Провадження № 2-о/643/552/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 року м. Харків

Московський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Горбунової Я.М., при секретарі Насировій М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус ХМНО Железняк Лариса Вячеславівна про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з зазначеною заявою про встановлення факту.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 належало 1/3 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 . Після поховання баби - ОСОБА_2 , її мати ОСОБА_3 отримала свідоцтво про смерть. В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла і мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . Одразу після смерті баби заявниці - ОСОБА_2 , її мама - ОСОБА_3 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, фактично прийняла спадщину, зокрема, частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , фактично прийняла всі рухомі речі ОСОБА_2 , в тому числі у неї залишилися документи, що були отримані за часи життя баби. ОСОБА_3 , підтримувала стан житлового будинку, обробляла огород, як за життя баби ОСОБА_2 , так і після її смерті. У зв`язку із чим ОСОБА_1 просила встановити факт своєчасного прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті її матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім цього, ОСОБА_1 просила встановити факт родинних відносин між фізичними особами про те, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та своєчасно прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 . На підтвердження викладеного заявниця посилалась на те, що прадіду ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , також належала 1/3 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 . Байєр зазначала про те, що ОСОБА_4 є батьком її баби ОСОБА_2 , яка за життя змінила ім`я та прізвище та на момент народження мала прізвище ім`я та по батькові ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Окрім наведеного, ОСОБА_1 зазначала про те, що в неї мається, зокрема оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , яке дісталось заявниці від її баби - ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) були зареєстровані за однією адресою по АДРЕСА_1 й були співвласниками зазначеного домоволодіння. ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) має по батькові ОСОБА_6 . Заявник просив встановити факт своєчасного прийняття спадщини з метою подальшої видачі йому нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину.

В судовому засіданні представник заявника, адвокат Черняк А.Л., підтримав заявлені вимоги, посилаючись на викладені обставини у заяві про встановлення фактів та просив суд її задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа: приватний нотаріус ХМНО Железняк Лариса Вячеславівна про день та час слухання справи повідомлялася належним чином про причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, надавши оцінку показам свідків знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 04.09.2003 року виданого відділом РАГС Ізюмського міського управління юстиції, яке видане повторне, ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до вищевикладеного свідоцтва зазначена мати - ОСОБА_3 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9 від 11.02.2020 року виданого Московським районним у м. Харкові відділі ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_7 26 грудня 1986 року уклала шлюб з ОСОБА_8 та після реєстрації шлюбу взяла прізвище ОСОБА_9 . Зазначений шлюб було розірвано 06.08.1991 року.

21 вересня 2005 року ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_11 та взяла прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_12 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2 , яке видане міським відділом РАЦС № 1 Харківського обласного управління юстиції.

Як вбачається із свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 18 липня 2018 р., яке видано повторно Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , її мати була ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що вбачається зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 від 24 вересня 2019 року, яке видане Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 27.02.1954 року, яке видане повторно, Ізюмським ЗАГС Харківської області, ОСОБА_13 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьком ОСОБА_13 є ОСОБА_4 .

Також заявником надано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6 , яке видане повторно, 18 жовтня 2018 року Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, згідно до якого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , на підтвердження чого заявником надано свідоцтво про смерть НОМЕР_7 видане Жовтневим ЗАГС м. Харкова 05.07.1974 року.

Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкоємстві за закономспадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

Відповідно до п. 113 Інструкції «Про про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», яка була затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. N 18/5, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Згідно до п. 16 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року N 5, заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року визначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Заявником було надано до суду договір купівлі-продажу від 22.10.1949 року посвідчений 1-ю Харківською міською державною нотаріальною конторою, р. № 5578/Д. на підставі якого власником 1/3 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Окрім цього заявником було надано до суду профсоюзний квиток за № НОМЕР_9 від 27 вересня 1960 року виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Як вбачається з довідок Міської клінічної лікарні № 11 м. Харкова, які було надано до суду, ОСОБА_2 на протязі 1988-1989 років перебувала на стаціонарному лікування та мала наступні захворювання: гіпертонічну хворобу II-ої ступені, цукровий діабет ІІ-ого типу, середньої тяжкості ожиріння ІІІ-ІV ст. поперековий остеохондроз.

Відповідно до довідки КП «ХМБТІ» ХМР за № 1064429 від 12.07.2019 року ОСОБА_4 належить 1/3 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 21.07.1973, посвідченого 3-ю ХДНК р.№ 2-7714.

Як вбачається з будинкової книги на домоволодіння по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 станом на 04 липня 1974 року, тобто на день смерті ОСОБА_4 були прописані разом по вищезазначеній адресі.

Також, суд знаходить обґрунтованим посилання заявника на те, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 27.02.1954 року, яке видане повторно, Ізюмським ЗАГС Харківської області, ОСОБА_13 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьком ОСОБА_13 є ОСОБА_4 . Аналогічна дата народження міститься й у свідоцтві про смерть серія НОМЕР_6 , яке видане повторно 18 жовтня 2018 року Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, згідно до якого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 та ОСОБА_13 мають одне і те ж по батькові - ОСОБА_6 .

Окрім наведеного, допитані в якості свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , підтвердили в судовому засіданні факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , яка є його дочкою, та факт своєчасного прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті її матері ОСОБА_2 та ОСОБА_2 після смерті її батька ОСОБА_4 .

Зазначені покази свідків повністю узгоджуються із письмовими доказами якими було надано заявником на підтвердження та обґрунтування своїх вимог та підтверджують факти які просить встановити заявник у своїй заяві.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. На підставі п.5 ч.2 вказаної статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про становлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Під час судового розгляду, на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, встановлено, що спір про право відсутній.

Згідно до ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Абзацом 1 пункту 1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що необхідно звернути увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.7 Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Постановою про відмови у вчиненні нотаріальної дії Першої ХДНК від 09.11.2018 року за № 4555/02-31 ОСОБА_3 було відмовлено в оформлені спадкових прав після смерті ОСОБА_2 .

Як вбачається із витягу № 58693429 від 11.12.2019 року виданого ПН ХМНО Железняк Л.В., була зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_3 .

Від так, встановлення вищенаведених фактів має для заявника юридичне значення, а саме: реалізацію свого права на спадкування та отримання свідоцтва про спадщину.

На підставі вищевикладеного, суд вважає доведеними ті обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 263-265, 268, 293, 315, 319, ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити факт своєчасного прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті її матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт родинних відносин між фізичними особами про те, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та своєчасно прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Зацікавлена особа: Приватний нотаріус ХМНО Железняк Лариса Вячеславівна, місце знаходження: 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 63, оф. 303, 309.

Суддя: Я.М. Горбунова