КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 758/12887/19

Апеляційне провадження 22-ц/824/11880/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Васильченка О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 3 000 грн, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини.

В обґрунтування позову зазначала, що 11.10.2008 між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вони проживають окремо, позов про розірвання шлюбу подано до суду. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30.06.2020 позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 2000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.10.2019 та до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким призначити аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку або не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не врахував, що він відкрив сину банківську карту, на яку в період з 17.02.2019 по 11.02.2020 перерахував кошти на загальну суму 3 713,93 грн та придбав аксесуари на ноутбук на суму 17 581 грн. Крім того, син всі шкільні канікули проводить з ним. Позивач не надала доказів витрат грошових коштів на дитину, а тому він вважає, що сплачені ним кошти остання використовує на свої потреби. Він має мінливий дохід. У 2019 році працював на посаді рибака у ФОП ОСОБА_5 та його дохід склав 5 269,20 грн. Вважає, що він може сплачувати аліменти у сумі 1 109 грн, виходячи з розміру встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років на 2020 рік. Оскільки має постійний дохід, то суд мав стягнути аліменти у частці від цього доходу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що відповідач отримує нерегулярний і мінливий дохід, про що вказує і у апеляційній скарзі, а тому суд правильно стягнув аліменти у твердій грошовій сумі. У відповідача на утриманні не має інших осіб, він працевлаштований, отримує нерегулярний дохід, має нерухоме майно та його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому він має можливість сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомленням учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.10.2008 між сторонами було укладено шлюб, від якого сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходив з того, що відповідач визнав позовні вимоги частково та готовий сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від свого заробітку. Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд виходив, з того що відповідачем не надано доказів про наявність у нього постійного щомісячного доходу та про розмір такого доходу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину стягуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а у разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав доказів про те, що він має постійний щомісячний дохід. Більше того, у відзиві на позовну заяву відповідач сам вказував, що має мінливий дохід.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі чи у частці від доходу суд в першу чергу виходить з інтересів дитини, а саме чи може той з батьків, з кого будуть стягуватися аліменти можливість надавати державному чи приватному виконавцю, у разі примусового виконання рішення, довідку про щомісячний дохід та чи зможе державний виконавець, у разі необхідності направити виконавчий лист за місцем роботи боржника для відрахування аліментів із заробітної плати чи іншого доходу.

Оскільки відповідач сам вказав, що не має постійного доходу, суд правильно виходив з того, що в інтересах дитини більш доречним буде стягнення у твердій грошові й сумі.

У матеріалах справи містяться платіжні доручення та видаткова накладна, з яких вбачається, що мати відповідача (бабуся дитини) здійснювала грошові перекази на ім`я позивачки у 2018 році та у грудні 2017 року, а також 08.10.2019 придбала смартфон, захисне скло, чехол, пакет послуг, ноутбук та безпровідну мишку. Проте дані докази будь - яким чином не впливають на визначення розміру аліментів з відповідача, які за рішенням суду стягуються з дня пред`явлення позову, а саме з 08.10.2019.

Відповідач надав докази перерахування на картку аліментів на утримання сина за період 17.02.2019 по 11.02.2020 у сумі 3 713,93 грн. Фактично відповідач сплачував на утримання сина 309 грн на місяць, що не є достатнім не лише для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а і для задоволення потреб у харчуванні.

Колегія суддів також вважає правильними висновки суду і про те, що розмір аліментів у 1109 грн також не зможе забезпечити гармонійного розвитку одинадцятирічного сина сторін.

Доводи апеляційної скарги є тотожніми з доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву, вони враховані судом при ухваленні рішенні, та такі доводи не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів не приймає до уваги довідку ПП «Співдружність - Південь» від 22.07.2020, додану відповідачем до апеляційної скарги, оскільки такий доказ отримано після ухвалення судом рішення (дата рішення 30.06.2020), а відтак він не міг бути досліджений та врахований судом при розгляді справи. Суд же апеляційної інстанції перевіряє рішення суду першої інстанції за тими обставинами і доказами, які існували на час ухвалення рішення.

За вказаних обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 28.09.2020.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик