Номер провадження: 22-ц/813/1912/20
Номер справи місцевого суду: 520/7584/17
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.02.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 520/7584/17

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Віцько А.І.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Бондар Максима Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , про зупинення апеляційного провадження під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою приватною власністю нерухомого майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Нефедової Г.В. о 12 годині 55 хвилині 11 квітня 2019 року, повний текст рішення складено 19 квітня 2019 року,

встановив:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним уточненим у липні місяці цього ж року та у березні 2019 року позовом, в якому остаточно просить розділити майно, набуте під час шлюбу, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: 1) виділити відповідачу в натурі квартиру АДРЕСА_1 ; 2) стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію вартості Ѕ частки вищевказаної квартири у розмірі - 640 000 грн.; 3) стягнути з ОСОБА_2 на її користь вартість Ѕ частки автомобілю «Mercedes-Benz ML 350», державний реєстраційний номер - НОМЕР_1 , vin № НОМЕР_2 , в сумі - 374 424,74 грн.; 4) стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію за Ѕ частину банківських вкладів у сумі - 467 750,00 грн..

ОСОБА_1 обґрунтовує своїх вимоги тим, що з 01.06.2008 року по 21.09.2016 року вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час перебування у шлюбі за спільні кошти подружжям були придбані спірні квартира та автомобіль, а тому це майно підлягає розподілу у рівних частках. Враховуючи факт її постійного проживання у республіці Білорусь, вона вимагає грошову компенсацію за належну їй частку. Банківські влади, яки були зроблені у період шлюбу із спільних грошей подружжя, також є спільною сумісною власністю подружжя, а тому також підлягають розподілу у рівних частках (Т. 1, а. с. 3 6, 40 43, Т. 2, а. с. 79 80).

ОСОБА_2 не погодившись із первісним позовом ОСОБА_1 у червні 2018 року звернувся до суду із вищезазначеним зустрічним позовом, в якому просить визнати квартиру АДРЕСА_1 його особистою приватною власністю.

Зустрічні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані тим, що вищевказана спірна квартира була придбана за кошти його брата у період, коли сторони припинили проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства (Т. 2, а. с .2 6).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.04.2019 р. вищезазначений первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину грошових активів, які знаходяться на банківських вкладах у загальному розмірі - 245 000,00 грн..

Визначено спільним сумісним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .

Відмовлено у задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 про розподіл квартири АДРЕСА_1 шляхом виділення квартири в натурі ОСОБА_2 та стягнення з нього компенсації вартості Ѕ частки даної квартири.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про розподіл автомобіля «Mercedes-Benz ML 350», державний реєстраційний номер - НОМЕР_1 , vin № НОМЕР_2 , шляхом стягнення з ОСОБА_2 компенсації вартості Ѕ частки автомобіля, проданого 26.08.2016 року.

Відмовлено у задоволенні вищезазначеного зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою приватною власністю квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у період шлюбу 28.07.2016 року на ім`я ОСОБА_2 була придбана квартира під АДРЕСА_2 у будинку під № АДРЕСА_3 . Факт придбання квартири за особисті кошти ОСОБА_2 не доведено належними та припустимими доказами. Розподіл квартири, яка є спільним сумісним майном подружжя, може бути проведено за їх домовленістю, а при відсутності такої, співвласник має право на отримання компенсації Ѕ частини вартості лише у випадку неможливості виділу належної йому частки у натурі. Домовленість між співвласниками про розподіл квартири відсутня. Відсутні докази неможливості розподілу квартири в натурі, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про розподіл квартири шляхом одержання грошової компенсації вартості Ѕ частки квартири.

Придбаний у період шлюбу 10.10.2012 року на ім`я ОСОБА_2 автомобіль «Mercedes-Benz ML 350», державний реєстраційний номер - НОМЕР_1 , vin № НОМЕР_2 , згідно договору купівлі-продажу від 26.08.2016 року продано за - 710 000 грн., тобто також у період шлюбу. Факт відчуження транспортного засобу під час шлюбу та недоведеність використання отриманих від продажу автомобіля грошей не в інтересах сім`ї або не за домовленістю між подружжям, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про компенсацію вартості Ѕ частки автомобіля.

