Номер провадження: 22-ц/813/3351/20
Номер справи місцевого суду: 511/466/19
Головуючий у першій інстанції Іванова О. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
25.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представників Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України Москальової М.В. і Колесник І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Сегеди Сергія Миколайовича про самовідвід у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 червня 2019 року,

встановив:

12.03.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який був уточнений 22.05.2019 року та згідно остаточної редакції позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати Наказ № 6-ОС від 08.01.2019 року по особовому складу (по працівникам) начальника 25 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в частині розірвання трудового договору та звільнення з роботи водія автотранспортних засобів ОСОБА_1 , (за рахунок військової посади: молодший інспектор прикордонної служби 2 категорії - водій) відділення логістики відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б);
- визнати протиправним та скасувати Наказ №30-ОС від 21.01.2019 року по особовому складу (по працівникам) начальника 25 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України;
- визнати протиправним та скасувати Наказ №31-ОС від 21.01.2019 року по особовому складу (по працівникам) начальника 25 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України;
- визнати протиправним та скасувати Наказ № 116 ОС від 15.03.2019 року по особовому складу (по працівникам) начальника 25 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України;

- поновити ОСОБА_1 на роботі у відділенні інспекторів прикордонної служби «Кучурган» відділу прикордонної служби «Роздільна» Білгород-Дністровського прикордонного загону ПРУ ДПСУ (в/ч НОМЕР_1 ) водієм з укладанням нового строкового трудового договору, з посадовим окладом згідно затвердженого штатного розкладу (розпису), ІІІ тарифним розрядом, із всіма необхідними доплатами та надбавками відповідно до займаної посади;
- стягнути з Білгород-Дністровського прикордонного загону ПРУ ДПСУ (в/ч НОМЕР_1 ) середній заробіток на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу відповідно до штатного розпису загону, враховуючи надбавки та доплати, або відповідно до середнього заробітку на місяць у розмірі 9752,53 грн.;
- допустити негайне виконання судового рішення, в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі у відділенні інспекторів прикордонної служби «Кучурган» відділу прикордонної служби «Роздільна» Білгород-Дністровського прикордонного загону ПРУ ДПСУ (в/ч НОМЕР_1 ) водієм, з укладанням нового строкового трудового договору, з посадовим окладом згідно затвердженого штатного розкладу (розпису), III тарифним розрядом, із всіма необхідними доплатами та надбавками відповідно до займаної посади; а також в частині стягнення з Білгород-Дністровського прикордонного загону ПРУ ДПСУ (в/ч НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до штатного розпису загону, враховуючи надбавки та доплати, або відповідно до середнього заробітку на місяць у розмірі 9752,53 грн. (т.2, а.с.3-16).

Відповідач позовні вимоги не визнав та його представник надав суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що факт скорочення посади, яку обіймав позивач дійсно мав місце, про можливе звільнення позивача попереджали за два місяці із запропонуванням чотирьох посад, від яких він відмовився. Прикордонним загоном було отримано згоду профспілкової організації на розірвання трудового договору. На час звільнення з позивачем був проведений повний грошовий розрахунок - по 15.03.2019 року. Представник відповідача зазначила, що будь які порушення порядку звільнення чи незаконного звільнення з боку прикордонного загону відсутні, у зв`язку з чим позовні вимоги вважала необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню (т.1, а.с.76-116).

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 червня 2019 року, та постановлення нового, про задоволення його позову з урахуванням уточнених позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, 13.02.2020 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції надійшла заява про відвід судді колегії суддів Сегеді С.М., в якому вона зазначила, що в неї виникли сумніви щодо об`єктивності ведення даної цивільної справи суддею-доповідачем Сегедою С.М., а також його неупередженості до обставин, які значаться в матеріалах справи.
Заява про відвід була обгрунтована тим, що 12 грудня 2002 року місцевим Роздільнянським районним судом Одеської області, суддею Сегедою С.М. були розглянуті адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ст. 1 ЗУ «Про боротьбу з корупцією».
Так, суд встановив, що ОСОБА_2 здійснила корупційні дії в 2000 році, та постановив, що адміністративне провадження по відношенню до ОСОБА_2 провадженням слід припинити, у зв`язку із закінченням строків притягнення її до адміністративної відповідальності за корупційні діяння.
Однак, 03 лютого 2003 року голова апеляційного суду Одеської області Луняченко А.В. розглянув адміністративну справу №3-4585/2020 року Роздільнянського районного суду Одеської області та постановив: Постанову Роздільнянського суду Одеської області від 12 грудня 2002 року відносно ОСОБА_2 скасувати, а справу щодо неї закрити у зв`язку з відсутністю в її діях корупційного діяння.
Посилаючись на зазначені обставини в своїй сукупності, представник апелянта ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала суду апеляційної інстанції заяву про відвід судді колегії суддів Сегеді С.М., та зазначила, що в неї виникли сумніви щодо об`єктивності ведення даної цивільної справи суддею-доповідачем Сегедою С.М., а також його неупередженості до обставин, які значаться в матеріалах справи.

Перевіривши законність і обгрунтованість заявленого відводу, заслухавши доповідача, заявника відводу ОСОБА_2 , думку інших учасників справи, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Сегеді С.М., у зв`язку з чим 13.02.2020 року прийняла ухвалу про відмову в задоволенні відводу.

Разом з тим, у справі було оголошено перерву до 25.02.2020 року, до 12 год.00 хв. для вирішення питання про можливість заявлення суддею Сегедою С.М. самовідводу.

25.02.2020 року суддею Сегедою С.М. було заявлено самовідвід по даній цивільній справі, який обгрунтований наступним.

Із матеріалів справи та заявленого відводу судді Сегеді С.М. вбачається, що він заявлений представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , у якої виникли сумніви щодо об`єктивності ведення даної цивільної справи суддею-доповідачем Сегедою С.М., а також його неупередженості до обставин, які значаться в матеріалах справи.

При цьому підставою для виниклих сумнівів, ОСОБА_2 вказала ту обставину, що 12 грудня 2002 року місцевим Роздільнянським районним судом Одеської області, суддею Сегедою С.М. були розглянуті адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ст. 1 ЗУ «Про боротьбу з корупцією».
Вказаним судом, під головуванням судді Сегеди С.М., було встановлено, що ОСОБА_2 здійснила корупційні дії в 2000 році, у зв`язку з чим суд постановив, що адміністративне провадження по відношенню до ОСОБА_2 провадженням слід припинити, у зв`язку із закінченням строків притягнення її до адміністративної відповідальності за корупційні діяння.
Однак, зазначена постанова суду першої інстанції була скасована 03 лютого 2003 року головою апеляційного суду Одеської області Луняченком А.В., а справу щодо ОСОБА_2 було закрито у зв`язку з відсутністю в її діях корупційного діяння.

Зазначені обставини викликають сумніви у представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 щодо об`єктивності ведення даної цивільної справи суддею-доповідачем Сегедою С.М., а також його неупередженості до обставин, які значаться в матеріалах справи.

Заявлений самовідвід підтриманий представником заявника апеляційної скарги ОСОБА_2 , яка повторно висказала свої сумніви щодо об`єктивності та неупередженості вказаного судді у розгляді цієї цивільної справи.

Представники Білгород-Дністровського прикордонного загону ПРУ ДПСУ (в/ч НОМЕР_1 ) Москальова М.В. та Колесник І.В. заперечували проти задоволення заявленого самовідводу, оскільки матеріали справи не містять обставин, які б давали вмотивовані та правові підстави для самовідводу судді Сегеди С.М.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 36 ЦПК України підставою для самовідводу судді можуть бути інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
При цьому, колегія суддів зазначає, що обставини, через які заявлений відвід судді Сегеді С.М., викликають сумніви у представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 щодо об`єктивності ведення даної цивільної справи суддею-доповідачем Сегедою С.М., а також його неупередженості до обставин, які значаться в матеріалах справи.

Вирішальним при визнанні судді безстороннім є те, чи можуть бути об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо заангажованості певного судді.

Для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.
Слід зазначити про те, що думка судді-доповідача не є визначальною для формування позиції колегії суддів у складі трьох суддів у будь-якій справі.

З підстав викладеного, та через відсутність підстав вважати, що суддя Сегеда С.М. тим чи іншим чином заінтересований в розгляді даної цивільної справи, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Сегеді С.М. ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.02.2020 року було відмовлено.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з заявником самовідводу про те, що в даному випадку вирішальним для заявлення самовідводу від участі у даній цивільній справі є суб`єктивний критерій, який полягає у тому, що з боку стороннього спостерігача, а також будь-кого із учасників справи можуть виникнути сумніви в неупередженості судді під час вирішення даної цивільної справи, що є недопустимим.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі про відвід судді Кібенко О.Р. у справі № 908/137/18 щодо процедури «сквіз-аут».

Крім того, саме вказані обставини стали підставою для задоволення клопотання ОСОБА_3 про відвід судді Кібенко О.Р. від участі в розгляді справи № 908/137/18, про що Великою Палатою Верховного Суду була постановлена ухвала.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення заяви судді Сегеди С.М. про самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 381, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Заяву судді Сегеди Сергія Миколайовича про самовідвід задовольнити, відвести суддю Сегеду Сергія Миколайовича від розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 червня 2019 року.
Матеріали цивільної справи передати до канцелярії суду, для повторного автоматизованого розподілу справи іншому судді-доповідачу в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 25.02.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра