ПОСТАНОВА

іменем України

22 вересня 2020 року м. Кропивницький

справа № 405/5331/19

провадження № 22-ц/4809/842/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Письменного О.А.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі - Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, Державна казначейська служба України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 04 березня 2020 року у складі судді Шевченко І.М.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі по тексту ГУ Національної поліції в Кіровоградській області), Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої громадянинові діями органів досудового розслідування і суду.

В обґрунтування позову вказав, що 24 квітня 2019 року слідчий СУ ГУНП в Кіровоградській області Бондаренко З.В., на підставі ухвал слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Льон С.М. від 17 квітня 2019 року, якими надано дозвіл старшому слідчому Ткаченко Ю.П. на проведення обшуків автомобіля ВМW Х5 днз НОМЕР_1 і домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні №0000164, проник до квартири АДРЕСА_2 та автомобіля ВМW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 звідки незаконно вилучив товар і комп`ютерну техніку, після чого, не маючи можливості доставити вказане майно до м. Кропивницького, угнав автомобіль ВМW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 на якому за рахунок палива, яке належить йому перевіз вилучене майно до м. Кропивницький, пошкодивши при цьому автомобіль. Відстань між містами 300 км. Автомобіль зберігався на території СУ ГУНП в Кіровоградській області по вул. Велика Перспективна, 1 у м. Кропивницький. 24 квітня 2019 року слідчий СУ ГУНП в Кіровоградській області Бондаренко З.В. з метою приховання незаконних дій звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку автомобіля, у тому числі, автомобіля ВМW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 посилаючись на те, що 29 серпня 2018 року до СУ ГУНП в Кіровоградській області надійшли матеріали звернення ТОВ «Лайфселл» щодо несанкціонованого втручання в роботу їх телекомунікаційної мережі шляхом направлення невстановленими особами міжнародного трафіку голосової телефонії з якогось спеціального обладнання на телекомунікаційну мережу ТОВ «Лайфселл» під виглядом викликів з мережі рухомого зв`язку, минаючи Міжнародний центр комутації, що має ознаки несанкціонованого втручання в роботу їх телекомунікаційної мережі, він займається встановленням вай-фай обладнання, а на вказаному автомобілі постійно пересувається. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Мягкого О.В. від 08 травня 2019 року у задоволенні клопотання про арешт майна відмовлено і зобов`язано слідчого негайно повернути автомобіль ВМW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 та інше тимчасово вилучене 24 квітня 2019 року майно під час проведення обшуку автомобіля. 08 травня 2019 року автомобіль було повернуто з пошкодженнями, про що складено розписку. На шиномонтаж колеса 08 травня 2019 року витрачено 77,50 грн. На комп`ютерну діагностику ходової автомобіля 08 травня 2019 року витрачено 500 грн. На мийку автомобіля і видалення скотча 08 травня 2019 року витрачено 247 грн. На повернення автомобіля до місця проживання на відстань 300 км при витраті дизельного палива 10 л на 100 км і вартості палива 30 грн/л, що є загальновідомою інформацією, витрачено 900 грн. На таку ж суму витрачено слідчим пального при переїзді автомобілем до м. Кропивницький. 20 травня 2019 року на діагностику автомобіля на сервісній станції ВМW для проведення експертизи спричиненої шкоди витрачено 1299,60 грн. За проведення автотоварознавчої експертизи 20 травня 2019 року ним сплачено 2000 грн. За послуги Укрпошти для проведення експертизи витрачено 48,20 грн. Вартість матеріального збитку заподіяного пошкодженням автомобіля ВМW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до висновку експертизи від 30 травня 2019 року №55 складає 72 621,90 грн. Крім цього, при проведенні обшуку слідчий без дозволу взяв належну йому флеш-пам`ять вартістю 200 грн для використання як носія інформації при відеозапису обшуку та пообіцяв повернути, однак, до цього часу не повернув. На юридичну допомогу адвоката Усатенка Ю.Ю. для повернення незаконно вилученого слідчим СУ ГУНП в Кіровоградській області майна в СУ ГУНП в Кіровоградській області Ленінському районному суді м. Кіровограда та Кропивницькому апеляційному суді витрачено 10 000,00 грн. Зазначав, що вказані кошти підлягають відшкодуванню за рахунок державного бюджету за постановою органу, що здійснював досудове розслідування, незаконно вилучив майно, пошкодив його та порушив права і свободи.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 20 червня 2019 року ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 травня 2019 року про накладення арешту на майно ОСОБА_1 скасована, у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно відмовлено та ухвалено негайно повернути ОСОБА_1 майно, у тому числі комп`ютер Imac у зв`язку з незаконністю дій прокурора і незаконністю ухвали слідчого судді.

22 червня 2019 року комп`ютер Аррlе Imac № D25М206YF814 повернуто з ушкодженнями дисплея і корпусу та заблокованим входом до системи, що підтверджується розпискою і актом технічного огляду та діагностики від 09 липня 2019 року. Вартість дисплейного модуля складає 28 530 грн, вартість корпусу складає 15 930 грн, вартість ремонту складає 2670 грн. Всього вартість ремонту комп`ютера моноблок Аррlе Imac № 25М206YF814 складає 47130 грн. Вартість діагностики в сервісному центрі відповідно до акту від 09 липня 2019 року склала 500 грн. Вартість відновлювального ремонту підлягає відшкодуванню за рахунок установи, яка вилучила і зберігала речі, тобто ГУНП в Кіровоградській області.

24 червня 2019 року він отримав лист заступника начальника ГУНП в Кіровоградській області Кожухівського В. від 14 червня 2019 року, яким відмовлено у задоволенні клопотання про відшкодування шкоди. Вважає дії ГУНП в Кіровоградській області незаконними, а шкоду такою, що підлягає відшкодуванню в порядку цивільного судочинства. Посилаючись на зазначені обставини просив суд просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного казначейства України 125 924 грн матеріальної шкоди та 10 000 грн моральної шкоди.

РішеннямЛенінського районного суду міста Кіровограда від 04 березня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 96 812,20 грн, у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Судові витрати віднесено за рахунок держави.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ГУ Національної поліції в Кіровоградській областіподало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи,просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

ОСОБА_1 направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 04 березня 2020 року узалишити без змін, а апеляційну скаргу ГУ Національної поліції в Кіровоградській областібез задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ГУ Національної поліції в Кіровоградській області просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 24 квітня 2019 року слідчим СУ ГУНП в Кіровоградській області Бондаренком З.В. на підставі ухвал слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 квітня 2019 року проведено обшук автомобіля ВМW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 і домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 0000164, та вилучено товар і комп`ютерну техніку, а також автомобіль ВМW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 , на якому слідчим було перевезено вилучене майно до м. Кропивницький (а.с.45-48, 49-51).

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 травня 2019 року у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області Бондаренко З.В. про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку та автомобіля ВМW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 відмовлено, зобов`язано слідчого негайно повернути автомобіль ВМW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 та інше майно, тимчасово вилучене 24 квітня 2019 року під час проведення обшуку автомобіля (а.с.23).

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 20 червня 2019 року ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 травня 2019 року про накладення арешту на майно ОСОБА_1 скасована, у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно відмовлено та ухвалено негайно повернути ОСОБА_1 майно, у тому числі комп`ютер Imac в зв`язку з незаконністю дій прокурора і незаконністю ухвали слідчого судді (а.с.42-44).

Згідно з розпискою, написаною ОСОБА_1 08 травня 2019 року власноруч, автомобіль ВМW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 із пошкодженнями був повернутий позивачу (а.с.52).

Відповідно до експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику КТЗ, від 30 травня 2019 року №55 вартість матеріального збитку, заподіяного пошкодженням автомобіля ВМW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 відповідно складає 72621,90 грн (а.с.8-11).

31 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до заступника начальника Слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області з клопотанням про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду (а.с.38-39).

Як свідчить відповідь заступника начальника ГУНП в Кіровоградській області Кожухівського В. від 14 червня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні клопотання про відшкодування шкоди (а.с.41).

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем підтверджено завдану позивачеві шкоду у розмірі 87294,20 грн, а саме витрати на правову допомогу у сумі 10000 грн (квитанція до прибуткового касового ордеру № 48 від 02 травня 2019 року, а.с.7); витрати на оплату проведення експертизи у сумі 2000 грн (квитанція до прибуткового касового ордера від 21 травня 2019 року №55, а.с.22); послуги мийки автомобіля (товарний чек на суму 247 грн, а.с.24); послуги «Укрпошти» на повідомлення сторін про участь в експертизі на суму 48,20 грн (квитанція від 11 травня 2019 року, а.с.25); шиномонтаж колеса автомобіля в сумі 77,50 грн (чек № 111 від 08 травня 2019 року, а.с.26); діагностика автомобіля в сумі 500 грн (заказ-наряд № ЧА-0032848 від 08 травня 2019 року та квитанція про оплату від 08 травня 2019 року, а.с.27,28); діагностика автомобіля щодо проведення ремонту в сумі 1 299,60 грн (квитанція про оплату від 20 травня 2019 року, а.с.32). Вартість матеріального збитку, заподіяного пошкодженням автомобіля ВМW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику КТЗ від 30 травня 2019 року №55 складає 72 621,90 грн (а.с.8-11). Крім того, позивачем сплачено 500 грн вартості діагностики комп`ютерної техніки (акт від 09 липня 2019 року №0907, а.с.61).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що стягнення матеріальної шкоди в сумі 87294,20 грн підтверджена позивачем належними і допустимими доказами, які не були спростовані відповідачами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з таких підстав.

Статтею 56 Конституції України гарантоване право на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема, органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до вимог ст.1 Закону України від 01.12.1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури та суду» (зі змінами) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1. незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2. незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3. незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених Законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства.

У випадках, зазначених в частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Статтею другою вказаного Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках:

1. постановлення виправдувального вироку;

1-1. встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів;

2. закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутність у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати;

4. закриття справи про адміністративне правопорушення.

Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1 цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених п. 1-1 частини 1 цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів.

Згідно зі ст.3 цього Закону, у наведених в ст.1 цього Закону випадках, громадянинові відшкодовуються:

1. заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій;

2. майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в дохід держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт;

3. штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином;

4. суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги;

5. моральна шкода.

Статтею 4 цього Закону визначено, що відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4, і 5 ст. 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету, розмір сум, які передбачені п.1 статті 3 цього Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону відшкодування шкоди у випадках, передбачених п.п.1, 3, 4 і 5 ст. 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Частиною 1 ст.25 Бюджетного кодексу України встановлено, що Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затверджене Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Стаття 12 вищезазначеного Закону передбачає, що розмір відшкодування шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 ст. 3 цього Закону, незалежно від того, який орган проводив слідчі дії чи розглядав справу, в місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи дізнання, досудового слідства, прокуратури і суд, про що виносять постанову (ухвалу). У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимог позивача щодо доведеності стягнення матеріальної шкоди в сумі 87294,20 грн, оскільки він є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачі по справі є бюджетними установами, відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України та п. 41 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року, Порядку виконання Державним казначейством України рішень суду щодо відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, а також судів, затвердженого наказом Держказначейства України № 39 від 04.02.2008 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 09.02.2008 року № 110/14801, виконання рішень про відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду здійснюється Державною казначейською службою. Порядок та підстави відшкодування матеріальної шкоди регламентуються Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», а тому суд стягує вищезазначені суми моральної шкоди з Державного бюджету України Державної казначейської служби України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункту 3 постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі по тексту Постанова) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 5 Постанови передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить.

Отже колегія суддів вважає, що, враховуючи вимоги розумності, справедливості та виваженості, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про необхідність відшкодування моральної шкоди та погоджується з її розміром.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача про те, що визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди є завищеним та не ґрунтується на доказах по справі, відхиляється колегією суддів. Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновки викладені у рішенні суду першої інстанції та не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 04 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 вересня 2020 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді А.М.Головань

О.А. Письменний