Гроші, які на час розірвання шлюбу знаходились на рахунках № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , відкритих на ім`я ОСОБА_2 у банку ПАТ « ПУМБ», в загальному розмірі - 490 000 грн., є спільним сумісним майном подружжя, яке належить у рівних частках сторонам і підлягає розподілу шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ частини у розмірі 245 000 грн..

Гроші на депозитному рахунку № НОМЕР_5 у ПАТ КБ « Приватбанк» з 06.10.2014 року відсутні. Кошти на депозитному рахунку в ПАТ « ВіЕйБі Банк» у сумі 245 000 грн. може отримати саме ОСОБА_1 , як визначений Банком акцептований кредитор після ліквідації Банку та у випадку достатності грошей для погашення вимог всіх кредиторів. Тому, у поділі коштів на депозитах у ПАТ КБ «Приватбанк» та в ПАТ «ПУМБ» необхідно відмовити (Т. 2, а. с. 95 97 зворотна сторона).

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі оскаржує рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього половини грошових активів, які знаходяться на банківських вкладах у загальному розмірі - 245 000,00 грн.,визначення спільним сумісним майном подружжя квартири АДРЕСА_1 , відмови у задоволенні його зустрічного позову про визнання особистою приватною власністю квартири АДРЕСА_1 . Просить рішення суду першої інстанції в оскарженій частині скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні вищезазначених вимог ОСОБА_1 до нього та задоволення його зустрічного позову про визнання за ним права приватної власності на спірну квартиру.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на невірність висновку суду про недоведеність придбання спірної квартири за його кошти та у період, коли сторони не проживали однією сім`єю та не вели спільного господарства. На час розірвання шлюбу на депозитних рахунках у ПАТ «ПУМБ» знаходилися кошти у сумі 475 00,00 грн., Ѕ частка яких становить 237 500,00 грн., а не - 245 000,00 грн..Якщо суд визнав спільним сумісним майном подружжя кошти на депозиті в ПАТ «ПУМБ», то відповідно суд мав визнати спільним сумісним майном подружжя і кошти, які знаходяться у ПАТ «ВіЕйБі Банк» у сумі 245 500,79 грн. та провести взаємозалік.

Адвокат Бондар М.О., діючий від імені ОСОБА_2 , у наданому апеляційному суду клопотанні просить зупинити апеляційне провадження у даній справі (№ 520/7584/17) до набрання законної сили рішення в іншій справі (№ 520/17599/19) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, переведення прав покупця та визнання права власності.

ОСОБА_2 , його представник - адвокат Бондар М.О. у судове засідання не з`явилися. Сповіщені про дату, час і місце розгляду справи через адвоката Бондар М.О.. Причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань не надали.

Адвокат Татар В.Г., діюча від імені ОСОБА_1 , у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі. Посилалась на відсутність підстав для задоволення клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, ознайомившись із клопотанням про зупинення апеляційного провадження у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України, чинного на час розгляду клопотання, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленим для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 «АПЕЛЯЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ» розділу V «ПЕРЕГЛЯД СУДОВИХ РІШЕНЬ» ЦПК України.

Такими особливостями є положення ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції на час його ухвалення, в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства. до набрання законної сили судовим рішенні в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З наведених у вищезазначеній статті підстав вбачається, що провадження у справі може бути зупинено лише у випадку надходження позову/відкриття провадження по іншій справі до закінчення розгляду справи по суті.

Розгляд даної справи було закінчено - 11.04.2019 р. ухваленням рішення Київським районним судом м. Одеси (Т. 2, а. с. 95 97 зворотна сторона).

Відповідно до доданої до клопотання ухвали про відкриття провадження у справі № 520/17599/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, переведення прав покупця та визнання права власності відкрито 29.07.2019 р., тобто після ухвалення рішення судом першої інстанції.

Враховуючи повноваження апеляційного суду на стадії апеляційного перегляду рішення, останній перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення.

У зв`язку з цим та з урахуванням приписів ст. ст. 251, 367, 368 ЦПК України у задоволенні вищезазначеного клопотання адвоката Бондар М.О., діючого від імені ОСОБА_2 , про зупинення апеляційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 251, 367, 368, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката Бондар Максима Олександровича, діючого від імені ОСОБА_2 , про зупинення апеляційного провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 24 лютого 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе