Єдиний унікальний номер справи 235/6373/19
Номер провадження 2/235/102/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Клікунової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Ліпскіс О. О.,

представника позивача: адвоката Бурдужи А.В.,

відповідача: ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника третьої особи: Варюхи С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В :

16.09.2019 року на розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій ОСОБА_2 просить:

- позбавити батьківських прав ОСОБА_1 у відношенні неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- стягнути з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16.09.2019 року до повноліття дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Неповнолітній ОСОБА_3 , 2010 року народження мешкає разом з батьком ОСОБА_2 , який повністю забезпечив умови для фізичного і духовного розвитку сина. З 2017 року ОСОБА_1 ухиляється від виконання материнських обов`язків, не займається доглядом сина, не піклується про стан здоров`я, не проявляє жодного інтересу до виховання і навчання хлопчика, повністю самоусунулася від дитини. ОСОБА_1 не організовує своє життя таким чином, щоб для планового та гармонійного розвитку неповнолітньої дитини мали місце всі необхідні для цього чинники. Спосіб життя відповідача може негативно вплинути на формування особистості, психіки дитини, будучи неодноразово притягнутою до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не стала, на теперішній час ув`язнена до місць позбавлення волі. Зазначені обставини й стали чинниками для звернення ОСОБА_2 , в порядку ст. 165 СК України, за судовим захистом прав неповнолітнього ОСОБА_3 , 2010 року народження (а.с. 2-6).

Ухвалою суду від 18.09.2019 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відкрито провадження, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення; розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, що узгоджується з ч. 6 ст. 19, ч. 2 ст. 187 ЦПК України (а.с. 42).

Відзив на позовну заяву в порядку та строк, передбачені ст. 278 ЦПК України, відповідачем ОСОБА_1 не подано.

Ухвалою суду від 17.12.2019 року підготовче провадження у справі закрито, спірні відносини сторін призначено до розгляду, що узгоджується з п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України (а.с. 58).

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України, надав заяву про підтримання заявлених вимог, заявив клопотання про розгляд справи в його відсутність, що узгоджується з ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Представник позивача адвокат Бурдужа А.В. (уповноважена ордером на ведення справи) в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічно письмово викладеним в позові.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позбавлення її батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , 2010 року народження заперечувала, визнала позов лише в частині вимог стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Так, первісно позицію захисту відповідач побудувала на висловленні доводів, що позивач ОСОБА_2 не є біологічним батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В контексті таких аргументів жодних клопотань, самостійних вимог про оспорювання батьківства відповідачем заявлено не було. Надаючи відповіді на питання учасників процесу, відповідач визнала, що неповнолітній син дійсно останній час (не заперечувала, що з 2018 року) постійно проживає в родині ОСОБА_2 . Відповідач не надала докази, що в місці її проживання (до ув`язнення в місця позбавлення волі за вироком суду) створено всі необхідні, належні умови для проживання неповнолітньої дитини. Зазначила, що власного житла не має, місцем реєстрації є житловий будинок, належний матері ( АДРЕСА_1 ), однак фактично мешкала в орендованій квартирі ( АДРЕСА_2 ). ОСОБА_1 , характеризуючи себе виключно як гарна матір, заперечувала проти доводів (фактів) ОСОБА_2 про невиконання обов`язків з виховання, піклування, утримання сина фактично виправданням такого самоусунення з життя дитини, пояснюючи, що саме позивач чинив перешкоди у спілкуванні з сином, погрозами (словесними) заборонив зустрічатися з дитиною. Причиною не проявлення турботи про стан здоров`я сина, не висловлення інтересу до успіхів дитини в навчанні, відсутності контакту із шкільними вчителями, класним керівником, - ОСОБА_1 також пояснила складними відносинами з ОСОБА_2 , яким і було заборонено виконувати відповідачу материнські обов`язки. Не заперечувала відповідач і проти аргументів сторони позивача про ненадання грошових коштів на потреби сина (зокрема, для придбання одягу, шкільного приладдя), при цьому визнала, що матеріально дитину повністю забезпечено ОСОБА_2 . Інших пояснень про наявні об`єктивні перешкоди виконання батьківських обов`язків відповідачем не надано.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області Варюха С.М. (уповноважена довіреністю) в судовому засіданні висловилася щодо доцільності позбавлення ОСОБА_1 батьківських обов`язків, що буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Покровська (до перейменування Красноармійськ) Донецької області, громадянин України, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 7-8).

