Справа № 275/777/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миколайчука П.В.,

за участю секретаря судового Довгаленко О.І.,

представника позивача адвоката Нестерена М.М.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Житомирській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органу досудового розслідування, -

встановив:

До Брусилівського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до УСБУ в Житомирській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органу досудового розслідування.

Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

В підготовчому судовому засіданні 28.09.2020 представник відповідача Управління Служби безпеки України в Житомирській області Малик С.О. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження, мотивуючи його тим, що між цим само сторонами за тим само предметом та підставами позову вже є рішення суду, яке набрало законної сили. Так, 14.09.2010 Корольовським районним судом м. Житомира ухвалено рішення у справі № 2-438/10 за позовом ОСОБА_1 до УСБ України в Житомирській області про визнання дій протиправними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вказане рішення набрало законної сили. При цьому у справі № 2-438/10 позивач посилався на ті ж обставини і заявляв ту само вимогу до того ж відповідача, що і в справі № 275/777/20. В заяві від 15.10.2020 представник просив розглядати клопотання без його участі, просив його задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні 28.09.2020 позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Нестеренко М.М. проти задоволення клопотання заперечили з тих підстав, що спір у справі № 2-438/10 стосувався інших сторін, зокрема позов було подано також і до слідчого СБУ, наявні відмінності в позовних вимогах, так як в 2010 році заявлялась вимога про стягнення і матеріальної шкоди, тому вважають справи не тотожними, а тому і відсутніми підстави для закриття провадження, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК.

В підготовче судове засідання 16.10.2020 позивач не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні 16.10.2020 додатково заперечив проти закриття провадження, оскільки рішення судів у справі № 2-438/10 грунтувалось на тому, що на той час кримінальна справа проти позивача не була завершена, тоді як на даний час справу розглянуто, тому наявні інші підстави для позову. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

За клопотанням представника відповідача, судом 28.09.2020 витребувано належним чином засвідчені копії рішень у справі № 2-438/10, які 15.10.2020 надійшли до суду.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про закриття провадження, заслухавши думку учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 44 ЦПК, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно п. 3. ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 335/12790/16-ц, від 29.11.2019 року у справі № 3761/10016/15-ц.

Відповідно до письмових доказів, доданих до клопотання представника відповідача та витребуваних судом, ОСОБА_1 вже звертався до суду з позовом про стягнення з Управління СБ України у Житомирській області моральної шкоди, справа розглядалася Корольовським районним судом м. Житомир, № 2-438/10. Предметом позову ОСОБА_1 у даній справи була, зокрема, вимога стягнення моральної шкоди, завданої в зв`язку з порушенням 24.06.2008 відносно позивача кримінальної справи за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України та незаконного застосуванням щодо нього з 24.06.2008 по 19.08.2008 запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд. У вказаній справі, окрім Управління СБУ у Житомирській області, також співвідповідачем було залучено слідчого СВ Управління СБУ, при цьому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій протиправними і стягнення матеріальної шкоди і були адресовані саме слідчому, а вимога про стягнення моральної шкоди заявлялася лише до УСБУ у Житомирській області.

В свою чергу, предметом позову у справі № 275/777/20, яка розглядається, є вимога про стягнення на користь ОСОБА_1 з Управління СБ України у Житомирській області компенсації моральної шкоди, завданої в зв`язку з порушенням 24.06.2008 відносно нього кримінальної справи за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України та незаконного застосуванням щодо нього з 24.06.2008 по 19.08.2008 запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд у даній справі. Тобто, позивачем до того само відповідача заявлено ту ж вимогу, що і в справі № 2-438/10, яка грунтуєтсья на ідентичних обставинах.

Таким чином, як у справі № 2-438/10, так і в справі № 275/777/20 є тотожним предмет позову вимога про стягнення з Управління СБУ у Житомирській області моральної шкоди; є тотожними сторони позивач ОСОБА_1 та відповідач Управління СБ України у Житомирській області; є тотожними підстави позову - порушення відносно ОСОБА_1 24.06.2008 кримінальної справи за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України та застосування щодо нього з 24.06.2008 по 19.08.2008 запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд у даній справі, що завдало моральної шкоди.

Ті обставини, що у справі № 2-438/10, окрім Управління СБ України, були залучені і інші співвідповідачі (слідчий, Управління Держказначейства), до яких не заявлялась вимога про стягнення моральної шкоди, жодним чином не спростовують тотожність сторін, предмету та підстав позову зі справою № 275/777/20 в частині спору саме з Управлінням СБУ у Житомирській області щодо стягнення моральної шкоди. Суд враховує практику вирішення питання тотожності справ в контексті застосування п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК застосовану Верховним Судом у справі № 344/12019/16-ц, Постанова від 08.04.2020 та у справі № 3761/10016/15-ц, Постанова від 29.11.2019 року, з якої вбачається, що наявність у одній із справ додаткових співвідповідачів чи зміна формулювання позовних вимог (тобто наявність інших, нетотожних, елементів у справах) самі по собі не вказують на нетотожність спорів.

Та обставина, на яку вказує представник позивача заперечуючи тотожність спорів, що на момент розгляду справи № 2-438/10 ще не було розглянуто кримінальну справу щодо ОСОБА_1 , а тому підстави позову у справі № 275/777/20 є іншими, не вказує на нетотожність підстав для позовів у обох справах, оскільки, як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 02.07.2020, справа № 619/38/17, до підстави позову не можуть входити обставини, що виступають доказами у справі, оскільки з ними закон не пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав і обов`язків. Вказані обставини лише підтверджують наявність чи відсутність юридичних фактів, які входять у підставу позову. Тобто, факт завершення розгляду кримінальної справи щодо позивача вже після розгляду справи № 2-438/10 не спростовує тотожність предмету спору та його підстав у обох справах.

Суд приходить до висновку, що рішення Корольовського районного суду м . Житомира у справі № 2-438/10 стосується тих само сторін, грунтується на тих само підставах і за тим само предметом спору, що і у справі № 275/777/20 за позовом ОСОБА_1 .

Рішення Корольовського районного суду м. Житомир від 14.09.2010 про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , після його перегляду Апеляційним судом Житомирської області, набрало законної сили.

Тобто, на даний час існує ухвалене рішення суду, яке набрало законної сили, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що згідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, є підставою для закриття провадження по справі.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись п. 3 ч. 1 ст. 255, ст.ст. 258-261 ЦПК України, суд,

постановив:

Клопотання представника відповідача Управління Служби безпеки України у Житомирській області Малика С.О. про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - задовольнити.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Житомирській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органу досудового розслідування - закрити.

Копію ухвали надіслати невідкладно учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її оголошення.

Суддя П. В. Миколайчук