єдиний унікальний номер справи 531/1480/20
номер провадження 2-з/531/1/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 р. м. Полтава

Суддя Карлівського районного суду Полтавської області Черняєва Т.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 . про забезпечення позову ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій прохав вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . До набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо належного майна ОСОБА_2 .

Розглянувши заяву, суд приходить до наступного. У відповідності до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову. Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ст.151 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом спору є боргові зобов`язання відповідача в сумі 686 000, 00 грн.

Враховуючи зміст заявлених позовних вимог, наведені у клопотанні позивачів доводи дають підстави для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову передбачено законом у разі його задоволення може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, у зв`язку з чим позов необхідно забезпечити шляхом накладання арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-154 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

До набрання чинності рішенням у справі накласти заборону на відчуження всього майна, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали доручити державному реєстратору Карлівської міської ради, державному нотаріусу який діє як державний реєстратор.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.М.Черняєва