справа № 2/325/53/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2020 року смт. Приазовське
Приазовський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Васильцової Г.А.,
при секретарі Краснової Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Дмитра Валерійовича до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 25 000 гривень 00 копійок.
Позов обґрунтований тим, що 31 січня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики на суму 25 000 гривень, про що остання особисто склала розписку. За умовами договору позичальник зобов`язалася повернути отриману позику суму грошових коштів до 01 серпня 2019 року. Однак, кошти не були повернуті, на неодноразові вимоги борг не повернуто. За таких підстав та відповідно до вимог ст.. ст.. 526, 629, 1046, 1047 ЦК України, просить стягнути з ОСОБА_2 борг у сумі 25 000 гривень.
Ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 24 грудня 2019 року відкрито спрощене провадження по справі.
Ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 15 січня 2020 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідача.
Відзив відповідачем не подано, інших заяв та клопотань по справі від учасників справи до суду не надходило.
В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, не заперечують щодо заочного розгляду справи.
Відповідач повторно у судове засідання не з?явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; не повідомив суд про причину своєї неявки.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, повне фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.
Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Із досліджених документів судом встановлено, що 31.01.2019 року ОСОБА_2 взяла у борг у ОСОБА_1 суму у розмірі 25 000 гривень, яку зобов`язалася повернути до 01.08.2019 року.
До теперішнього часу відповідачем сума боргу в повному обсязі не повернута, що підтверджується розпискою /а.с. 10/.
Згідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно до ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд
Позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Дмитра Валерійовича до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , суму боргу за договорами позики від 31.01.2019 року в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його складення, апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 26.02.2020 року.

Суддя Г.А. Васильцова