Справа № 307/2865/20
Провадження № 2-з/307/43/20
УХВАЛА

01 жовтня 2020 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Чопик В.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Марич Іван Юрійович про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Марич І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

У вказаній заяві зазначає, що у серпні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали усну домовленість про те, що ОСОБА_2 продає земельну ділянку та житловий будинок, розташовані в АДРЕСА_1 , а вона купує їх за визначеною спеціалістом-оцініциком вартістю і на підтвердження реальності намірів ОСОБА_2 вимагав надати йому аванс в розмірі 50 000 доларів СІІІА, оскільки необхідні для укладення договору документи ще не готові і укласти такий договір можна на протязі одного місяця ( до 28 вересня 2020 року).

Згідно із розпискою ОСОБА_2 він суму авансу отримав, проет станом на 28 вересня 2020 року категорично відмовився від укладення договору купівлі- продажу земельної ділянки та будинку. Разом з тим, заявив, що повернути аванс не може, грошей не має і коли вони у нього будуть, т о подумає чи вернути їх.

ОСОБА_1 готує позов про стягнення коштів сплаченого авансу з ОСОБА_2 через відмову останнього укласти договір купівлі-продажу чи добровільно повернути отримані кошти.

Такий позов буде подано у визначений законом строк.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК встановлює в тому числі і такий захід забезпечення позову, як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пл), що у даному випадку є найбільш ефективним засобом, оскільки інші заходи не можуть бути адекватними відносинам сторін, і при цьому необхідно враховувати, що не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, тощо.

ОСОБА_2 не має банківських рахунків і відомостей про наявність коштів у інших осіб сторона не має.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як зазначено в заяві відповідач не видав позивачу його грошові кошти, чим було порушено права останнього, оскільки починаючи з 25 серпня 2020 року ОСОБА_2 утримує кошти ОСОБА_1 та безпідставно ними користується на власний розсуд, ігноруючи права власника цих коштів, а також посилається на розтрату ним цих коштів і відмову їх повернути у майбутньому.

Тому у позивача є підстави стверджувати, що така позиція відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, очевидною є небезпека заподіяння шкоди правам позивача.

Накладення арешту на частину майна, що належить відповідачу на праві власності, є співмірним із шкодою, що визначається позовними вимогами.

Позивач має постійне місце проживання в Україні, здійснює підприємницьку діяльність, має фінансову можливість відшкодувати збитки відповідачу у разі відмови у позові. Крім того питання про зустрічне забезпечення може бути вирішено після подання позову, окремо Ухвалою суду у цивільній справі.

Тому просить суд накласти арешт на частину нерухомого майна гр.. ОСОБА_2 , жит. АДРЕСА_2 , а саме на земельну ділянку та житловий будинок, розташовані в АДРЕСА_1 , до вирішення справи по суті і набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Вказана заява розглядається судом без повідомлення сторін.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 149,150 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обов`язковості до виконання судових рішень, встановленої статтею 124 Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішеннясуду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, є підстави вважати, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Ч.2 ст.150 ЦПК України, передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заявник вказує, що предметом його майбутнього позову буде наступне : стягнення коштів сплаченого авансу з ОСОБА_2 через відмову останнього укласти договір купівлі-продажу чи добровільно повернути отримані кошти.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З урахування доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись, що між сторонами дійсно виник спір, з`ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, приймаючи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає, що заява про забезпечення позову як обґрунтована підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 158, 258, 260, 353, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Марич Іван Юрійович про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити.

Накласти арешт на частину нерухомого майна гр.. ОСОБА_2 , жит. АДРЕСА_2 , а саме на земельну ділянку та житловий будинок, розташовані в АДРЕСА_1 , до вирішення справи по суті і набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Чопик В.В.