Справа № 133/1065/20
Провадження № 22-ц/801/1591/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєчко В. Л.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 рокуСправа № 133/1065/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у складі судді Сєчка В. Л. від 23 червня 2020 року (дата складення повного тексту рішення 01 червня 2020 року),

встановив:

17 квітня 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулось з цим позовом, за яким просило стягнути на його користь 23112 грн 86 к. заборгованості за кредитним договором без номера від 17 червня 2008 року, яка складається з:

- 12118 грн 14 к. заборгованість за кредитом;

- 4985 грн 50 к. заборгованість по процентах за користування кредитом;

- 4670 грн 51 к. заборгованість за пенею;

- 250 грн 00 к. штраф (фіксована частина);

- 1088 грн 71 к. штраф (процентна складова).

На обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 17 червня 2008 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 250 грн 00 к. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. В подальшому кредитний ліміт змінювався до 8000 грн 00 к. відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором виконувала неналежним чином, в зв`язку з чим станом на 22 березня 2020 року утворилась заборгованість у зазначеному розмірі.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 червня 2020 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 12118 грн 14 к. та 2102 грн 00 к. судового збору.

Рішення мотивоване тим, що банк не надав доказів того, які саме умови кредитування мали на увазі сторони при укладенні договору, а також яка відповідальність встановлена за їх невиконання, а тому стягненню підлягає лише сума фактично отриманих ОСОБА_1 коштів (використання кредитного ліміту).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що АТ КБ «ПриватБанк» не доведено ті обставини, на які банк посилався як на підставу позовних вимог та виникнення розміру заборгованості, зокрема, видачу їй кредиту на умовах, зазначених в документах, які додані банком до позовної заяви, що в свою чергу, унеможливлює визначення тривалості пільгового періоду по кредиту, процентної ставки на місяць за користування кредитом, розміру обов`язкового щомісячного платежу, розмір неустойки за несвоєчасне погашення кредиту та (або) процентів тощо.

АТ КБ «ПриватБанк» подало відзив на апеляційну скаргу, за яким просило залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частинами першою третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частково задовольняючи позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив із того, що банк не надав доказів того, які саме умови кредитування мали на увазі сторони при укладенні договору, зокрема щодо ціни договору (розміру процентів за користування кредитом), а також відповідальності за порушення зобов`язань за договором, а тому, врахувавши приписи частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, за якою, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, прийшов до висновку, що з відповідачки підлягає стягненню лише сума фактично отриманих нею коштів використаного кредитного ліміту 12118 грн 14 к.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19.

Натомість жодних заперечень щодо розміру фактично отриманих ОСОБА_1 коштів (використання кредитного ліміту) відповідно до наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості за договором (а. с. 18) апеляційна скарга не містить, а тому її доводи, які фактично зводяться до того, що суд не врахував наданих позивачем доказів (анкети-заяви позичальника, виписки по картрахункам, довідки про умови кредитування, витягу з Умов та правил надання банківських послуг та розрахунку заборгованості) не відповідають змісту оскаржуваного рішення, висновків суду не спростовують та не дають підстав для його скасування чи зміни.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 384, 389 ЦПК України апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області 23 червня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета