Єдиний унікальний номер судової справи: 484/801/20
Номер провадження: 22-ц/812/1667/20 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 червня 2020 року, постановлену під головуванням судді Фортуна Т.Ю. в приміщенні того ж суду, за заявою адвоката Рідош - Шаповал Валентини Іванівни, яка діяла в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з подальшим уточненим позовом до ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з останнього безпідставно набуті кошти у сумі 62 250 грн., що еквівалентно 2 500 доларів США та 30 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що 16 лютого 2020 року ОСОБА_4 отримав від нього 2 500 доларів США за продаж гаражу № НОМЕР_1 , що розташований в АГК «Автомобіліст» в м. Первомайськ, Миколаївської області про що написав розписку.

Посилаючись на викладене та на те, що відповідач безпідставно отримав гроші за гараж, не маючи наміру його продавати у зв`язку з чим він отримав моральні страждання, позивач на підставі ст. 1212 ЦК України просив про задоволення позову.

11 червня 2020 року представник позивача адвокат Рідош - Шаповал В.І. звернулася до суду із заявою про застосування заходів забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом заборони відчуження гаража № НОМЕР_1 , розташованого в АГК «Автомобіліст» в м. Первомайськ, Миколаївської області.

Заява мотивована тим, що відповідач передав правовстановлюючі документи на гараж третій особі, яка за довіреністю може реалізувати його, крім того, відповідач має великі борги, що при ухваленні рішення про задоволення позову може утруднити його виконання.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 червня 2020 року заява про забезпечення позову задоволена. Заборонено ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження об`єкта нерухомого майна, а саме: гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 28,1 кв. м., розташований за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ АГК «Автомобіліст»; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04; номер об`єкта в РПВН 33446410; номер запису про право власності 2995427 від 22 жовтня 2013 року. Заборонено суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії, у тому числі будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав та обтяжень на об`єкт нерухомого майна, а саме: гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 28,1 кв., розташований за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ АГК «Автомобіліст»; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04; номер об`єкта в РПВН 33446410; номер запису про право власності 2995427 від 22 жовтня 2013 року, право власності зареєстровано за ОСОБА_3 .

Ухвала суду мотивована тим, що заявлений вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 , яка не брала участь у розгляді справи, подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що зазначеною ухвалою порушені її права як власника Ѕ частини гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в АГК «Автомобіліст» м. Первомайськ, Миколаївської області, просила ухвалу суду в частині заборони суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії, у тому числі будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав та обтяжень на об`єкт нерухомого майна, а саме: гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 28,1 кв., розташований за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ АГК «Автомобіліст»; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04; номер об`єкта в РПВН 33446410; номер запису про право власності 2995427 від 22 жовтня 2013 року, право власності зареєстровано за ОСОБА_3 скасувати та відмовити у забезпеченні позову в цій частині.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).

Вказана конституційна норма конкретизована в статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Частиною першою статті 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК Украйни передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося

Так, закон визначає коло осіб, що наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому, судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №206730475 від 13 квітня 2020 року гараж загальною площею 28,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04; номер об`єкта в РПВН 33446410; номер запису про право власності 2995427 від 22 жовтня 2013 року; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу від 22 жовтня 2013 року; перебуває у приватній власності ОСОБА_3 ; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 7060767 від 22 жовтня 2013 року Перша первомайська державна нотаріальна контора, Первомайський міський нотаріальний округ Миколаївської області, нотаріус Мороз Людмила Вікторівна (а.с.21).

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони відчуження вказаного гаражу, 12 червня 2020 року суд першої інстанції виходив саме з того, що право власності на вказане нерухоме майно у встановленому законом порядку було зареєстровано за відповідачем.

ОСОБА_2 звертаючись із апеляційною скаргою на вказану вище ухвалу суду першої інстанції, 10 вересня 2020 року посилалася на те, що зазначеною ухвалою порушені її права як власника Ѕ частини гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в АГК «Автомобіліст» м. Первомайськ, Миколаївської області.

Так, на підтвердження вказаних обставин заявниця надала рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, на підставі якого за ОСОБА_2 визнано право власності на Ѕ частину гаражу № НОМЕР_1 , що розташований в АГК «Автомобіліст» в м. Первомайськ Миколаївської області.

Вказане вище рішення суду набрало законної сили 07 серпня 2020 року (а.с.28-29).

Отже, наведене свідчить про те, що на час постановлення судом першої інстанції ухвали 12 червня 2020 року про забезпечення позову шляхом заборони відчуження гаража № НОМЕР_1 , розташованого в АГК «Автомобіліст» в м. Первомайськ, Миколаївська область, ОСОБА_2 не була співвласницею зазначеного гаражу, а відтак суд першої інстанції не вирішував в оскаржуваному судовому рішенні питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки останньої.

За таких обставин, апеляційне провадження на підставі п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України підлягає закриттю.

До того ж, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частини перша та друга статті 15 ЦК України).

За змістом наведених приписів способи захисту цивільного права чи інтересу це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника. Іншими словами, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними.

Вказаний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

З урахуванням встановленого та викладеного вище, апеляційна скарга заявниці на ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову не є ефективним та належним способом захисту порушених її прав як власниці нерухомого майна без пред`явлення вимог про виключення належного їй майна (1/2 частини гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в АГК «Автомобіліст» в м. Первомайськ, Миколаївська область) з під-арешту.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись п.3 ч.1 ст. 362, ст. 381 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційне провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 червня 2020 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів та відшкодування моральної шкоди - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Повний текст ухвали складено 19 жовтня 2020 року.