Ухвала

16 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 523/5552/16-ц

провадження № 61-8715ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Одеській області, про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду апеляційної інстанції із клопотанням про призначення повторної судово-будівельної технічної експертизи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 травня 2020 року клопотання ОСОБА_2 про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи задоволено частково. Призначено у справі додаткову судову будівельно-технічну експертизу. Зупинено провадження на час проведення експертизи.

03 червня 2020 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу (надійшла 09 червня 2020 року) на ухвалу Одеського апеляційного суду

від 20 травня 2020 року, у якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2020 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху та заявнику надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

У відкритті касаційного провадження на ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 травня 2020 року в частині призначення експертиз слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання

про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Системний аналіз положень статті 389 ЦПК України виключає її розширене тлумачення, з огляду на що касаційному оскарженню підлягають лише такі судові рішення, що включені до переліку.

За таких обставин ухвала апеляційного суду в частині призначення експертизи не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, тому перегляду не підлягає.

В частині касаційного оскарження ухвали апеляційного суду щодо зупинення провадження у справі на час проведення експертизи, Верховний Суд у складі колегії суддів вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, вірно застосувавши положення

статті 252 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із необхідності зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

З огляду на викладене та враховуючи, що зупинення провадження у справі у разі призначення експертизи є правом суду, приймаючи до уваги, що ухвала суду в частині призначення судової експертизи не підлягає оскарженню, підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції в частині зупинення провадження у справі відсутні.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3

частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

З огляду на викладене, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а касаційна скарга на оскаржувану ухвалу апеляційного суду у частині є необґрунтованою, наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень не виявлено порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 3 частини першої

статті 389 ЦПК України, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Одеській області, про усунення перешкод у користуванні власністю відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович