Єдиний унікальний номер справи 235/6192/20
Номер провадження 2/235/2017/20
У Х В А Л А
(про забезпечення позову)
06 жовтня 2020 року м. Покровськ
Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Клікунова А.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -
В С Т А Н О В И Л А :
02.10.2020 року на розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій ОСОБА_1 просить в порядку забезпечення пред`явленого ним позову до ОСОБА_2 про припинення права дружини на утримання та повернення одержаних без достатньої правової підстави аліментів зупинити виконання рішення Красноармійського міського суду Донецької області від 27.02.1997 року по справі № 2-384/97.
Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права дружини на утримання з підстав того, що: - відповідачем укладено шлюб з іншою особою; - відповідач є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію, розмір якої відповідає законодавчо визначеному прожитковому мінімуму, тому відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України не належить до осіб, які мають право на утримання. Крім припинення стягнення аліментів позивачем заявлено вимоги про повернення одержаних без достатньої правової підстави аліментів в сумі 84 080,00 гривень. На теперішній час з позивача на користь відповідача продовжується стягуватися аліменти, розмір утримання з пенсії 3279,52 гривень, з щомісячних страхових виплат 789,41 гривень. До розгляду спірних відносин виконання рішення про стягнення аліментів буде продовжуватися. Необхідність забезпечення позову, за переконанням ОСОБА_1 , полягає у потребі об`єктивного недопущення подальшого безпідставного стягнення грошових коштів (утримань із пенсії), що може призвести до негативних наслідків (збільшення суми безпідставно одержаних відповідачем коштів), ускладнить поновлення порушених прав або інтересів позивача.
Зміст і форма заяви про забезпечення позову відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.
Розгляд заяви проведено в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Суддя, оцінивши підставність доводів ОСОБА_1 , враховуючи, що при вирішенні питання про забезпечення позову необхідно здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, - приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Отже, інститут забезпечення позову в цивільному процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України), забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Судом встановлено, що 25.09.2020 року на розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено вимоги:
- припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь та утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), призначених на підставі рішення Красноармійського міського суду Донецької області від 27.02.1997 року по справі № 2-384/97 та відкликати з Покровського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з примусового виконання виконавчий лист;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 надмірно сплачені аліменти за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року в сумі 127 321,68 гривень.
З обставин (змісту) позовної заяви вбачається, що на підставі рішення Красноармійського міського суду Донецької області від 27.02.1997 року по справі № 2-384/97 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_2 як непрацездатної дружини. Шлюб сторін розірвано 14.08.1998 року, аліментні зобов`язання позивача відносно відповідача не припинено, що узгоджується зі ст. 76 СК України. За відомостями ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, тому згідно ст. 82 СК України її право на утримання зі сторони позивача підлягає припиненню.
Положенням статті 82 СК України передбачено, що якщо після припинення права на утримання виконання рішення суду про стягнення аліментів буде продовжуватися, всі суми, одержані як аліменти, вважаються такими, що одержані без достатньої правової підстави, і підлягають поверненню у повному обсязі, але не більше як за три роки.
ОСОБА_1 вважає доцільним забезпечити позов про припинення права ОСОБА_2 на утримання шляхом зупинення виконання рішення Красноармійського міського суду Донецької області від 27.02.1997 року по справі 2-384/97, оскільки фактично існує загроза збільшення розміру безпідставно утримуваних аліментів. Продовження виконання вказаного рішення призводитиме до більшого порушення прав позивача.
Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення прав та інтересів ОСОБА_1 , оскільки у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову сумнівним є добровільне повернення ОСОБА_2 присуджених грошових коштів, при цьому примусове стягнення також буде ускладненим з огляду на незначний дохід відповідача (розмір пенсії складає 2115,26 гривень). Згідно п. 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.
У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.
Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
З урахуванням вищевикладеного, наявного спору між сторонами, обсягу позовних вимог, вимоги співмірності виду забезпечення позову із предметом позову, - суд приходить до переконання, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити ефективний захист, поновлення прав та інтересів позивача, та у випадку задоволення позовних вимог про припинення права на утримання, повернення позивачу коштів (аліментів), які будуть продовжуватися утримуватися з доходів позивача, буде утруднене, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі.
Підстав для застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України суд не вбачає.
Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову суд постановляє ухвалу.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149, 153 ЦПК України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя, -
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, пред`явленого до ОСОБА_2 про припинення права дружини на утримання та повернення державних без достатньої правової підстави задовольнити.
Зупинити виконання рішення Красноармійського міського суду Донецької області від 27.02.1997 року по справі № 2-384/97 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), а саме утримання з пенсії та страхових виплат до закінчення розгляду справи № 235/6192/20 по суті (винесення рішення).
З дотриманням ч. 2 ст. 157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову направити сторонам по справі до відома, та на адреси Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Покровського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області для негайного виконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.
Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України ухвалу забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції Закону № 731-IX від 18.06.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином; суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення; суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: