Справа № 654/2978/20
Провадження №2/654/915/2020
УХВАЛА

про забезпечення позову

07 жовтня 2020 року

Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Третьякової І.В.

за участю секретаря Горох В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення боргу, а також стягнення моральної шкоди, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати в сумі 1067,98 грн., 3 % річних в сумі 649,00 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання, а також моральну шкоду в сумі 150000,00 грн.. 22.09.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій останній просить суд накласти арешт в межах ціни позову на земельну ділянку площею 15,76 га., що розташована на території Гладківської сільської ради Голопристансього району Херсонської області, яка зареєстрована за померлою ОСОБА_3 і є спадковим майном ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Вимоги заяви мотивовані тим, що ОСОБА_2 протягом восьми років ухиляється від сплати позивачу стягнутих на його користь рішенням суду грошових коштів, посилаючись на відсутність у неї доходів. При цьому, відповідач є власником земельної ділянки, площею 15,76 га., яка дісталася їй у спадщину після смерті матері ОСОБА_3 . Однак, ОСОБА_2 не оформлює на себе земельну ділянку і не отримує свідоцтво про право на спадщину, внаслідок чого відомості про неї, як власника не внесені до Державного реєстру прав власності і таким чином остання уникає накладення арешту свого майна для погашення боргів. Таким чином, з метою забезпечення можливості виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог, ОСОБА_1 просить вжити відповідних заходів, оскільки спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

В судовому засіданні позивач вимоги заяви про забезпечення позову підтримав та просив суд її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність її задоволення виходячи з наступного.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення з відповідача коштів, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання, що передбачено положеннями ст. 625 ЦК України та компенсацію моральної шкоди.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 05.01.2012р., вона є єдиною спадкоємицею після смерті своєї матері на земельну ділянку площею 15,76 га., яка розташована на території Гладківської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, згідно довідки від 05.01.2011 року №01/02-14, виданої Голопристанською ДНК. Земельна ділянка передана в оренду ОСОБА_4 . В даній заяві також зазначено, що після остаточного оформлення спадщини відповідач укладене з орендарем відповідний договір.

Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Проте відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень" не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

Отже, ОСОБА_2 звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, стала власником земельної ділянки площею 15,76 га. після смерті своєї матері, тому має право володіти та користуватися цим майном. Відсутність реєстрації права власності на зазначену ділянку зумовлює обмеження лише у праві розпорядженні нею.

Проте, ОСОБА_2 має можливість в будь-який момент отримати свідоцтво про право на спадщину та набувши повноцінних прав власника зможе розпорядитися земельною ділянкою на власний розсуд, що призведе до утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Таким чином, вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 15,76 га., що розташована на території Гладківської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, яка зареєстрована за померлою ОСОБА_3 і є спадковим майном ОСОБА_2 .

Зазначити дані стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначити дані боржника: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонеського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

СуддяІ. В. Третьякова