Справа № 426/7117/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Криви Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Чернишової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове Луганської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в Станично - Луганському районі Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в обґрунтування якої зазначив, що 22 липня 2020 року у нього настало право на отримання пенсії на пільгових підставах по списку № 1. При ознайомленні з документами, необхідними для нарахування пенсії, з`ясувалось, що запис на титульній сторінці трудової книжки НОМЕР_1 по батькові російською мовою не відповідає дійсності: замість ОСОБА_2 в трудовій книжці написано ОСОБА_3 . Така ж сама помилка допущена у написанні по батькові у воєнному квитку. Через це заінтересована особа відмовляє у призначенні пенсії, що підтверджується роздруківкою з порталу ПФУ. У зв`язку з цим просить суд встановити факт належності йому трудової книжки НОМЕР_1 та воєнного квитка № НОМЕР_2 .

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в заяві про встановлення факту належності просив проводити розгляд справи за його відсутності (а.с.18).

Заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в Станично - Луганському районі Луганські області, в судове засідання уповноваженого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.33,38,44). Заяв чи клопотань від них не надходило.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, яке заповнено російською мовою зазначено, що « ОСОБА_4 » народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24).

Згідно копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , виданого Суходільським МВМ УМВС України в Луганській області 24 травня 1996 року по батькові заявника зазначено « ОСОБА_2 » (російською мовою) (а.с.19).

Також, на ім`я ОСОБА_1 було видано диплом НОМЕР_3 від 15 липня 1988 року, в якому російською мовою по батькові заявника зазначено « ОСОБА_2 » (а.с.25).

Як вбачається з копії військового квитка НОМЕР_4 та копії трудової книжки НОМЕР_1 (дата заповнення 20.07.1988р.), які заповнені російською мовою, по батькові заявника зазначено « ОСОБА_3 » (а.с.22-23).

Отже, як вбачається із доданих до справи документів, в документах заявника наявні розбіжності у зазначенні його по батькові російською мовою.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до п. 2.13. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 (Інструкція не застосовується на підставі Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993), заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися а наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою.

Трудова книжка на ім`я заявника була заповнена в ПТУ - 28 м. Молодогвардійська Луганської області, що на теперішній час знаходиться на території тимчасово непідконтрольній українській владі.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності трудової книжки, оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації права на отримання пенсії, та ОСОБА_4 позбавлений можливості підтвердити належність йому трудової книжки в позасудовому порядку.

Таким чином, встановлення факту належності трудової книжки не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява в частині встановлення факту належності заявнику трудової книжки є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо заявленої вимоги про встановлення факту належності заявнику військового квитка, суд зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі, зокрема, військового квитка, судовому розгляду в окремому провадженні - не підлягають.

Отже, в частині встановлення факту належності заявнику військового квитка - слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 76-81, 258, 259, 263-265, 293-294, 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в Станично - Луганському районі Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити частково.

Встановити факт належності трудової книжки НОМЕР_5 , виданої на ім`я ОСОБА_4 (мовою оригіналу) - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 19 жовтня 2020 року.

Суддя Ю.В. Крива