Справа № 661/4766/19
Провадження № 2-о/661/10/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді: Бойко М.Є.

за участю секретаря: Антоненко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нова Каховка, Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Новокаховський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті її чоловіка - ОСОБА_4 , посилаючись на те, що останній, перебуваючи на території країни Португалія, помер від пневмонії 14.07.2001 року, про що свідчить свідоцтво про його смерть від 18.07.2001 року №2182/2001, яке видане відділом запису актів цивільного стану м. Коїмбра. Тіло чоловіка було транспортовано до України, після чого, вже на території України, здійснено його поховання. Після смерті ОСОБА_4 у спадок залишилась квартира АДРЕСА_1 . Звернувшись до нотаріальної контори із заявою для прийняття цієї спадщини ОСОБА_1 отримала відмову у видачі відповідного свідоцтва оскільки при перевірці факту смерті спадкодавця нотаріусом було встановлено, що свідоцтво про смерть її чоловіка, видане реєстраційними органами республіки Португалія, а тому не може бути використане для реєстрації його смерті на території України, оскільки не відповідає нормам діючого законодавства.

Заявниця також зазначила, що, звернувшись до відділу реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції в Херсонській області із заявою про видачу свідоцтва про смерть чоловіка державного зразка, отримала в цьому відмову в зв`язку з тим, що згідно перевірки державного реєстру цивільного стану громадян та паперових носіїв, актового запису про смерть ОСОБА_4 не виявлено. Таким чином, оскільки іншим способом встановити факт смерті чоловіка не виявляється можливим, вона змушена звернутися із вказаною заявою до суду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати в її відсутність, вимоги - задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання також не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судовими повістками, які було направлено за місцем їх реєстрації, однак, поштові конверти повернулися до суду без вручення, з відміткою «адресат не з`явився».

Представник заінтересованої особи - Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання також не з`явився, у відзиві, надісланому на адресу суду, просив розглянути справу без його участі, відповідно до чинного законодавства, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечував.

За таких обставин, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, суд вважає можливим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

ОСОБА_1 з 31 липня 1992 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про їх шлюб, серії НОМЕР_1 , виданим Новокаховським міським відділом реєстрації актів цивільного стану.

Згідно довідки відділу реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області від 02.08.2018 року №04.06/8474 за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована та проживає ОСОБА_1 разом з членами сім`ї: сином ОСОБА_3 та сином ОСОБА_2 , в квартирі також був зареєстрований чоловік заявниці ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого БЮРО ЗАГСу м.Коїмбра (Португалія) №2182/2001 від 18.07.2001 року та перекладеного на Українську мову, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З декларації Кримінального суду району Север Ду Воуга від 03.06.2002 року про закриття справи вбачається, що ОСОБА_4 14.07.2001 року доставлено до лікарні вже мертвим, причиною його смерті стала двостороння пневмонія.

Згідно довідки Новокаховського управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка №743 від 26.07.2019 року ОСОБА_1 перебувала на обліку по втраті годувальника на дітей з 14.07.2001 по 31.07.2014 року.

У 2019 році ОСОБА_1 звернулась за до державної нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , що залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно постанови державного нотаріуса Новокаховської державної нотаріальної контори Херсонської області Татаровської Н.С. від 24 червня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 у зв`язку із невідповідністю вимогам чинного на даний час законодавства свідоцтва про смерть спадкодавця, а саме - відсутністю проставлення апостіля.

Згідно підпункту 4.12,4.14 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (надалі - Порядок) свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Якщо смерть громадянина була зареєстрована на території іншої держави, нотаріусу подається відповідний_документ, виданий компетентними органами іноземної держави, який є дійсним, на території України за умови його легалізації, якщо інше не передбачене законом та міжнародними договорами України.

Відповідно до переліку держав - учасниць Гаазької Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 року, Португалія входить до цього списку. Згідно ст. 2, З вказаної Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими агентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ є проставлення апостіля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Департамент консульської служби МЗС України, у відповідності до положень Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року, Консульського статуту України, затвердженого Указом Президента України N127/94, Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні та за кордоном, затвердженої Наказом МЗС України No113 від 04.06.2002 року на даний час здійснює легалізацію документів, виданих офіційними установами України і призначених для використання за кордоном.

Пункт 1.2. Наказу МЗС України N 98-од від 15.07.97, що діяв на час видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , встановлював, що консульська легалізація офіційних документів - це процедура підтвердження дійсності оригіналів офіційних документів або засвідчення справжності підписів посадових осіб, уповноважених засвідчувати підписи на документах, і встановлення їх відповідності законам України або держави перебування дипломатичного представництва чи консульської установи України.

Згідно п. 1.3. Наказу легалізація офіційного документа означає перевірку його відповідності чинному законодавству України або законодавству держави перебування, встановлення та посвідчення дійсності документа або справжності підпису, повноважень посадової особи, яка підписала документ або засвідчила попередній підпис, а також дійсності відбитку штампу, печатки, якими скріплено документ.

Пунктом 5.1 передбачено прийняття дипломатичними представництвами та консульськими установами України за кордоном на легалізацію офіційних документів, складених і засвідчених на території держави перебування органами державної влади, до компетенції яких входить проведення процедури консульської легалізації, для подальшого використання документів в Україні.

Отже, враховуючи що, свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , видане БЮРО ЗАГСу м. Коїмбра (Португалія) 18.07.2001 року, перекладено на Українську мову, переклад засвідчено Консулом України відповідно до вимог вищевказаних нормативних актів, зокрема наказу Міністерства закордонних справ України від 15 липня 1997 року N 98-од, що діяли на час виникнення правовідносин, а також проставлено відповідні печатки та штампи консульської установи, суд вважає цей документ легалізованим.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , після смерті свого чоловіка на території Португалії, не може отримати свідоцтво про його смерть відповідного зразку, що діє на території України, а отримане в Португалії свідоцтво є легалізованим, але не відповідає нормам чинного законодавства на теперішній час та не може бути використане заявницею для реєстрації смерті чоловіка на території України, оскільки не визнається державними органами України, з метою захисту її законних прав та інтересів, реалізації права на спадкування, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коїмбра, Португалія, який знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 212-214, 234, 235, 256-259 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Новокаховський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , уродженець м. Нова Каховка, Херсонської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Коїмбра, республіка Португалія.

Рішення суду може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду через Новокаховський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. Є. Бойко

.