Справа № 544/564/20
У Х В А Л А

про відмову в прийнятті додаткового рішення

07 жовтня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Киричевської В.М.,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, розглянувши заяву представника позивача адвоката Міщенка Ю.О. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Пирятинська державна нотаріальна контора, про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2020 року представник позивача адвокат Міщенко Ю.О. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з відповідачів на користь позивачки понесені нею судові витрати на правову допомогу адвоката в сумі 21000грн.

Ухвалою Пирятинського районного суду від 30.09.2020 постановлено розглядати заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення без виклику сторін по справі згідно положень ч.4 ст.270 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву представника позивача, дослідивши надані докази, приходить до висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення виходячи з наступного.

Із матеріалів справи №544/564/20 вбачається, що рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 25 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , право власності на: - 5/8 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - 5/8 частин земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0090, площею 0,1174га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - 5/8 частин автомобіля ВАЗ 21154, 2010 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 ; - 5/8 частин причепу легкового-В марки ПА модель 004, 2012 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі (кузова) НОМЕР_4 . У задоволенні позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права спільної сумісної власності в рівних частках відмовлено.

Вирішено питання стосовно судових витрат в частині судового збору, а саме стягнуто з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1509 (одна тисяча п`ятсот дев`ять) гривень 94 копійки по 754 (сімсот п`ятдесят чотири) гривні 97 копійок з кожного.

Відповідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За нормамип.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати (крім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України убачається, що при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачені строки та порядок подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо строку подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу на суму 21000грн суд зазначає наступне.

Рішення суду по справі ухвалено 25 вересня 2020 року. Заява про ухвалення додаткового рішення надійшла від представника позивача 29 вересня 2020 року, тобто з дотриманням строків, визначених ч.8 ст.141 ЦПК.

Щодо порядку подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу на суму 21000грн суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи та протоколу судового засідання вбачається, що ні позивачка, ні її представник до закінчення судових дебатів не заявляли про те, що докази, які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу, будуть надані суду у строки, передбачені ч.8 ст.141 ЦПК України.

Наведене свідчить про те, що представником позивачки порушено порядок подання доказів, які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи заяви позивачки та/або її представника про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

З огляду на вище викладене слід відмовити в прийнятті додаткового рішення.

Керуючись ст.141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику позивача адвокату Міщенку Ю.О. в прийнятті додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Пирятинська державна нотаріальна контора, про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, та визнання права власності.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Н. В. Нагорна