Справа №: 272/84/20
Провадження № 2/272/170/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мостівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, суд, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка до смерті постійно проживала в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності, а також на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, які належали ОСОБА_2 на підставі рішення Мостівської сільської ради №21 від 22.12.1993. Державних актів на присадибні земельні ділянки спадкодавиця ОСОБА_2 за життя не виготовила. Проведеними замірами вищевказаних земельних ділянок встановлено, що фактична площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 0,25 га, щодо земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, то вона складається з двох окремих ділянок площами 0,21 га та 0,45 га.

За життя ОСОБА_2 був складений заповіт, посвідчений секретарем Мостівської сільської ради Яковчук В.І., відповідно до положень якого спадкодавиця заповіла все належне їй на день смерті майно позивачці ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає. При цьому, у встановлений вимогами ст.1270 ЦК України строк позивачка звернулася до приватного нотаріуса Вальчука О.М. із заявою про прийняття спадщини, та частково реалізувала свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_2 шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Однак позивачка не в змозі в повному обсязі в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_2 , а саме на земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавицею за життя на вказане спадкове майно не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст.26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника.

Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , на земельну ділянку площею 0,21 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,39 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , як на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовий збір з відповідача просить не стягувати.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити.

Представник відповідача Мостівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.5). Позивачка є дочкою померлої ОСОБА_2 , факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища згідно якого при укладенні шлюбу позивачка змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 (а.с.17-18). На день смерті ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з померлою на день її смерті були зареєстровані: дочка ОСОБА_1 з 28.06.1964 і по даний час, внучка ОСОБА_5 з 13.05.1983 по 13.02.2019, правнучка ОСОБА_6 з 27.10.2010 по 13.02.2019, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Мостівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 14 січня 2020 року №14 (а.с.6).

Після смерті спадкодавиці ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на земельні ділянки загальною площею 0,85 га, з яких: 0,25 га площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 , та 0,60 га площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 , які були передані у приватну власність померлій ОСОБА_2 на підставі витягу із рішення виконкому Мостівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області №21 від 22 грудня 1993 року Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам (а.с.7). Проведеними замірами вищевказаних спадкових земельних ділянок встановлено, що фактична площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 0,25 га, щодо земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, то вона складається з двох окремих земельних ділянок площами 0,21 га та 0,45 га, та в загальному їх площа становить 0,66 га, що підтверджується кадастровими планами земельних ділянок (а.с.8-10). При цьому, враховуючи те, що загальна площа переданої ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,60 га, суд вважає, що позовна вимога позивачки про визнання за нею права власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площами 0,21 га та 0,39 га відповідає загальній площі земельної ділянки переданої ОСОБА_2 у приватну власність на підставі витягу із рішення виконкому Мостівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області.

За життя, а саме 16 грудня 2011 року ОСОБА_2 був складений заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Мостівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області Яковчук В.І., зареєстрований в реєстрі за №149, відповідно до положень якого спадкодавиця ОСОБА_2 заповіла все належне їй на день смерті майно своїй дочці ОСОБА_1 (а.с.12). Відповідно до повідомлення, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Вальчуком О.М., та копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом вбачається, що спадщину яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заповітом прийняла дочка померлої ОСОБА_1 , та на ім`я останньої нотаріусом 17 травня 2016 року за реєстровим №592 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , та від 17 травня 2016 року за реєстровим №591 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,9244 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мостівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області (а.с.13,25-26,32). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 оформила право приватної власності на вказаний вище житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.14).

В позасудовому порядку позивачка не в змозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_2 , а саме на вищевказані спадкові земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавицею за життя на вказане спадкове майно не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що підтверджується листом приватного нотаріуса Вальчука О.М. від 16 січня 2020 року (а.с.19).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст. 328, 380, 1225, 1233, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.81, 120, 125 ЗК України.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачка має право на спадкування майна після смерті спадкодавиці, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити у зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1218, 1220, 1222, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 120, 125 ЗК України, ст.ст. 4, 76 - 89, 247, 258, 263 - 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на земельну ділянку площею 0,21 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,39 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:В. В. Карповець