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Покровська (до перейменування Красноармійськ) Донецької області, громадянка України, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 53).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (споріднення підтверджено свідоцтвом про народження - а.с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Позивач ОСОБА_2 прикладає зусилля щодо створення всіх умов для розвитку неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , забезпечення належного догляду та уваги дитині. В свою чергу, за позицією позивача, - відповідач ОСОБА_1 самоусунулася від виховання неповнолітнього сина, не цікавиться дитиною, проявляє байдужість у матеріальному забезпеченні, фізичному та духовному розвитку хлопчика.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог.

Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

Судом надано оцінку обґрунтованості вимог ОСОБА_2 з урахуванням доводів, аргументів ОСОБА_1 щодо безпідставності позову.

Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої Комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» за № 6251 від 20.08.2019 року - ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , спільно з ним проживають: з 20.03.2018 року неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.09.1980 року тітка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 16).

В Акті обстеження умов проживання, складеного 30.07.2019 року спеціалістами Служби у справах дітей Покровської міської ради Донецької області зазначено висновок, що за адресою: АДРЕСА_4 для виховання та розвитку дитини створено такі умови: облаштована окрема кімната (зроблено ремонт), в наявності спальне місце, робочий стіл, шафа для одягу, в достатній кількості одяг (по сезону), є канцелярське приладдя; будинок складається з 3 кімнат, в наявності електро- , водопостачання, опалення пічне (є запас вугілля); санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам, кімнати мебльовані, наявна побутова техніка (телевізор, холодильник, пральна машина, електронагрівальний бак); в родині склалися теплі, доброзичливі відносини (а.с. 14).

Відповідно до характеристики на неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданої Загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів № 6 Покровської міської ради Донецької області - дитина навчається в школі з другого класу, як учень має хороший фізичний і розумовий розвиток, має достатній рівень навчальних досягнень, дисциплінований, не порушує норм та правил поведінки, спокійний і урівноважений, легко входить у контакт з однолітками, вчителями; хлопчик виховується в неповній сім`ї, вихованням дитини займається батько ОСОБА_2 , який приділяє значну увагу вихованню сина та створенню належних житлово-побутових умов, постійно підтримує зв`язок із школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори; матір ОСОБА_1 із сім`єю не проживає, вихованням та навчанням сина не займається, школу не відвідує (а.с. 21).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Позивач ОСОБА_2 створює необхідні умови для повноцінного розвитку неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до побутовою характеристики № 6252, складеної 20.08.2019 року Комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» - ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_4 з 26.09.1997 року, разом з ним проживають неповнолітній син ОСОБА_3 , 2010 року народження та тітка; за час проживання скарг від сусідів не надходило; зі старшими ввічливий, привітний; у стані алкогольного сп`яніння, сварках і бійках помічений не був (а.с. 15).

Згідно довідки № 83-к від 25.07.2019 року ОСОБА_2 працює в ТОВ-Фірма «Дніпро-Контракт» за основним місцем роботи з 22.01.2019 року на посаді слюсаря з механоскладальних робіт (а.с. 17).

Згідно довідки про доходи № 84-к, виданої 24.07.2019 року ТОВ-Фірма «Дніпро-Контракт» загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року складає 25535,71 гривень (а.с. 18).

Відповідно до виробничої характеристики, наданої ТОВ-Фірма «Дніпро-Контракт» - ОСОБА_2 за час роботи зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються його професійної діяльності і знаходиться в межах його компетенції; взаємовідносини з колективом склалися хороші, дотримується корпоративних правил і норм; неодноразово на прохання керівництва на роботі здійснював вирішення проблем під час кризової ситуації (а.с. 19).

Згідно довідки, виданої 27.08.2019 року Комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Донецької області «Амбулаторія № 6 Загальної практики-сімейної медицини - ОСОБА_2 на Д-обліку не перебуває, здоровий (а.с. 20).

Згідно довідки, виданої 27.08.2019 року Комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Донецької області «Амбулаторія № 6 Загальної практики-сімейної медицини - ОСОБА_3 , 2010 року народження на Д-обліку не перебуває, здоровий (а.с. 22).

До матеріалів справи долучено товарні чеки на підтвердження факту придбання (купівлі) позивачем ОСОБА_2 - дитячого одягу (штани, кофта, спортивний костюм), шкільного приладдя (картон, пенал, ручки, пензли, фарби, пластилін, рюкзак, зошити тощо) - а.с. 23, 24.

Суд, оцінивши вказані докази приходить до переконання, що ОСОБА_2 матеріально забезпечений, отримує стабільний заробіток, за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, також позитивно характеризується за місцем роботи, що свідчить про належну організацію свого життя, створення необхідних умов для планового, гармонічного розвитку, формування особистості неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2010 року народження. .

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Судом досліджено подані сторонами докази, що висвітлюють обставини виконання / ухилення від виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2010 року народження.

До матеріалів справи долучено повідомлення директора Загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 12 Покровської міської ради Донецької області, адресоване Службі у справах дітей (зареєстроване за вхід. № 14-30/124 від 20.03.2018 року, яким сповіщено, що учень 1В класу ОСОБА_3 , 2010 року народження виховується матір`ю-одиначкою ОСОБА_1 ; останнім часом після уроків мати перестала забирати хлопця особисто (забирали бабуся, знайомі, сусіди, батько ОСОБА_2 ); 14.03.2018 року мати прийшла в школу за сином в нетверезому стані; адміністрація школи провела із ОСОБА_1 бесіду про те, що зі школи учня має забирати тільки законний представник дитини або особа, вказана за її заявою, також попереджено про неприпустимість приходу до школи в нетверезому стані, наступного дня за хлопчиком прийшла бабуся; 16.03.2018 року комісію у складі класного керівника та представників батьківського комітету 1В класу проведено обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітнього ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5 та встановлено, що родина ОСОБА_1 мешкає не за місцем реєстрації, будинок орендується, в день перевірки мати перебувала вдома в нетверезому стані (спала), умови проживання визнано антисанітарними; більшість часу неповнолітній ОСОБА_3 проводить з бабусею та батьком ОСОБА_2 ; коли ОСОБА_3 мешкає з батьком, хлопець чистий, доглянутий; на даний момент (березень 2018 року) знаходиться з ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 55).

З Акту, складеного 17.10.2019 року спеціалістами Служби у справах дітей Покровської міської ради Донецької області вбачається, що при обстеженні умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що житло складається з 4 кімнат, в наявності електро-, водопостачання, опалення пічне (є запас вугілля); санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам, будинок впорядкований, є необхіднім меблі, побутова техніка (пральна машина, холодильник, телевізор, водонагрівальний бак); за зазначеною адресою проживають: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (власник будинку, матір ОСОБА_1 ), ОСОБА_1 (відповідач по справі), ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (брат ОСОБА_1 ), ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (невістка, дружина брата); неповнолітня дитина ОСОБА_3 , 2010 року народження проживає разом з батьком, зі слів баби ОСОБА_9 за необхідністю для онука буде створено окрему кімнату (а.с. 69).

Відповідно до листа Покровського міського центра зайнятості Донецької області № 04-1773 від 30.07.2019 року - ОСОБА_1 на обліку як безробітна не перебувала (а.с. 25).

Згідно листа Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області № 01-2-2567 від 30.07.2019 року - ОСОБА_1 перебувала на обліку, одержувала допомогу як одинока мати на сина; допомога вперше була призначена з 01.12.2010 року на 6 місяців на період з 01.09.2017 - 28.02.2018 роки; після закінчення терміну виплати ОСОБА_1 не зверталася до Управління за призначенням будь-яких соціальних виплат на подальший період (а.с. 26).

ОСОБА_1 притягнута до кримінальної відповідальності:

- вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.09.2018 року (ЄУНС 235/103/17) засуджена за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України (хуліганство, порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб) до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст. ст. 75, 76 КК України на строк 1 рік (а.с. 30-34);

- вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.09.2018 року (ЄУНС 235/3481/18) засуджена за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України (незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень (а.с. 28-29).

- вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29.11.2019 року (ЄУНС 235/3988/19) засуджена за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України (незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно) до покарання, з урахуванням ст. 71 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці (а.с. 118-119).

Крім того, з постанови Василівського відділення поліції Синельниківського відділу поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області від 24.02.2017 року вбачається, що 25.08.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000405 внесено відомості про спричинення ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_12 , 1951 року народження тілесних ушкоджень, кваліфікація за ч. 1 ст. 125 КК України; кримінальне провадження закрито згідно ст. 284 КПК України (за заявою потерпілої) - а.с. 38.

Згідно листа ВСП «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» у м. Покровськ № 1933 від 25.09.2019 року - ОСОБА_1 за спеціалізованою наркологічною допомогою не зверталася, на обліку не перебуває (а.с. 116).

На теперішній час ОСОБА_1 відбуває покарання за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29.11.2019 року (ЄУНС 235/3988/19) в Державній установі «Камянська виправна колонія (№ 34)» - а.с. 110-111.

ОСОБА_2 з метою захисту прав, життя та здоров`я неповнолітнього сина ініційовано питання позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 .

Право на звернення до суду з таким позовом (про позбавлення батьківських прав) одним із батьків передбачено ст. 165 СК України. Під час розгляду справи відповідачем ОСОБА_1 висловлено доводи, що ОСОБА_2 не є біологічним батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Така позиція сторони відповідача підлягає відхиленню, як така, що жодним чином не підтверджена, ґрунтується виключно на припущенням, та, більш того жодних самостійних вимог ОСОБА_1 про оспорювання батьківства ані з часу народження дитини ані протягом розгляду судом справи про позбавлення батьківських прав (позов пред`явлено 16.09.2019 року) заявлено не було. Дані про поставлення безпосередньо позивачем ОСОБА_2 під сумнів батьківства відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 відсутні.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» це має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання батьківських обов`язків - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Суд, з урахуванням вищевикладеного, приймає висновок, що в судовому засіданні з належно допустимих письмових доказів встановлено, що тривалий час ОСОБА_1 не приділяє належну увагу вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2010 року народження, не турбується за стан його здоров`я та розвиток, не цікавиться успіхами в навчанні, матеріально дитину не утримує. При цьому, відповідач свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов`язків, а саме - самоусунувся від виховання сина, піклування про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створення належних умов для розвитку природних здібностей та готування хлопчика до самостійного життя.

Згідно ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Аналогічне зазначено в постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 01.11.2017 року у справі №211/559/16-ц.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року зазначено, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Суд акцентує увагу, що ОСОБА_1 з часу порушення судової справи про позбавлення її батьківських прав (позов ОСОБА_2 пред`явлено 16.09.2019 року) не надано суду відомостей, які б вказували про існування будь-яких об`єктивних причин неможливості чи складності виконання обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини. Відповідачем зайнято пасивну поведінку у спірних відносинах, не надаючи згоду на позбавлення батьківських прав фактично не оспорила жодного поданого позивачем доказу. Як з матеріалів справи так і безпосередньо під час отримання судом в судових засіданні від відповідача ОСОБА_1 пояснень встановлено, що останньою не проявлено реального бажання, не вжито жодних дій, спроб змінити спосіб життя, працевлаштуватися, налагодити контакт з неповнолітнім сином.

Закон України «Про соціальні послуги» визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах. Відомості про звернення ОСОБА_1 до уповноважених органів системи надання соціальних послуг за допомогою (отримання соціально-побутових, психологічних послуг, сприянню у працевлаштуванні тощо) також суду не надано.

