Справа № 504/517/20
Номер провадження 2/504/1493/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі :

головуючого судді Вінської Н.В.,

секретаря Сухіна Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання права на власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай) площею 6,18 умовних кадастрових гектар, без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі із земель, що перебували в колективній власності КСП «Одеська». Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку(пай) площею 6,18 умовних кадастрових гектарів в КСП «Одеська», яка належала померлій на підставі сертифікату серії ОД №0275853, зареєстрований за №12221 від 11.05.1998 року. Оригінал вказаного сертифікату втрачено у зв`язку із чим позивач позбавлена можливості оформити спадщину у позасудовому порядку.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, але надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву якою просив проводити розгляд справи без участі представника сільської ради та не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області.

ОСОБА_2 - матір позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

У відповідності до листа відділу у Лиманському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області С-1/140-20 від 03.01.2020 ОСОБА_2 включена до списків громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Одеське» та відповідно до запису у Книзі реєстрації сертифікатів за ОСОБА_2 значиться запис, щодо реєстрації сертифікату на земельну частку (пай) площею 6,18 умовних кадастрових гектарах в КСП «Одеське» серія ОД №0275853, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за №12221 від 11.05.1998 року виданий на підставі розпорядження Комінтернівської місцевої райдержадміністрації від 02.03.1998 року №165.

ОСОБА_2 звернулась до Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , та є єдиною хто прийняв спадщину.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з того, що матеріалами справи підтверджується факт існування сертифікату на земельну частку (пай) виданого на ім`я ОСОБА_2 , підтверджується факт того, що ОСОБА_1 є донькою та спадкоємцем першої черги померлої та втрата сертифіката перешкоджає їй у оформленні права на спадкове майно.

Відповідно до положень Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК (в редакції 2004 року), якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, тобто в даному випадку підлягає застосуванню положення ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки спадщина відкрилась у 1997 році.

Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час смерті ОСОБА_2 , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 526 ЦК України в редакції 1963 року, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 527 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 553 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 6 ЦК України в редакції 1963 року, захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку, зокрема, судом шляхом визнання цих прав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування ".

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Керуючись ст. ст. 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання права на власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 право на земельну частку (пай) із земель КСП «Одеське» Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області, площею 6,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) ОД №0275853, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за №12221 від 11.05.1998 року виданий на підставі розпорядження Комінтернівської місцевої райдержадміністрації від 02.03.1998 року №165 на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вінська Н. В.