судового рішення.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту зазначених правових норм.

Вказані обставини на думку заявника є підставою для скасування оскаржуваної ухвали районного суду.

Боржник ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу доводи скарги не визнав та просив залишити судове рішення без змін.

Інші учасники справи правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористались.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 3 березня 2015 року у справі № 477/2737/14-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто в солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором кредиту від 01 серпня 2006 року CL-401/13/2006.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 09 квітня 2015 року рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_2 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості. Рішення суду в частині стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 змінено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 170 027 грн 27 коп, заборгованості за кредитним договором, з яких 5 632.44 дол США, що еквівалентно 85 027 грн 31 коп, заборгованості по кредиту та 85 000 грн пені. Також розподілено судові витрати.

2 листопада 2015 року кредитору у справі видано виконавчі листи.

10 серпня 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду з заявою про заміну сторони, шляхом заміни стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 477/2737/14-ц, яку обґрунтовує укладенням договору факторингу № 3-09/18 від 17 вересня 2018 року.

На підтвердження своїх вимог заявником надано суду вказаний договір факторингу, реєстр боржників за цим договором, а також копію договору №146-08/18 про участь у конкурсі на укладення договору факторингу від 23 серпня 2018 року та копію платіжного доручення № 40 від 31 серпня 2018 року про перерахування платником ТОВ «Вердикт Капітал» 2 500 000 грн в якості гарантійного внеску згідно договору №146-08/18 про участь у конкурсі.

Укладенню договору факторингу передував конкурс відповідно до договору № 146-08/18 від 23 серпня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал».

В п. 6.2.3. договору факторингу зазначено, що право вимоги (право грошової вимоги до Боржників, строк платежу за якою настав, щодо погашення заборгованості) переходить до Фактора з моменту підписання сторонами цього договору та за умови виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п. 7 цього договору, і підписання Акту приймання-передачі реєстру Боржників, форма якого наведена в додатку № 3 до договору, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

При цьому, слід зазначити, що заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, встановлено, що звертаючись до суду з заявою про заміну стягувача, ТОВ «Вердикт Капітал» надало суду завірену копію договору факторингу від 17 вересня 2018 року, укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал», за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право вимоги за кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Указаний договір факторингу є чинним і у встановленому законом порядку не був розірваний і не визнаний недійсним. Додані до договору документи, зокрема реєстр боржників, а до апеляційного суду надано акт приймання-передачі, свідчать про відступлення і передання права вимоги до боржника ОСОБА_1 .

За такого, ТОВ «Вердикт Капітал»» є новим стягувачем ОСОБА_1 за кредитним договором, за невиконання умов якого судовим рішенням була стягнута заборгованість.

Висновки суду першої інстанції про не надання доказів сплати грошових коштів за договором факторингу, а відтак й не переходу права вимоги у зв`язку з не набранням чинності цим договором є помилковими та не можуть бути підставою для висновку про не набуття заявником прав вимоги, оскільки правовідносини за указаним договором факторингу виникли між клієнтом і фактором і жоден з них наразі не заявив про їх не укладення (розірвання, недійсність) у зв`язку з невиконанням умов договору іншою стороною.

Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним.

Також такі висновки суду спростовуються наданою заявником належним чином завіреною копією реєстру боржників, в якому указано прізвище, ім`я та по- батькові боржника, номер кредитного договору, дата укладення кредитного договору, кінцева дата погашення кредитної заборгованості, валюта договору, загальна сума боргу, загальна сума погашення за договором, номер договору поруки, ПІБ поручителя, що дає підстави суду дійти висновку про передачу прав вимоги саме до боржника ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, висновок суду про відсутність правових підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні не відповідає нормам матеріального та процесуального права, тобто є незаконним.

За таких обставин оскаржуване судове рішення не може вважатися законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Ураховуючи, що при вирішенні питання правонаступництва суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, оскаржуване судове рішення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про заміну стягувача внаслідок правонаступництва.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача у цивільній справі.

Згідно із підпунктами «б», «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення вимог апеляційної скарги ТОВ ««Вердикт Капітал», яке є правонаступником ТОВ «ОТП Факторинг Україна», щодо скасування ухвали суду першої інстанції, судовий збір, сплачений заявником у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у загальному розмірі 2 102, 00 грн, підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 (як відповідачем, до якого пред`явлені позовні вимоги, задоволені судом першої інстанції) на користь товариства.

Керуючись ст. ст. 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 серпня 2020 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місцезнаходження якого м. Київ, 04053,вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, код ЄДРПОУ 36799749,у справі № 477/2737/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судові витрати у розмірі 2 102, 00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 20 жовтня 2020 року.