єдиний унікальний номер справи 531/1203/20
номер провадження 2/531/374/20
19 жовтня 2020 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Черняєвої Т.М.,
за участю секретаря Мельник О.В.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування в особі служби у справах дітей Карлівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -
До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що до 01 жовтня 2010 року перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька - ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу донька проживає з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, з нею не спілкується, не цікавиться її життям, не дбає ні про її духовний, ні про фізичний розвиток. Згідно заяви, посвідченої приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Полтавської області Пусан В.С. від 29 липня 2020 року, ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення на офіційному сайті суду, про причини неявки суд не повідомляв.
Представник третьої особи органу опіки та піклування Карлівської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, надав суду висновок органу опіки про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої доньки. На підставі ст.223 ЦПК України, суд вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою судді від 14.08.2020 року у справі відкрито провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8).
Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина залишилася проживати з матір`ю (а.с.7).

Заборгованість ОСОБА_2 станом на 01.07.2020 року по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , відповідно до виконавчого листа №531/1719/2014, виданого 23.12.2014 року Карлівським районним судом Полтавської області, згідно довідки Карлівського РВ ДВС від 21.07.2020 року складає 80201,95 грн. (а.с.5).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи за № 2114 від 19.07.2020 року дитина зареєстрована разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6 - довідка, а.с. 13 - копія паспорта матері).

Згідно довідки Карлівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4, класний керівник 7 класу ОСОБА_4 , де навчається ОСОБА_3 , зазначає, що батько у вихованні та навчанні доньки не приймає, протягом трьох років навчання у середній школі ОСОБА_2 не був присутній на батьківських зборах, не підтримував телефонних зв`язків, не приймав участі у шкільному житті дитини, не надавав матеріальної допомоги на харчування дитини, усі грошові витрати здійснювала мати дитини - ОСОБА_1 (а.с. 11).

Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при Карлівській районній державній адміністрації Полтавської області від 07.09.2020 року, орган опіки та піклування райдержадміністрації склав висновок та вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.38).

Відповідно до заяви, посвідченої приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Полтавської області Пусан В.С. від 29 липня 2020 року, ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 .

Згідно ч. 1 ст. 2 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується із дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд враховує той факт, що 29.07.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав нотаріально посвідчену заяву про визнання позовних вимог про позбавлення його батьківських прав відносного його ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та просив розглянути справу за цією заявою та прийняти рішення за його відсутності (а.с. 9).

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за доцільне задовольнити позов та позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки.

Керуючись ст.ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Черняєва