Ухвала

12 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 372/322/17

провадження № 61-20297ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_2 про розірвання договору,

встановив:

21 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 липня 2019 рокута постанову Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження,яке обгрутував тим, що ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2020 року його касаційну скаргуна вищевказані судові рішення визнано неподаною та повернуто, оскільки ним не усунуто недоліки касаційної скарги, вказані в ухвалі Верховного Суду від 22 листопада 2019 року. Зазначив, що про вказану ухвалу він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР), а її копію отримав засобами поштового зв`язку лише 17 вересня 2020 року. Проте, докази на підтвердження наведеного суду не надав.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Копія ухвали Верховного Суду від 12 березня 2020 року та додані до скарги матеріалинаправлялися ОСОБА_1 на адресу, вказану у касаційній скарзі, проте повернулися на адресу Верховного Суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», та були повторно направлені заявнику у вересні 2020 року.

В одній із поданих до Верховного Суду заяву даній справі ОСОБА_1 зазначав, що про ухвалу, якою повернуто його касаційну скаргу йому стало відомо ще 01 квітня 2020 року з ЄДРСР.

Судові рішення, внесені до ЄДРСР, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України; для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до ЄДРСР, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень

або їхніх частин (частини перша, третя статті 4 Закону України «Про доступ

до судових рішень»).

Відсутність завірених копій рішень судів першої та апеляційної інстанцій не є перешкодою для звернення до суду з касаційною скаргою, як це зазначає заявник.

Звертаючись 21 вересня 2020 року повторно із касаційною скаргоюу цій справі, ОСОБА_1 не наводить належних обґрунтувань та не надає доказів, які б свідчили про наявність особливих і непереборних обставин, які б виправдали пропуск строку значної тривалості, та підтверджували поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Таким чином, особі, яка подає касаційну скаргу, необхідно надати суду касаційної інстанції належні докази на підтвердження дати отримання копії ухвали Верховного Суду про повернення його касаційної скарги (поштовий конверт тощо) та навести причини тривалого пропуску строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі повинно бути зазначено конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтовано (мотивовано) наявність цієї підстави (підстав).

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали.

Заявник звільнений від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за подання касаційної скарги на рішенняОбухівського районного суду Київської області від 12 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року в частині оскарження зустрічного позову ОСОБА_1 про розірвання договору.

Проте у касаційній скарзі заявник також просить змінити оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позову банку.

Отже, ОСОБА_1 потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року в частині оскарження позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Публічне акціонернетовариство«УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом у лютому 2017 року.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду юридичноюособою позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 600, 00 грн.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

За таких обставин, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (з урахуванням оспорюваної суми та офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати судового збору) х 200%), або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007 , ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 липня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 рокунеповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання обгрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та доказів для поновлення вказаного строку у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання касаційної скарги у новій редакції та сплати судового збору скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов