П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року місто Київ

справа № 760/34906/19

апеляційне провадження № 22-ц/824/11812/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва у складі судді Букіної О.М. від 23 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що на виконанні у Васильківському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебував виконавчий лист № 2/760/251/16 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 1 лютого 2016 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Згідно довідки-розрахунку від 30 серпня 2019 року, виданої Васильківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, боржник ОСОБА_2 допустив прострочення зі сплати аліментів за період з 1 лютого 2016 року по 29 листопада 2016 року в розмірі 14 300 грн.

10 вересня 2019 року ОСОБА_2 була погашена заборгованість по сплаті аліментів.

Посилаючись на те, що відповідач допустив прострочення сплати аліментів, ОСОБА_1 просила стягнути з нього неустойку (пеню) за період з лютого 2016 року по 10 вересня 2019 року в розмірі 14 300 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 23 липня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несплату аліментів в розмірі 7 150 грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Скаржник зазначає, що суд безпідставно зменшив розмір пені за несплату аліментів, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження тяжкого матеріального стану відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 8 квітня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 1 лютого 2016 року і до закінчення останньою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

У період з 1 вересня 2015 року по 29 листопада 2016 року ОСОБА_5 навчалася у Київському національному університеті культури і мистецтв.

21 листопада 2016 року на виконання вказаного судового рішення суду видано виконавчий лист та 6 грудня 2016 року головним державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Гриченюк А.А. відкрито виконавче провадження № 53038959.

Постановою головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Гриченюк А.А. від 25 вересня 2019 року закінчено виконавче провадження у зв`язку з погашення ОСОБА_2 заборгованості.

Відповідно до розрахунку, складеного Васильківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 30 жовтня 2019 року, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів, яка утворилася у процесі примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду міста Києва від 21 листопада 2016 року № 2/760/2511/16, станом на 29 листопада 2016 року становила 14 300 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 дійсно допустив прострочення сплати аліментів, однак, враховуючи, що він перебуває у тяжкому матеріальному становищі, оскільки на його утриманні перебувають дві малолітні дитини, з відповідача підлягає стягненню 50 % від суми заборгованості в розмірі 7 150 грн.

Проте повністю з таким висновком суду погодитися не можна.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до

дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

При цьому за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до частини 2 статті 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Установивши, що ОСОБА_2 допустив прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з нього неустойки (пені). Разом з тим, зменшуючи розмір пені до 7 150 грн. (50% від загальної суми), суд першої інстанції не врахував, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про тяжкий матеріальний стан відповідача.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є батьком двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.33, 34). Також з 23 серпня 2014 року він одружений з ОСОБА_8 (а.с.35).

В той же час, матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував майновий стан відповідача, зокрема такий, що не дозволяє сплатити пеню за прострочення сплати аліментів у повному обсязі.

Конструкція частини 2 статті 196 СК України допускає зменшення розміру неустойки на розсуд суду при одночасній наявності двох аспектів: матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Наявність у ОСОБА_2 двох малолітніх дітей та дружини само по собі не може бути свідченням незадовільного майнового стану. Також колегія суддів не бере до уваги доводи відповідача про те, що на його утриманні перебуває мати похилого віку ( ОСОБА_9 ), оскільки доказів родинних відносин матеріали справи не містять.

За таких обставин колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несплату аліментів в розмірі 14 300 грн.

Ураховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 23 липня 2020 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за несплату аліментів в розмірі 14 300 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 19 жовтня 2020 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова