ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/353/20 Справа № 201/7886/16 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
УХВАЛА

06 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про виправлення описки в постанові Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08 листопада 2016 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Визнано недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 31 березня 2000 року серії ВАК № 166167 на 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , видане Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_2 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року заочне рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08 листопада 2016 року скасовано. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 16 січня 2019 року рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 31 березня 2000 року, на 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд АДРЕСА_1 , виданого Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_2 , зареєстрованого в реєстрі за №1-1565. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. (т.3 а.с.40-45).

ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про виправлення описки у вказаній постанові Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2020 року (т.3 а.с.68, 69).

Відповідно до ч.1 ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Із мотивувальної частини постанови Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2020 року вбачається, що було допущено описки, а саме щодо зазначення томів справи та аркушів справи, на яких містяться відповідні документи у справі:

- В кінці абзацу В даному свідоцтві міститься інформація про те, що спадкове майно, на яке видається дане свідоцтво, складається з 1/2 частини зазначеного домоволодіння, що належала на підставі договору дарування ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якої прийняла її мати - ОСОБА_5 шляхом подачі заяви № 964 від 06 жовтня 1995 року про прийняття спадщини, але не одержала свідоцтва про право на спадщину помилково зазначено (т.1 а. с.14, 63), замість правильного (т. 1 а.с.13);

- В кінці абзацу У вказаному свідоцтві міститься інформація про те, що спадкове майно, на яке видається дане свідоцтво, складається з 1/2 частини зазначеного домоволодіння, що належала на підставі договору дарування ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якої прийняла її мати ОСОБА_5 шляхом подачі заяви № 964 від 06 жовтня 1995 року про прийняття спадщини, але не одержала свідоцтва про право на спадщину, помилково зазначено (т.1 а. с.14, 63), замість правильного (т. 1 а.с.13);

- В кінці абзацу Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо пропуску позивачем строків позовної давності у даній справі з посиланням на те, що позивачу було направдлено лист КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради від 06 березня у 2013 році, у якому його було повідомлено про те, що власником частини будинку він не є, а є відповідач у справі ОСОБА_2 на підставі оскаржуваного свідоцтва, а із позовною заявою у даній справі позивач звернувся 27 травня 2016 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, такі доводи є необґрунтованими, оскільки із листів КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради, адресованих адвокату Фурманець Д.О., позивачу ОСОБА_1 від 06 березня у 2013 році не вбачається, що позивач ОСОБА_1 дійсно отримував такі листи помилково зазначено (т.2 а.с.123, 124, 125), замість правильного (т. 2 а.с.124, 125, 126).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне виправити допущені в постанові Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2020 року описки.

Керуючись ч.1 ст.269 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки задовольнити.

Виправити в постанові Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом описки, зазначивши вірно:

- В кінці абзацу: В даному свідоцтві міститься інформація про те, що спадкове майно, на яке видається дане свідоцтво, складається з 1/2 частини зазначеного домоволодіння, що належала на підставі договору дарування ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якої прийняла її мати - ОСОБА_5 шляхом подачі заяви № 964 від 06 жовтня 1995 року про прийняття спадщини, але не одержала свідоцтва про право на спадщину (т.1 а. с.13), замість помилково вказаного (т.1 а. с.14, 63).

- В кінці абзацу: У вказаному свідоцтві міститься інформація про те, що спадкове майно, на яке видається дане свідоцтво, складається з 1/2 частини зазначеного домоволодіння, що належала на підставі договору дарування ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якої прийняла її мати ОСОБА_5 шляхом подачі заяви № 964 від 06 жовтня 1995 року про прийняття спадщини, але не одержала свідоцтва про право на спадщину (т.1 а. с.13), замість помилково вказаного (т.1 а. с.14, 63).

- В кінці абзацу: Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо пропуску позивачем строків позовної давності у даній справі з посиланням на те, що позивачу було направдлено лист КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради від 06 березня у 2013 році, у якому його було повідомлено про те, що власником частини будинку він не є, а є відповідач у справі ОСОБА_2 на підставі оскаржуваного свідоцтва, а із позовною заявою у даній справі позивач звернувся 27 травня 2016 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, такі доводи є необґрунтованими, оскільки із листів КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради, адресованих адвокату Фурманець Д.О., позивачу ОСОБА_1 від 06 березня у 2013 році не вбачається, що позивач ОСОБА_1 дійсно отримував такі листи (т. 2 а.с.124, 125, 126), замість помилково вказаного (т.2 а.с.123, 124, 125).

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Судді