Справа № 2-3844/11
Провадження № 6/522/814/20
УХВАЛА

02 жовтня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.,

за участю секретаря - Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, яке було застосоване ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.10.2011 року по справі № 2-3844/11.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подана заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеної заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.10.2011 року, було задоволено подання державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про забору виїзду за кордом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до повного погашення заборгованості за виконавчим листом № 2-3844/11 від 20.06.2011 року виданий Приморським районним судом м. Одеси про стягнення грошової суми у розмірі 822 853,86 грн.

20.11.2013 року Вищим спеціалізованим судом України, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.02.2011 року, за позовом ПАТ «Банк-Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк-Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, на підставі якого був виданий виконавчий лист було скасоване, та справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

02.07.2014 року Приморським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення по вищевказаній справі, яким позов ПАТ «Банк-Фінанси та Кредит» був задоволений частково, у задоволенні зустрічного позову було відмовлено. Рішення набуло чинності.

На підставі договору про відступлення права вимоги від 23.04.2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» придбала права вимоги за кредитним договором та набуло статусу нового кредитору.

Згідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» від 28.11.2019 р. заборгованість заявника перед товариством за кредитними договором відсутня.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Як зазначено в ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність у боржника заборгованості перед стягувачем, суд дійшов висновку, що необхідність у забезпеченні тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відпала, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 259, 260, 268, 441 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яке було накладено ухвалою Приморського районного суду м. Одеси 18.10.2011 року по цивільній справі № 2-3844/11.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя