Справа № 182/830/17
Провадження № 2-п/0182/43/2020
У Х В А Л А

Іменем України

16.10.2020 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку та всіх доходів кожного місяця, починаючи з 16.02.2017 року, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця в особі матері ОСОБА_2

29 вересня 2020 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд вищевказаного рішення, оскільки заявник вважає, що воно ухвалено з порушенням норм чинного законодавства, бо про його існування йому стало відомо лише 25 вересня 2020 року з офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень. Проти вказаного рішення категорично заперечує, виходячи з наступних обставин. Він з ОСОБА_2 перебував у шлюбі та має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 25 липня 2017 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір про сплату аліментів на його утримання, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Новіковим І.М. за реєстровим № 778. Відповідно до вказаного договору, він, за домовленістю з ОСОБА_2 , зобов`язався сплачувати на її користь аліменти на утримання сина у фіксованому розмірі 500,00 грн. щомісяця. Свої зобов`язання за договором він завжди виконував належним чином, перераховуючи на картковий рахунок ОСОБА_2 не лише обумовлений договором щомісячний платіж, а й, найчастіше, суму, яка перевищує його. У кінці серпня 2020 року він мав намір виїхати за кордон. Однак, на митниці йому було відмовлено в оформленні документів, у зв`язку з тимчасовим обмеженням його у праві виїзду як боржника зі сплати аліментів. При зверненні до ДВС для роз`яснення ситуації йому було повідомлено про відкрите відносно нього виконавче провадження № 56308652 на підставі виконавчого листа № 182/830/17 від 13 березня 2017 року, згідно з яким з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 16 лютого 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку, наданого ДВС, сума його заборгованості за період з 16 лютого 2017 року по 01 вересня 2020 року становить 72 345,42 грн. При цьому, про розгляд справи щодо стягнення аліментів він жодним чином не був повідомлений, а тому позбавлений можливості бути присутнім в судовому засіданні та заперечувати проти позовних вимог. На даний час ОСОБА_2 відмовляється пояснити свою позицію щодо подвійного стягнення з нього аліментів. А тому, у зв`язку з викладеними обставинами, він змушений звернутися до суду та просить суд поновити йому строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, а ухвалене рішення скасувати та справу призначити до судового розгляду в спрощеному позовному провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали заяви про перегляд заочного рішення у їх сукупності, вважає, що вимоги заявника про скасування заочного рішення необґрунтовані, обставини, викладені в заяві, не підтверджуються наявними в матеріалами справи доказами.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Як встановлено судом, 16 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів (а.с.1). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2017 року по даній справі було відкрито провадження з призначенням до судового засідання (а.с.8). Одночасно, Нікопольським міськрайонний судом Дніпропетровської області, у відповідності до ч.6 ст.187 ЦПК України, 17 березня 2017 року було направлено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. Згідно отриманої відповіді на запит суду, ОСОБА_1 з 22 квітня 2004 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9). Нікопольським міськрайонним судом, у відповідності до вимог чинного законодавства, вищевказана ухвала суду разом з позовною заявою та доданими документами до неї була направлена за адресою місця реєстрації та перебування відповідача по справі. Однак, відповідачсвоїм правом на подання письмового заперечення не скористався. Конверт, який був направлений за адресою останнього відомого його місця проживання, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.10). Тому, у відповідності до ст.131 ЦПК України, вищевказане дає підстави вважати, що повістка про виклик до суду була доставлена та свідчить про те, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. У відповідності до вимог чинного законодавства, у разі ненадання відповідачем заперечень у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Тому, на підставі викладеного, Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 13 березня 2017 року було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку та всіх доходів кожного місяця, починаючи з 16.02.2017 року, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця в особі матері ОСОБА_2 (а.с.14-15).

Відповідно до ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Скасування заочного рішення можливе за наявності обставин: поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд; наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини (наприклад, неотримання судової повістки про виклик до суду), що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання. Наявність вищенаведених обставин повинно бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів даної цивільної справи, відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи по суті, виходячи із вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України та ч.8 ст.128 ЦПК України, згідно з якими судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку; днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи. Матеріалами справи підтверджено, що на час ухвалення заочного рішення судові повістки про виклик відповідача із зазначенням місця, дати та часу розгляду справи направлялись за останньою відомою адресою: АДРЕСА_1 . Однак, вручено не було, зокрема, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, при цьому, у відповідності ст.131 ЦПК України, даний факт судом розцінюється як належне вручення і повістка вважається доставленою. Тобто, суд приходить до висновку, що ним були вжито всі можливі та передбачені процесуальним законодавством заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду даної цивільної справи по суті і перешкоди для заочного розгляду справи були відсутні. Разом з тим, судом не приймаються до уваги посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що заочне рішення підлягає скасуванню з тієї причини, що у нього з позивачкою наявна домовленість про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. 00 коп. Дані посилання відповідачем є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 16 лютого 2017 року (та рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2017 року її позовні вимоги були задоволенні), а договір про сплату аліментів на дитину між сторонами було укладено 25 липня 2017 року. Тобто, з урахуванням вищевикладеного, всі доводи відповідача щодо безпідставності позовних вимог ґрунтуються виключно на переоцінці доказів та припущеннях. Відповідачем не повідомлено суду істотних обставин, які мають значення для вірного вирішення справи. Тобто, фактично заява про перегляд заочного рішення зводиться до того, що заявник зі змістом рішення не згоден, а тому всі посилання в заяві судом не беруться до уваги, як підстава для задоволення заяви про перегляд заочного рішення. Встановлення факту правильного чи неправильного застосування судом першої інстанції матеріальних чи процесуальних норм при вирішенні справи належить до компетенції судів апеляційної інстанції.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, а також те, що всі посилання в заяві про скасування заочного рішення фактично зводяться до незгоди з рішенням суду, до переоцінки доказів, які були досліджені судом, суд вважає, що заяву про перегляд заочного рішення від 13 березня 2017 року слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.280, 288, Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал