Номер провадження: 22-ц/813/7734/20
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2019 року про передачу цивільної за підсудністю за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АМБЕР», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» про визнання договору відступлення прав за договором іпотеки недійсним,

встановив:

28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «АМБЕР», ПАТ «КБ «НАДРА» про визнання договору відступлення прав за договором іпотеки недійсним.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «АМБЕР», ПАТ «КБ «НАДРА» про визнання договору відступлення прав за договором іпотеки недійсним, передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2019 року про передачу справи за підсудністю, та постановлення нової, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 05.10.2020 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У зв`язку з цим, судове засідання не проводиться.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього рішення є 05.10.2020 року.

При цьому колегією суддів враховано, що копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, учасники справи отримали належним чином (а.с. 110-112).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про передачу справи за підсудністю, суд першої інстанції виходив із вимог ч. 2 ст. 27 ЦПКУкраїни що місцезнаходженням відповідачів-юридичних осіб, та прийшов до висновку, що відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України справа підлягає направленню до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю.

Однак, Одеський апеляційний суд вважає, що такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просила визнати недійсним договір про відступлення прав за договором іпотеки, укладений між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «АМБЕР», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою О.П. 07.10.2019 року з підстав його укладання з порушенням норм чинного цивільного законодавства.

Оскільки, спір між сторонами виник внаслідок відступлення прав за договором іпотеки недійсним, а предметом іпотечного договору є квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально знаходиться в Малиновському районі м. Одеса, то суд мав керуватись саме ч. 1 ст. 30 ЦПК України під час визначення підсудності.

Територіальна підсудність визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції відповідно до ст. 26 - 30 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, статті 28-30 ЦПК України встановлюють виключення із загального правила територіальної підсудності.

Згідно до ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Крім того, постановою від 26.11.2018 року у справі № 522/22254/17 Верховним судом викладено позицію, що у разі конкуренції правил підсудності (щодо позовних вимог, на одну з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Позови про визнання правочину з нерухомості недійсним також підлягають розгляду за правилами виключної підсудності. Відповідно правочин про внесення змін до іпотечного договору, так само як й сам договір, є правочином, укладеним щодо нерухомого майна, а отже, спори, що виникають з приводу визнання його недійсним, підлягають вирішенню судом за правилами виключної підсудності.

За таких обставин, та враховуючи, що в даному випадку питання про підсудність справи має вирішуватись за ч.1 ст. 30 ЦПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що справа підсудна Печерському районному суду м. Києва.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, тобто Малиновськогорайонного суду м. Одеси.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева