ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2308/1754/2012 Провадження № 22-ц/821/534/2020
Канівський міськрайонний суд Черкаської області
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

02 березня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бородійчука В.Г., Карпенко О.В., Нерушак Л.В. розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Куксюка Андрія Леонтійовича на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2015 року у справі заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробниче підприємство «Пересвіт» як стягувача (кредитора) на правонаступника ОСОБА_2 по стягненню боргу та судового збору згідно з рішенням апеляційного суду Черкаської області від 10 грудня 2013 року у справі № 22-ц/793/2090/13 за виконавчим листом Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 січня 2014 року по справі № 2308/1754/2012, -

в с т а н о в и в :

12 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «Торгівельно-виробниче підприємство «Пересвіт» як стягувача (кредитора) на правонаступника ОСОБА_2 по стягненню боргу та судового збору згідно з рішенням апеляційного суду Черкаської області від 10 грудня 2013 року у справі № 22-ц/793/2090/13 за виконавчим листом Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 січня 2014 року по справі № 2308/1754/2012.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2015 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження, стягувача ТОВ «Торгівельно-виробниче підприємство «Пересвіт» на ОСОБА_2 по стягненню з ОСОБА_1 завданої шкоди в сумі 457 660 грн. та судових витрат в сумі 872 грн., а всього 458 532 грн.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Куксюка А.Л. оскаржив її до суду апеляційної інстанції.

Матеріали цивільної справи разом з апеляційною скаргою надійшли до Черкаського апеляційного суду 13 лютого 2020 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Куксюк А.Л. просив поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 03 грудня 2015 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

В обґрунтування вказаного клопотання було зазначено, що ОСОБА_1 про наявність оскаржуваної ухвали суду від 03 грудня 2015 року дізнався лише 27 січня 2020 року після того, як його представник ознайомився із матеріалами справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних. Копію оскаржуваної ухвали також отримано ОСОБА_1 27 січня 2020 року.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки було встановлено, що наведені в апеляційній скарзі причини поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, а саме той факт, що про ухвалу суду ОСОБА_3 дізнався 27 січня 2020 року не можуть бути визнані судом обґрунтованими, так як спростовуються наявними відомостями в матеріалах справи про те, що і він і його представник ознайомлювалися з матеріалами справи 19 вересня 2016 року ( ОСОБА_1 ) та 07 березня 2019 року ( ОСОБА_4 ) відповідно. Станом на момент ознайомлення з матеріалами справи, оригінал оскаржуваної ухвали суду містився в матеріалах справи (а.с. 296 Т.1). Крім того, згідно резолюції головуючого судді по справі на клопотанні представника ОСОБА_1 адвоката Куксюка А.Л. йому надано матеріали цивільної справи № 2308/1754/2012 для ознайомлення, при цьому дозволено використовувати фотозйомку та ксерокопіювання документів під час ознайомлення, про що він просив у своєму клопотанні.

ОСОБА_1 надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, а саме для подачі до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду з обґрунтованими доводами пропуску строку на апеляційне оскарження.

В резолютивній частині ухвали від 14 лютого 2020 року роз`яснено особі, що подає апеляційну скаргу, що в разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Копію ухвали суду від 14 лютого 2020 року направлено для виконання ОСОБА_1 , а його представнику ОСОБА_4 для відома згідно супровідного листа № 2308/1754/2012/2537/202 від 14 лютого 2020 року. ОСОБА_1 отримав копію ухвали 20 лютого 2020 року, а його представник ОСОБА_4 26 лютого 2020 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися на адресу суду.

27 лютого 2020 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строків на апеляційне оскарження ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2015 року.

Доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду зводяться до того, що суд першої інстанції не виконав свого обов`язку по врученню оскаржуваної ухвали від 03 грудня 2015 року ОСОБА_1 , а відтак останній був позбавлений можливості своєчасного її оскарження до суду апеляційної інстанції.

Однак, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про заміну сторони ТОВ «Торгівельно-виробниче підприємство «Пересвіт» як стягувача (кредитора) по стягненню боргу та судового збору згідно з рішенням апеляційного суду Черкаської області від 10 грудня 2013 року у справі № 2308/1754/2012 на правонаступника ОСОБА_2 (а.с. 274-275 Т.1).

Розгляд заяви було призначено на 03 грудня 2015 року.

Згідно розписки про вручення поштового відправлення (а.с. 286 Т.1) ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження, про що свідчить його підпис про отримання повідомлення, яке повернулося на адресу суду.

Згідно відомостей телефонограми № 397 від 02 грудня 2015 року (а.с. 288 Т. 1), ОСОБА_1 повідомляв суд про те, що 03 грудня 2015 року о 15 год. 00 хв. розглядатиметься заява ОСОБА_2 про заміну сторони її правонаступником, де ОСОБА_1 являється заінтересованою особою і він не може зявитися в судове засідання та вважає можливим розглянути вказну заяву без нього. Дане повідомлення ОСОБА_1 оформлено судом як телефонограма.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 03 грудня 2015 року (а.с. 295 Т.1), в ньому зафіксовано факт відсутності ОСОБА_1 при розгляді заяви та зазначено, що ОСОБА_1 повідомив суд в телефонному режимі, про що складено телефонограму, що розгляд справи можливо проводити без його участі.

Матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 чи будь-яким іншим учасником процесу подавалися зауваження на протокол.

Крім того, як вже зазначалося вище і ОСОБА_1 і його представник ознайомлювалися з матеріалами справи 19 вересня 2016 року ( ОСОБА_1 ) та 07 березня 2019 року ( ОСОБА_4 ) відповідно. При цьому, представнику ОСОБА_4 було дозволено проводити фотозйомку та ксерокопіювання документів під час ознайомлення, про що він просив у своєму клопотанні.

Вищеприведені обставини свідчать про достовірну обізнаність ОСОБА_1 про надходження до суду заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження та про постановлення процесуального документу з даного приводу.

Однак, правом на оскарження ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження, яка була постановлена 03 грудня 2015 року, ОСОБА_1 скористався лише 03 лютого 2020 року, про що свідчить відтиск штемпеля поштового відправлення на конверті (а.с. 219 Т.3), тобто із значним пропуском строку.

При цьому, ні в апеляційній скарзі, ні в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, що надійшла на виконання вимог ухвали від 14 лютого 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху, ОСОБА_1 не наведено обґрунтованих підстав, які б давали суду можливість визнати, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено дійсно з поважних, незалежних від нього причин.

Відповідно до приписів ч.1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії», від 28 жовтня 2004 року у справі «Нешев проти Болгарії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній зв`язок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд апеляційної інстанції виходить з того, що процесуальний строк апеляційного оскарження, встановлений ЦПК України забезпечує оперативність цивільного судочинства, дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на незловживання процесуальними правами. Заявник пропустив строк апеляційного оскарження виключно із суб`єктивних причин.

Поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу інтересів сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституцією України.

У справах щодо України, Європейський Суд неодноразово відзначав, що відступи від принципу правової визначеності виправдані лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справи «Салов проти України», п. 93 «Проценко проти України», п. 26). Зокрема, відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення «помилки, що має фундаментальне значення для судової системи» (рішення у справі «Сутяжник проти Росії, п. 38).

Спроби оскарження остаточного та обов`язкового рішення суду з причин процесуального характеру без належного обґрунтування підстав для подібного продовження втручання в принцип «res judicata» (тобто принцип остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення) не можуть вважатися причинами фундаментального характеру.

Наголошено, що відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Тому, враховуючи, що з моменту постановлення ухвали суду і до подачі ОСОБА_1 апеляційної скарги минуло чотири роки та два місяці, матеріали справи містять відомості, що він був достовірно обізнаний про факт розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження та процесуального вирішення даного питання, надані ОСОБА_1 доводи щодо пропуску строку на апеляційне оскарження саме з поважних причин є необґрунтованими, тому правових підстав для поновлення строку суд не вбачає, а відтак, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 358 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Куксюка Андрія Леонтійовича на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2015 року у справі заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробниче підприємство «Пересвіт» як стягувача (кредитора) на правонаступника ОСОБА_2 по стягненню боргу та судового збору згідно з рішенням апеляційного суду Черкаської області від 10 грудня 2013 року у справі № 22-ц/793/2090/13 за виконавчим листом Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 січня 2014 року по справі № 2308/1754/2012.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Суддя-доповідач В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.В. Нерушак