233 № 233/8654/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

позивача

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ошовської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов*язання виплатити суми недоотриманої пенсії у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до відповідачаКостянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії у порядку спадкування за законом, в якому позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Жданівка Донецької області у віці 85 років померла її мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 з 01 серпня 2014 року перебувала на обліку у Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за віком та як внутрішньо переміщена особа. Пенсії за період часу з 01 серпня 2014 року по 08 квітня 2018 року у зв*язку із проведенням антитерористичної операції ОСОБА_3 не отримувала. Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії за період з 01 серпня 2014 року по 08 квітня 2018 року. У встановленому порядку позивачем у нотаріальній конторі отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на суму, повідомлену відповідачем - 35 439,63 грн., що складається з сум недоотриманої пенсії матір*ю позивачки. Згідно разового доручення № 64/89 від 23 травня 2019 року представником позивачки отримано у поштовому відділенні суму недоотриманої пенсії у розмірі 35352,67 грн., при цьому у разовому дорученні відповідачем зазначено період виплати з 01 травня 2016 року по 01 квітня 2018 року, тобто не зараховано суми недоотриманої пенсії за увесь період, починаючи з 01 серпня 2014 року. На звернення позивачки відповідачем повідомлено, що у відповідності зі статтею 46 Законом України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, з чим позивачка не погоджується, оскільки вважає, що ця правова норма не розповсюджується на правовідносини щодо спадщини. Просила суд стягнути з відповідача на її користь суму недоотриманої пенсії, яка належала її матері ОСОБА_3 , за період часу з 01 серпня 2014 року 08 квітня 2018 року в повному обсязі з урахуванням суми, виплаченої відповідно разового доручення на виплату коштів № НОМЕР_1 /89 від 23 травня 2019 року в розмірі 35 352 грн. 67 коп.

Позивач у судове засідання не з`явилась, просила у позовній заяві розглядати справу у її відсутність (а.с. 5).

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, пояснила, що посилання відповідача у даному випадку на положення статті 46 Законом України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» є неспроможними, відповідач наголошує, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер «за життя» мав право, але не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, однак вказана норма закону у тексті слів «за життя» не містить. Обмежуючи виплату пенсії трирічним строком, відповідач грубо порушує закон. Зазначила, що у такому випадку, з огляду на позицію відповідача про те, що ОСОБА_3 за життя за поновленням виплати пенсії не зверталася, є незрозумілим на якій підставі відповідачем спадкоємцю здійснено виплату пенсії за період часу з 01 травня 2016 року по 01 квітня 2018 року.Вважає, що застосуванню у даному випадку підлягають виключно положення статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено порядок виплати пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю. Просила задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 43-44), вказуючи, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа. Розпорядженням по управлінню пенсійна справа була взята на облік та виплата запланована на лютий 2015 року, але за результатами обміну інформацією з Єдиною інформаційною базою даних внутрішньо переміщених осіб виплата пенсії не проведена у зв*язку з не підтвердженням місця фактичного проживання. Таким чином, суми пенсійних виплат з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2016 року ОСОБА_3 не нараховувалися. З цієї причини надати довідку щодо розміру нарахованих за цей період виплат неможливо. У відповідності зі статтею 46 Законом України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер за життя мав право, але не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Жданівка Донецької області, про що Костянтнівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій област 02 жовтня 2018 року видане свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 11).

Позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7-10), є донькою ОСОБА_3 , що встановлено державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори Дубінською Л.І. під час оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивачки ОСОБА_2 (а.с. 13).

Відповідно до довідки Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області від 21 травня 2019 року № 05/07-46 сума неодержаної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсії станом на 01 травня 2019 року становить 35 439,63 грн (а.с.12).

На підставі зазначеної довідки відповідача по справі 22 травня 2019 року державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори Дубінською Л.І. було видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка складається з недоотриманої пенсії в сумі 35 439,63 грн (а.с.13), Ѕ частка, що також підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 56251239 від 22 травня 2019 року (а.с. 14).

Згідно Разового доручення Костянтинівського УПФУ №64/89 від 23 травня 2019 року позивачці ОСОБА_2 було виплачено 35 352,67 грн. (а.с.15).

23 травня 2019 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про перерахування на її користь недоотриманої пенсії матері, що не увійшла до складу спадщини (а.с. 28).

Листом від 06 червня 2019 року за вих. № 14172/02/14-50 Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області Панкратовій В.В. повідомлено, що ОСОБА_3 перебувала на обліку в управлінні з 24 січня 2015 року, як внутрішньо переміщена особа, отримувач пенсії за віком. Знята з обліку у зв*язку із смертю, що мала місце 08 квітня 2018 року. Статтею 46 Законом України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер за життя мав право, але не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. За поновлення виплати пенсії ОСОБА_3 не зверталась, тобто суми пенсійних виплат за дні життя померлій не нараховувались. На запит нотаріуса була надана інформація щодо періоду та сум недоотриманої пенсії та зазначено, що відповідно до вимог частини першої статті 46 Закону, датою звернення за отриманням пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами, тобто розмір недоотриманих сум пенсійних виплат буде зменшено в залежності від дати звернення до територіального Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину. Представник спадкоємця ОСОБА_1 звернулася до управління з заявою та необхідними документами лише 23 травня 2019 року, тому розмір недоотриманої пенсії був зменшений з урахуванням вимог статті 46 Закону. Разове доручення для виплати недоотриманої пенсії було видане по свідоцтву про право на спадщину у сумі 35 352,67 грн. за період часу з 01 травня 2016 року по 01 травня 2018 року (а.с.16, 29).

Як вбачається з матеріалів справи, після ознайомлення з наданою Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного Фонду України Донецької області відповіддю, дії чи бездіяльність відповідача позивачем ОСОБА_2 оскаржені не були.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до частини 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини щодо отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

За статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач ОСОБА_2 на підставі довідки № 05/07-46, виданої 21 травня 2019 року Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яке посвідчене 22 травня 2019 року державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори Дубінською Л.І., а саме успадкувала недоотриману спадкодавцем за життя пенсію в розмірі 35 439,63 грн.

Вказане свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом, у встановленому законом порядку недійсним не визнано.

Інших спадкоємців за законом, крім позивачки які мали б право спадкувати після смерті ОСОБА_3 , судом не встановлено (а.с. 59-60). З матеріалів справи вбачається, що зазначений у свідоцтві про право на спадщину за законом від 22 травня 2019 року чоловік померлої ОСОБА_3 ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 17).

Суд зазначає, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера регулюються ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46 цього Закону. А тому, оскільки відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22 травня 2019 року, залишок недоотриманої пенсії в сумі 86, 96 грн. відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 підлягає виплаті позивачу ОСОБА_2 .

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині підлягають до задоволення.

При цьому, оформлення права на спадщину здійснюється нотаріусом шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно пп. 4.14 п. 4 глави 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Розмір пенсії (склад спадкового майна), який вказаний у свідоцтві про право на спадщину за законом від 22 травня 2019 року, був визначений на підставі довідки відповідача, що була видана на запит нотаріуса.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що спадкоємець має право на отримання пенсії, що залишилась після смерті спадкодавця, яка не була виплачена за її життя, у розмірі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. Пенсія, яка не була нарахована за життя спадкодавця, не увійшла до складу спадщини.

Під час розгляду даної цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та обов"язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заявлення клопотань.

Так, судом за клопотанням сторони позивача було витребувано у відповідача відомості щодо суми недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період часу з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2016 року. У відзиві на позовну заяву Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області зазначено, що надати довідку щодо розміру нарахованої ОСОБА_3 пенсії за даний період часу немає можливості, оскільки зазначені виплати не нараховувалися (а.с. 44).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приймаючи до уваги викладене, розглядаючи дану цивільну справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що правові підстави до задоволення іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 щодо зобов`язання відповідачавиплатити на її користь суму недоотриманої пенсії, яка належала її матері ОСОБА_3 , за період часу з 01 серпня 2014 року 08 квітня 2018 року в повному обсязі з урахуванням суми, виплаченої відповідно разового доручення на виплату коштів № НОМЕР_1 /89 від 23 травня 2019 року в розмірі 35 352 грн. 67 коп., відсутні.

Суд зауважує, що спір у даній справі є цивільно-правовим, адже предметом судового розгляду в даному випадку є вимоги про захист права власності на спадкове майно у вигляді пенсійних виплат, які не були виплачені за життя спадкодавцеві, що відповідно до статті 19 Цивільного процесуального кодексу України відносить до юрисдикції загальних судів. В той же час, у межах даного судового розгляду спір щодо законності дій відповідача стосовно видачі довідки про розмір несплаченої пенсії не розглядається, такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та не може бути розглянутий в межах позовних вимог стосовно права на спадщину.

За таких обставин, позов ОСОБА_2 слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, оскільки визначити розмір заявленої до стягнення позивачем суми недоотриманої пенсії у порядку спадкування у ході розгляді цивільної справи не виявилося можливим, при визначенні розміру судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки ОСОБА_2 понесені нею витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі мінімальної ставки, передбаченої законом за подання до суду фізичною особою заяви майнового характеру (а.с. 1).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 19, 259, 263, 264, 265 ЦПК України , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; зареєстроване місце перебування внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місце знаходження: Донецька область, м.Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25; ідентифікаційний код 42171400) про зобов`язання виплатити суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування, - задовольнити частково.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити на користь ОСОБА_2 недотриману пенсію, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , за період з 01 серпня 2014 року по 08 квітня 2018 року в сумі 86 (вісімдесят шість) гривень 96 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 24 лютого 2020 року. Повний текст рішення суду виготовлений 26 лютого 2020 року.

Суддя