Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2020 Справа №607/13836/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Грицака Р.М. за участю секретаря Лобач І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_7 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. До складу спадщини входить майно, а саме 1/7 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 . Вказаний будинок збудований в 1960 році і належав до суспільної групи господарств - колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3 , 1958 року народження, а членами відповідно ОСОБА_7 (чоловік), ОСОБА_4 (син), ОСОБА_2 (син), ОСОБА_6 (син) ОСОБА_8 (син), ОСОБА_9 (дочка). Всі члени набули права спільної сумісної власності, а саме по 1/7 частки вказаного будинку. У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа №528/2010 після смерті ОСОБА_7 , за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 про видачу свідоцтва про спадщину за законом. Факт прийняття спадщини перевірено по спільному проживанню із спадкодавцем. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Тернопільською районною державною нотаріальною конторою було посвідчено договір про поділ спадкового майна від 22.12.2020 року за реєстровим №1-1803, згідно якого 1/7 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 переходить у власність ОСОБА_1 . Окрім цього, 05.06.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 було укладено договір дарування 5/7 частин житлового будинку, згідно якого дарувальники безоплатно передали у власність обдаровуваній, а обдаровувана прийняла в дар належні на праві приватної власності 5/7 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Також їй на праві приватної власності належить 1/7 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27.12.2010 року серія НОМЕР_1 . Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1245/02-31 від 12.08.2020 їй відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та державна реєстрація права власності не проведена.

Оскільки вона позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити і визнати за нею право власності на 1/7 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд загальною площею 98,3 кв.м, житловою площею 71,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 21 серпня 2020 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися попередньо звернувшись до суду із заявами у яких просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Тернопільським рай бюро ЗАГС Острівської сільської ради 11 жовтня 1980 року ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Острів Тернопільського району Тернопільської області та її батьками є ОСОБА_7 батько та ОСОБА_3 мати.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого Острівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 01 листопада 2001 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_12 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданим Острівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 22 квітня 2008 року.

Після смерті останнього у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа №528/2010 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 про видачу свідоцтва про спадщину за законом.

Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Острівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 27 грудня 2010 року на підставі рішення виконавчого комітету Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №255 від 28 листопада 2008 року вбачається, що ОСОБА_1 належить 1/7 частка житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами загальною площею 98,3 кв.м., житловою площею 71,2 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами від 12 березня 2015 року, який виготовлений Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації вбачається, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 побудований у 1960 році, загальна площа складає 98,3 кв.м, житлова площа 71,2 кв.м.

Відповідно до довідки виданої Острівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 17 серпня 2020 року за №832 будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 станом на 01 січня 1991 року є колгоспним двором членами якого були ОСОБА_3 (голова двору), ОСОБА_7 (чоловік, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_4 (син), ОСОБА_2 (син), ОСОБА_6 (син), ОСОБА_8 (син), ОСОБА_9 (дочка).

Згідно інформаційної довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації № 878 від 17 липня 2020 року станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 в бюро не проведена.

22 лютого 2010 року між сторонами укладено договір про поділ спадкового майна посвідчений державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л.Г. за реєстровим номером 1-1806 згідно якого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 є в рівних частках спадкоємцями майна батька, чоловіка ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та проводять поділ спадкового майна за яким ОСОБА_1 переходить земельна ділянка для ведення сільського господарства, площею 2,43га, розташована на території Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області; 1/7 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Іншим сторонам договору переходить по 1/5 частці грошових вкладів з усіма нарахуваннями на них, що зберігаються в ТВБВ №10019/07 філії Тернопільське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України».

Також, 05 серпня 2020 року між відповідачами з одної сторони та позивачем з другої укладено договір дарування 5/7 часток житлового будинку посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. за реєстровим номером 1546. Згідно вказаного договору відповідачі як дарувальники безоплатного передають позивачу як обдаровуваній, а обдаровувана приймає в дар належні дарувальникам на праві власності 5/7 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 98,3 кв.м., житловою площею 71,2 кв.м.

12 серпня 2020 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайною І.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №1245/02-31 відповідно до якої під час розгляду документів поданих позивачем ОСОБА_1 для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено, що відсутній правовстановлюючий документ на вказаний будинок, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та не проведена державна реєстрація права власності.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як роз`яснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні (Постанова Пленуму Верховного суду України «про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року).

У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз`яснено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Відповідно до змісту ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Судом встановлено, що відповідно до довідки виданої Острівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 17 серпня 2020 року за №832, будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 станом на 01 січня 1991 року є колгоспнім двором членами якого були ОСОБА_3 (голова двору), ОСОБА_7 (чоловік, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_4 (син), ОСОБА_2 (син), ОСОБА_6 (син), ОСОБА_8 (син), ОСОБА_9 (дочка), в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/7 частці домоволодіння.

Як вказано у технічному паспорті на будинок, житлові будинки та господарські споруди вказаного домоволодіння, побудовані до 1990 року.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

До часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації.

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Враховуючи дату смерті ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) порядок спадкування його майна регулюється нормами ЦК України.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 є його дочка ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_3 , сини: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 .

У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа №528/2010 після смерті ОСОБА_7 , за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 про видачу свідоцтва про спадщину за законом.

Факт прийняття спадщини перевірено по спільному проживанню із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №1319 від 08 грудня 2009 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 шляхом укладення договору про поділ спадкового майна від 22 грудня 2010 року та договору дарування 5/7 частин житлового будинку від 05 серпня 2020 року відчужили по 1/7 частки спірного будинковолодіння належних їм на праві власності на користь позивача.

Крім цього у підготовчому судовому засіданні відповідачі позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення.

Враховуючи викладені вимоги законів та досліджені у судовому засіданні письмові докази суд дійшов висновку, що 1/7 частка житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належала ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як частка у майні колишнього колгоспного двору, позивач ОСОБА_1 - спадкоємець за законом першої черги вчасно прийняла спадщину після смерті батька, інші спадкоємці спадщину не прийняли, однак позивач позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, а тому суд приходить до висновку, що право позивача слід захистити, шляхом визнання за позивачем права власності на 1/7 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд загальною площею 98,3 кв.м, житловою площею 71,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки позивач звернулася до суду із відповідним клопотанням, позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору від суми 1 273,54 гривень сплаченого при подані позову відповідно до квитанції №28062647 від 20 серпня 2020 року, що становить 636,77 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82, 89-90, 95, 141, 142, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/7 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору від суми 1 273,54 гривень, сплаченого при поданні позову відповідно до квитанції № 28062647 від 20 серпня 2020 року, що становить 636,77 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог частиною 2 ст. 354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 15 вересня 2020 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак