КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 758/6464/19
Головуючий у першій інстанції - Саламон О.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «СИНТЕКО» з дослідним заводом» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «СИНТЕКО» з дослідним заводом» про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПрАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «СИНТЕКО» з дослідним заводом» про зобов`язання вчинити дії та, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 28 травня 2019 року, просила зобов`язати відповідача надати їй довідку про пільговий стаж із зазначенням розміру отриманої заробітної плати за період з 05 листопада 1984 року по 05 листопада 1989 року. Стягнути з відповідача суму судових витрат у розмірі 3768, 40 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що в період з 1984 року по 1992 рік працювала у відповідача на посаді старшого лаборанта. Вказана робота була пов`язана з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість становила 36 годин на тиждень, що надає їй право на пенсію на пільгових умовах.

Позивач вказувала, що у 2018 році вона звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві щодо перерахунку пенсії та отримала відмову, в якій вказувалось про те, що для перерахунку пенсії нею не надано довідку про заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року.

ОСОБА_1 зазначала, що з метою зібрання документів для оформлення пенсії вона звернулась до Пенсійного фонду України з заявою про витребування вказаної довідки за період з 1984 року по 1992 рік у відповідача по вказаній справі. Пенсійним фондом було направлено відповідні запити до відповідача від 25 жовтня 2018 року та 06 листопада 2018 року, проте ПрАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «СИНТЕКО» з дослідним заводом» відповіді не надав.

Зазначені дії відповідача щодо ненадання Пенсійному фонду України відомостей щодо умов її праці та отриманого заробітку порушує її право на перерахунок пенсійного забезпечення тому вона просила у судовому порядку вирішити вказаний спір та задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано ПрАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «СИНТЕКО» з дослідним заводом» надати ОСОБА_1 довідку про пільговий стаж із зазначенням розміру отриманої заробітної плати за період з 05 листопада 1984 року по 05 листопада 1989 року включно.

Стягнуто з ПрАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «СИНТЕКО» з дослідним заводом» на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 768, 40 грн. та витрати за правову допомогу в сумі 3 000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ПрАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «СИНТЕКО» з дослідним заводом» в особі директора Білоконь С.С. подало апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з огляду на наступне.

Апелянт вказує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, відповідно до приписів статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є трудова книжка. Та за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглись, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Виходячи з наведеного апелянт вважає, що для підтвердження трудового стажу позивачу достатньо лише записів у трудовій книжці.

Зазначає, що ОСОБА_1 не надано суду жодного доказу, який би підтверджував ухилення відповідача від надання необхідних документів позивачу і давали б їй правову підставу для судового захисту порушеного таким чином права.

Апелянт наголошує, що судом не було надано оцінки зібраним доказам у справі, а саме: матеріалам копії реєстраційної справи ПрАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «СИНТЕКО» з дослідним заводом», отриманих від Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, з яких вбачається, що постановою про відмову у порушенні кримінальної справи від 26 лютого 2003 року Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві відмовлено в порушенні кримінальної справи за заявою заступника Голови Правління ВАТ «СИНЕТКО» ОСОБА_2 за фактом виявлення останнім відсутності 14 лютого 2003 року о 13:00 документів ВАТ «СИНЕТКО» в його приміщенні після зміни Правління ВАТ «СИНЕТКО».

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

При апеляційному розгляді справи представник апелянта Лакуста О.І. доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав та просив її задовольнити.

Позивачка у справі ОСОБА_1 заперечила щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просила залишити її без задоволення, оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано задоволено її позовні вимоги, оскільки вони ґрунтуються на положеннях ст. 49 КЗпП України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року ОСОБА_1 працювала в Київській науково-дослідній філії з дослідним заводом Московського науково-виробничого об`єднання «Синтез» ( правонаступником якого є відповідач у вказаній справі) на посаді старшого лаборанта. Вказане підтверджується копією трудової книжки позивача, наявною в матеріалах справи (а.с.9 т.1).

26 лютого 2019 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

29 березня 2019 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з ненаданням довідки про заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року ( а.с.11 т.1).

Також із наданих позивачкою документів вбачається, що 25 жовтня 2018 року та 06 листопада 2018 року Пенсійним фондом України направлялись запити до ПрАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «СИНТЕКО» з дослідним заводом» з метою отримання підтверджуючих документів про пільговий характер роботи ОСОБА_1 у період з 1984 року по 1992 рік, проте відповіді на запити не отримано.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що ненадання відповідачем довідки про пільговий стаж позивача за період з 05 листопада 1984 року по 05 листопада 1989 року із зазначенням розміру отриманої неї заробітної плати, перешкоджає останній в реалізації її права на перерахунок пенсії, а тому з врахуванням положень ст. 49 КЗпП України, та 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визнав позов обґрунтованим.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає з огляду на наступне.

Згідно із статтею 49 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язані видати працівнику на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що діяла на час виникнення правовідносин, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством (форма довідки затверджена додатком 1 до Порядку подання та оформлення документі для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846), а за період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається.

Колегія суддів, даючи оцінку поданій апеляційній скарзі враховує, що позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про зобов`язання надати довідку із зазначенням розміру отриманої нею заробітної плати в період з 1984 по 1989 роки, тобто в період її роботи у позивача, для необхідності її подальшої подачі до Управління ПФУ в м. Києва для здійснення перерахунку розміру пенсії в порядку, визначеному ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а не довідки про трудовий стаж, на чому наполягає відповідач.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги позивача в частині видачі відповідачем уточнюючої довідки про пільговий стаж із зазначенням розміру отриманої заробітної плати за період з 05 листопада 1984 року по 05 листопада 1989 року включно є законними та обґрунтованими.

Аналогічний висновок міститься у постановах касаційного цивільного суду Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 169/107/16-ц та від 15 червня 2020 року у справі № 638/8041/17.

Доводи апелянта про відсутність на підприємстві документації у зв`язку із її втратою не підтверджено належними та допустимими доказами, та обґрунтовано не враховано судом першої інстанції.

Посилання апелянта на те, що позивачка не зверталася до ПрАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «СИНТЕКО» з дослідним заводом» з відповідним зверненням, а тому підприємство не ухилялося від надання такої довідки, колегія суддів не приймає, оскільки відповідач, будучи стороною у вказаній справі, було обізнано із вимогами позивачки, а з врахуванням того, що справа розглядається із 16 травня 2019 року, маючи намір виконати вимогу позивачки, вчинило б в вказані дії за цей період часу.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги та не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки суд першої інстанції, встановивши в повному обсязі фактичні обставини справи, з вірним застосуванням норм матеріального права, не порушуючи норми процесуального права, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення.

Доводи, що викладені в апеляційні скарзі не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «СИНТЕКО» з дослідним заводом» залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв