Справа № 362/1178/20
Провадження № 2-о/362/41/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

присяжних - Черненко О.В., Маркової Н.А.,

за участю: секретаря судового засідання Яренко Н.М.,

прокурора - Кравченко Ю.В.,

представника заявника - Михайлової Т.Ю.,

лікаря-психіатра Ігнатової Н.В.,

заінтересованої особи Чубар О.В.,

хворого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за заявою виконуючого обов`язки директора Комунального некомерційного підприємства «Київська міська психоневрологічна лікарня №3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), заінтересована особа: ОСОБА_2 про госпіталізацію до психіатричного закладу Чубара Віктора Андрійовича,-

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію дієздатного ОСОБА_1 до Київської міської психоневрологічної лікарні № 3 ВОКМР (КМДА). В обґрунтування вимог заяви зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , був 24.02.2020 р. доставлений в медичне об`єднання згідно направлення лікаря-психіатра диспансерного відділення №5 у зв`язку з погіршенням психічного стану. Хворому встановлено діагноз: деменція внаслідок епілепсії, стійкий параноїдний синдром. Він став агресивним, висловлює маячні ідеї отруєння. Зміни у психічному стані спостерігаються протягом останніх трьох років, однак від лікування та обстеження він категорично відмовляється. У зв`язку з агресивними тенденціями на адресу рідних, був доставлений до ТМО «Психіатрія» в м. Києві, однак від стаціонарного лікування він відмовився, у зв`язку з чим був поміщений до пансіонату для літніх людей «Срібний вік», звідки був направлений до психіатричного стаціонару КНП «КМПНЛ №3». Від добровільної госпіталізації хворий відмовляється, хоча за своїм психічним станом потребує психіатричної допомоги, у зв`язку з чим заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила прийняти рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу, оскільки останній страждає на психічне захворювання, яке підлягає лікуванню в стаціонарних умовах і хворий являє загрозу для себе та оточуючих.

Лікар-психіатр в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, пояснивши, що ОСОБА_1 , був доставлений на приймальний покій рідними, скаржився на погані нерви та сон, був агресивний. Було проведено огляд, призначено лікування. Лікування приймає вибірково, персоналу не підкорюється. В процесі дікування став спокійнішим. Вороже ставиться до рідних. А тому, лікар просив суд госпіталізувати хворого в примусовому порядку до психіатричної лікарні у відділення зі звичайним наглядом.

Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав, пояснивши що поміщення ОСОБА_1 до психіатричного закладу відповідає його інтересам.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви. Крім того, пояснив, що він здоровий, оскільки пройшов всі обстеження у лікарів.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви, пояснивши, що батько хворіє з дитинства епілепсією. В 1993 р. лікувався в Павлівській лікарні. Згодом декілька разів звертались до психіатричного диспансеру, оскільки стан погіршувався. Останнім часом став дуже агресивним, є маячні ідеї, що рідні його хочуть вбити, хапається за ніж. Викликали поліцію та психіатричну бригаду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України"Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

В силу вимог ч. 2 ст. 341 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, пов`язані з наданням психіатричної допомоги. Залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч. 1 ст. 342 ЦПК України).

Судом достовірно встановлено, що 24.02.2020 р. ОСОБА_1 був доставлений в медичне об`єднання каретою швидкої психіатричної допомоги у супроводі сина та невістки згідно направлення лікаря-психіатра диспансерного відділення №5 у зв`язку з погіршенням психічного стану.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів Київської міської психоневрологічної лікарні №3 щодо огляду ОСОБА_1 від 25.02.2020 р., ОСОБА_1 страждає на хронічний психічний розлад у формі: "деменції внаслідок епілепсії, стійкий параноїдний синдром». У зв`язку з тим, що хворий не дає усвідомленої згоди на стаціонарну допомогу в психіатричній лікарні, має психічні розлади: висловлює маячні ідеї, інертне туго рухоме мислення, нестриманий, егоцентричний, та не розуміє хворобливості свого стану, комісія вважає, що ОСОБА_1 потребує примусової госпіталізації та послідуючого лікування в умовах психіатричного стаціонару.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В зв`язку з тим, що процесуальним законодавством не передбачено порядок розгляду заяви про надання психіатричної допомоги в добровільному порядку, тому суд застосовує норму ст. 342 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст.342 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

За таких обставин, у судовому засіданні знайшли підтвердження доводи заяви відносно того, що ОСОБА_1 страждає на психічний розлад та висловлює маячні ідеї, становить загрозу для себе і оточуючих, а тому, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, шляхом примусової госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного закладу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 339-342 ЦПК України, ст.ст. 13, 14, 19, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в примусовому порядку до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська психоневрологічна лікарня №3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Кравченко Л.М.

Присяжні Черненко О.В.

Маркова Н.А.