Не заслуговують на увагу доводи (аргументи) відповідача ОСОБА_1 про створення перешкод позивачем ОСОБА_2 у виконанні нею батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина. Жодних звернень, заяв, скарг до органів ювенальної юстиції, поліції, прокуратури, органу опіки та піклування про чинення перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні, зустрічах з неповнолітньою дитиною від ОСОБА_13 не надходило.

Суд, враховуючи вказане, з огляду на дійсні обставини справи, - приходить до переконання, що відповідач ОСОБА_13 маючи реальну можливість виконувати покладені на неї законом батьківські обов`язки щодо виховання дитини, зайняття підготовкою до самостійного життя тривалий час, усвідомлюючи значення своїх дій, нехтує своїми батьківськими обов`язками.

Крім вказаного, суд зазначає, що правові норми п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України пов`язані з положенням статті 152 СК України - обов`язкам батьків щодо виховання дитини кореспондує право дитини на належне батьківське виховання. Так, право на належне виховання батьками неповнолітній ОСОБА_3 , 2010 року народження отримав з моменту народження, при цьому захист прав та інтересів дитини на себе бере держава, від імені якої виступають різні державні органи (ч. 1 ст. 152 СК України). Стаття 51 Конституції України, положення Закону України «Про охорону дитинства» проголошує, що дитинство охороняється державою. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновком Органу опіки та піклування Покровської міської ради Донецької області № 08/26-1836 від 13.11.2019 року вирішено, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_3 , 2010 року народження є доцільним (а.с. 51-52). Даний висновок ґрунтується на: - фактах обстеження матеріально-побутових умов проживання сторін; - опитуванні батьків на засіданнях комісії органу опіки та піклування (зокрема, ОСОБА_1 було зазначено, що останній раз з сином спілкувалася в листопаді 2018 року, поголилася, щоб син проживав разом з батьком); - зібраних характеристик на батьків. Суд вважає такий висновок обґрунтованим.

Сумуючи вищенаведене, суд, виходячи з інтересів дитини, зауважуючи, що позбавлення батьківських прав не тільки виконує каральну функцію відносно батьків, але і служить меті захисту прав і інтересів дітей, усунення небезпеки для їхнього життя, здоров`я, створення передумов для належного виховання дітей, - приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення вимог ОСОБА_2 , оскільки встановлені в судовому засідання обставини свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання обов`язку по вихованню свого сина, і причини, які б не давали змоги виховувати та утримувати дитину, відсутні.

При прийняті такого рішення, суд, вважає за необхідне роз`яснити надане ст. 169 СК України право особам, що позбавлені батьківських прав, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, при зміні поведінки цієї особи та обставин, що були підставною, для прийняття рішення про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 ч. 2 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, з позбавленням ОСОБА_1 батьківських прав припиняються права й обов`язки щодо виховання дитини, проте зберігається обов`язок відповідача матеріально утримувати сина.

Згідно ч. 2 ст. 183 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням вказаних правових норм, суд вважає за можливе задовольнити вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , 2010 року народження у розмірі 1/4 частини доходу відповідача (25 відсотків), як такі що спрямовані на забезпечення інтересів неповнолітньої дитини відповідно до справжніх обставин справи.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, суд, розглянувши справу, вирішивши питання, які відповідно до статті 264 ЦПК України підлягають врахуванню під час ухвалення рішення, - приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Керуючись ст. 51 Конституції України, п. 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої в Україні постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року N 789-XII, ст. ст. 150, 151, 155, 164, 165, 166 СК України, ст. ст. 141, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 у відношенні неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити ОСОБА_1 надане статтею 169 СК України право як особі, що позбавлена батьківських прав, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, при зміні поведінки цієї особи та обставин, що були підставою, для прийняття рішення про позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції Закону № 731-IX від 18.06.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином; суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення; суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення.

Вступну та резолютивну частини рішення надруковано в нарадчій кімнаті, оголошено учасникам процесу в судовому засіданні.

Дата складання повного тексту рішення суду - 07.10.2020 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

- третя особа: Орган опіки та піклування Покровської міської ради Донецької області, 8, юридична адреса: Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова, 11

Суддя: