УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/5066/2020

2-н/336/573/2020

м. Запоріжжя 09 вересня 2020 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін П.В., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДЕПО81» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком, -

В С Т А Н О В И В:

08.09.2020 ОСББ «ДЕПО81» звернулось з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком, інфляційні втрати та 3% річних, а всього на загальну суму 9275,50 грн., судовий збір у сумі 210,20 грн. та витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в сумі 1824,30 грн.

Згідно положень ч. 1ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

При вирішенні питання щодо можливості видачі судового наказу встановлено, що в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, а саме в заяві зазначено вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «ДЕПО81» витрат на правничу допомогу у розмірі 1824,30 грн., що суперечить ст. 161 ЦПК України, якою чітко визначені вимоги, за якими може бути видано наказ.

Відповідно ч. 3ст.165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Заявником заявлено вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 1824,30 грн., за якою не може бути видано судовий наказ, оскільки зазначене не входить до переліку, визначеному ч.1ст.161 ЦПК України, та вказані витрати входять до предмету доказування по справі, що унеможливлює стягнення їх за правилами наказного провадження, а тому суд, враховуючи права заявника на компенсацію вказаних витрат, вважає за необхідне відмовити у видачі вказаного судового наказу, оскільки заявлені між собою вимоги є взаємопов`язані, та їх окремий розгляд неможливий.

Відтак, враховуючи те, що заявником у одній заяві про видачу судового наказу заявлено вимогу про стягнення боргу за комунальні послуги та вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу, яка не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд вважає, що з поданої заяви про видачу судового наказу і поданих документів вбачається спір про право, що за правилами п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу, відповідно заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження, а тому у видачі судового наказу слід необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.165,166,353 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ДЕПО81» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.3-6 ч.1ст.165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін