Справа № 367/6569/18
Провадження № 4-с/352/18/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Стародубець О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця Мурзіної Ольги Петрівни Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, заінтересована особа: ОСОБА_2

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла зазначена вище скарга, яку заявник мотивує тим, що на примусовому виконанні Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться виконавчий лист № 367/2659/16-ц, виданий 01.08.2016 року Ірпінським міським судом Київської області про: «стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з 23.03.2016р. і до досягнення дитиною ОСОБА_3 повноліття». Порядок стягнення аліментів визначено статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Частиною 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Згідно ст. 195 Сімейного кодексу України: 1. Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. 2. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. 3. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Зазначає, що 06.09.2018 року державним виконавцем Бородянського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, ОСОБА_4 , йому було вручено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 23.03.2016 року по 31.08.2018 року. З розрахунку заборгованості вбачається, що державним виконавцем обчислена заборгованість за аліментами на час визначення її розміру (з 23.03.2016 року по 31.08.2018 року), виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, тобто в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України. Не дивлячись на те, що боржник повідомив державного виконавця про те, що з 16.02.2018 року боржник є офіційно працевлаштованим та на час визначення розміру заборгованості за аліментами одержує відповідний заробіток (дохід), з огляду на що заборгованість за аліментами повинна розраховуватися згідно порядку, встановленого ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України, виходячи із заробітку (доходу), який одержує боржник (відсутні правові підстави для застосування порядку розрахунку , передбаченому ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України), вносити зміни до розрахунку заборгованості державний виконавець відмовився. Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Внаслідок допущеною державним виконавцем бездіяльності - невиконання вимог ч. 8 ст. 48 Закону (щодо отримання інформації про доходи боржника не рідше ніж один раз на три місяці) державним виконавцем порушено вимог ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 23.03.2016 року по 31.08.2018 року, який не відповідає вимогам ст. 195 Сімейного кодексу України. Просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_4 , допущену при примусовому виконанні Виконавчого листа № 367/2659/16-ц, виданого 01.08.2016 року Ірпінським міським судом Київської області про: «стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з 23.03.2016 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 повноліття» (реєстраційний номер виконавчого провадження 52308528), яка полягає у складанні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 23.03.2016 року по 31.08.2018 року виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (в порядку ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України); визначити розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 23.03.2016 року по 31.08.2018 року, виходячи із заробітку (доходу), який він фактично одержує (в порядку ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України).

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 підтвердили обставини викладені у скарзі, просили її задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечувала щодо задоволення скарги.

Державний виконавець Мурзіна О.П. в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що державним виконавцем Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Мурзіною О.П. обчислено розмір заборгованості зі сплати аліментів при примусовому виконання виконавчого листа №367/2659/16-ц, виданого 01.08.2016 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.03.2016 року. Згідно даного розрахунку за період з 23.03.2016 року по 31.08.2018 року заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.09.2018 року становить 43849,00 грн.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 від 19.09.2018 року №15/б за період з лютого 2018 року по липень 2018 року заробітна плата становить 23857,12 грн.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1, 2 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1)здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2)надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3)розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4)заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5)роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. 12 Розділу X «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст.195 Сімейного кодексу України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 195 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Згідно ч. 3, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги, оскільки заявник ОСОБА_1 офіційно працевлаштований з 16.02.2018 року, тому з цього часу заборгованість по аліментам повинна розраховуватися виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Крім того, як вбачається із довідки про доходи ОСОБА_1 працював з лютого 2018 року по липень 2018 року, тому необхідно визначити розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 16.02.2018 року по 31.07.2018 року, виходячи із заробітку (доходу), який він фактично одержує (в порядку ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України). Отже, мотиви скарги частково можна визнати обґрунтованими і законними, а тому вона підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 447, 451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця Мурзіної Ольги Петрівни Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, заінтересована особа: ОСОБА_2 частково.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Мурзіної Ольги Петрівни, допущену при примусовому виконанні виконавчого листа № 367/2659/16-ц, виданого 01.08.2016 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з 23.03.2016 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 повноліття (реєстраційний номер виконавчого провадження 52308528), яка полягає у складанні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 23.03.2016 року по 31.07.2018 року виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (в порядку ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України).

Визначити розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 16.02.2018 року по 31.07.2018 року, виходячи із заробітку (доходу), який він фактично одержує (в порядку ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного Київського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини ухвали.

Суддя Н.Ф.Карабаза