Справа № 138/2726/17
Провадження № 22-ц/801/9/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цибульський О. Є.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю.Б.,

суддів Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

з участю секретаря судового засідання: Кузьменка Б.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу Фермерського господарства «НУСІ», в інтересах якого діє адвокат Піпко Андрій Миколайович, на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Цибульського О.Є. в м. Могилів-Подільський Вінницької області,

у цивільній справі № 138/2726/17 за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «НУСІ» про визнання договору оренди землі недійсним,

встановив:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом та відповідно до змінених позовних вимог, які були подані представником позивача ОСОБА_2 , просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0338 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,9443 га, яка знаходиться на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, укладеного 03.10.2016 між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Нусі» (далі - ФГ «Нусі»); скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 31883176 від 17.10.2016 щодо реєстрації права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0338.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить вищевказана земельна ділянка. Державним реєстратором Відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Кушнір Валерією Валеріївною згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31883176 від 17.10.2016 зареєстровано інше речове право оренди за ФГ «Нусі». Інше речове право оренди земельної ділянки ОСОБА_1 виникло на підставі договору оренди землі № б/н від 03.10.2016, укладеного на строк 10 років.

Позивач зазначає, що спірного договору оренди землі він не підписував, будь-яких третіх осіб щодо підписання даного договору від імені орендодавця він не уповноважував. Укладення договору оренди земельної ділянки суперечить волі позивача на підписання спірного договору.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 червня 2019 року змінені позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі б/н від 03.10.2016 укладений між ОСОБА_1 та ФГ «НУСІ» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0338, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,9430 га, яка знаходиться на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 31883176 від 17.10.2016 щодо реєстрації права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0338.

Стягнуто з ФГ «НУСІ» на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання позову до суду в розмірі 640 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України №1 від 01.06.2018, підпис в договорі оренди землі № б/н від 03.10.2016, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_1 , а іншою особою. Вирішити питання в категоричній формі не представляється можливим у зв`язку з простою будовою досліджуваного підпису, недостатньою кількістю вільних зразків підпису гр. ОСОБА_1 , недостатньою кількістю ознак для категоричного висновку. Вирішити питання по суті: «Чи виконано підпис в графі «Орендодавець» в акті приймання-передачі земельної ділянки поданих на державну реєстрацію права оренди до Відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради (реєстраційний номер договору оренди 16918510) особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?», не представляється можливим у зв`язку з простою будовою досліджуваного підпису, недостатньою кількістю вільних зразків підпису гр. ОСОБА_1 , відсутнім комплексом ознак для будь-якого висновку. Крім того, в розділі дослідження зазначеного висновку, експерт зазначає, встановленні розбіжні ознаки стійкі та достатні для ймовірного негативного висновку про те, що підпис в договорі оренди землі №б/н від 03.10.2016, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_1 , а іншою особою.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до наявних у справі доказів, договір оренди земельної ділянки позивачем не підписувався, а відповідно при його укладенні було відсутнє волевиявлення сторони договору, що підтверджено матеріалами справи, а тому договір оренди земельної ділянки може бути визнаний судом недійсним.

Твердження представника відповідача, що позивач отримав оренду плату за 2017 рік, що підтверджується видатковим касовим ордером від 31.07.2017, не свідчить про те, що ним було підписано оспорюваний договір оренди землі.

В апеляційній скарзі представник відповідача ФГ «Нусі» - адвокат Піпко А.М. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідач вважає оскаржуване рішення незаконним, таким, що винесене з неповним дослідженням зібраних у справі доказів, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального і грубим порушенням норм процесуального права. Додав до апеляційної скарги клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи у цій справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи рішення про задоволення позову суд послався на висновок експерта від 01.06.2018, з якого вбачається, що підпис в договорі оренди землі б/н від 03.06.2016 ймовірно виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою. Однак вказаний висновок експерта не містить категоричної негативної відповіді на поставлене питання про виконавця підпису у графі «Орендодавець» оспорюваного позивачем договору оренди землі. Отже, суд в основу рішення поклав лише висновок експерта, який за своїм змістом не являється категоричним та містить елементи припущення.

Не погоджуючись з таким висновком експерта, відповідачем було заявлено клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи, яке ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2018 року було задоволено та призначено повторну судову почеркознавчу експертизу. Однак згідно з листом ТОВ «Судова незалежна експертиза України» від 21.12.2018 № 41321, зазначена ухвала суду залишена без виконання, оскільки ТОВ «Судова незалежна експертиза України» виконує лише експертне дослідження, а не висновок експерта. 11.03.2019 відповідачем було заявлено повторне клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи, однак в судовому засіданні 11.06.2019 протокольною ухвалою суду в призначенні повторної почеркознавчої експертизи відмовлено в зв`язку з тим, що по справі призначалась двічі експертиза, з урахуванням строку розгляду справи, інших даних на заключення експерта суду не надано. З такою ухвалою відповідач погодитись не може, оскільки по справі було проведено лише одну експертизу, за результатами якої було надано висновок експерта від 01.06.2018, а повторну почеркознавчу експертизу не було виконано.

Представником позивача - адвокатом Королюк О.В. 23.04.2019 через канцелярію суду було подане клопотання про зміну предмету позову, до якої не було додано квитанції про сплату судового збору та не надано підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. При цьому суд першої інстанції в порушення вимог процесуального законодавства в судовому засіданні 18.06.2019 жодного рішення щодо прийняття чи відмови у прийняті заяви про зміну предмету позову не прийняв, а в оскаржуваному рішенні зазначив про задоволення змінених позовних вимог.

Також звертає увагу суду на те, що в оскаржуваному рішенні суд не надав належної оцінки доводам відповідача, а обмежився лише тим, що твердження представника відповідача, що позивач отримав орендну плату за 2017 рік, що підтверджується видатковим касовим ордером від 31.07.2017, не свідчить проте, що ним було підписано оспорюваний договір оренди землі.

Виходячи з того, що саме позивач ініціював проведення судової почеркознавчої експертизи, однак ухилився від подання експерту необхідних матеріалів, документів, зокрема, достатніх зразків підписів, суд повинен був відмовити у визнанні факту підписання договору оренди не позивачем, а іншою особою.

Представник позивача - адвокат Королюк О.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи.

Зазначила, що висновок експерта може бути визнаний необґрунтованим виключно за недотримання вимог, викладених у ст. 102 ЦК України. Скаржник, посилаючись не необґрунтованість, на його думку, висновку експерта, не зазначає жодної такої вимоги, визначеної згадуваною статтею, якої експерт при наданні висновку не дотримався. Вважає, що причиною покладення в основу рішення суду першої інстанції висновку експерта є визначений ст. 89, 102 ЦПК України порядок оцінки доказів та визначення висновку експерта як доказу -докладний опис проведених досліджень (1), зроблені у результаті них висновки (2), обґрунтовані відповіді на питання (3). З чого випливає, що суд оцінює даний доказ в цілому, а не лише його резолютивну частину. Саме за цією причиною суд першої інстанції в основу свого рішення поклав викладені в мотивувальній частині висновку заключення про наявність виключно розрізняючи ознак в досліджуваних підписах позивача вчинених на спірному договорі та при відібрані експериментальних зразків підпису та стійкість ознак для можливого негативного висновку.

Крім того, не заслуговують на увагу й інші твердження скаржника, зокрема про ненадання судом першої інстанції часу для підготовки відзиву на похідну вимогу - похідна вимога була заявлена 23.04.2019. а рішення в справі винесено 19.06.2019; про факт виплати орендної плати позивачу до сьогоднішнього дня та факт користування ділянкою відповідачем - жодного доказу відповідачем не надано, позивач не отримував орендної плати за спірним договором, земельною ділянкою користується його син.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

У справі, що переглядається, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, загальною площею 1,94 га, кадастровий номер :01:000:0338, яка розташована на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ВН (а.с.5-6).

Згідно довідки №01-30/279-а від 05.10.2016, виданої Управлінням Держгеокадастру у Могилів-Подільському районі Вінницької області Головного управління Держкеокадастру у Вінницькій області, фактична площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0338 становить 1,9430 га (а.с.151).

03.10.2016 між ОСОБА_1 та ФГ «Нусі» укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 1,9430 га, кадастровий номер :01:000:0338, яка знаходиться на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, строком на 10 років (а.с.144-145).

Державним реєстратором Відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Вінницької області Кушнір В.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, було зареєстроване інше речове право оренди за ФГ «НУСІ» (а.с.7).

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 12 грудня 2017 року, за клопотанням представника позивача було призначено судову почеркознавчу експертизу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 вересня 2019 року призначено у вказаній справі повторну почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На час проведення експертизи провадження у справі зупинене.

03 лютого 2020 року на адресу суду надійшов висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення повторної почеркознавчої експертизи №27661?27663/19-32 від 17 січня 2020 року разом з матеріалами цивільної справи № 138/2726/17.

Відповідно до якого експерти дійшли наступних висновків:

1. Підписи від імені ОСОБА_1 , що містять у графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» розділу «Підписи сторін» у Договорі оренди землі б/н від 03.10.2016, укладеному від імені ОСОБА_1 та ФГ «Нусі» в особі Ісайка С.В. щодо земельної ділянки площею 1,9430 га кадастровий номер :01:000:0338 (зареєстровано в державному реєстрі прав на нерухоме майно за індексним номером 16918510) та у графі «ПЕРЕДАВ: ОРЕНДОДАВЕЦЬ» в акті прийому-передачі земельної ділянки в оренду/дата складання не зазначена/, укладеному від імені ОСОБА_1 та ФГ «Нусі» в особі Ісайка С.В. щодо земельної ділянки площею 1,9430 га кадастровий номер :01:000:0338, виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів.

2. Підпис від імені ОСОБА_1 , що міститься у графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» розділу «Підписи сторін» у Договорі оренди землі б/н від 03.10.2016, укладеному від імені ОСОБА_1 та ФГ «Нусі» в особі Ісайка С.В. щодо земельної ділянки площею 1,9430 га кадастровий номер :01:000:0338 (зареєстровано в державному реєстрі прав на нерухоме майно за індексним номером 16918510), виконаний ОСОБА_1 .

3. Підпис від імені ОСОБА_1 , що міститься у графі «ПЕРЕДАВ: ОРЕНДОДАВЕЦЬ» в акті прийому-передачі земельної ділянки в оренду/дата складання не зазначена/, укладеному від імені ОСОБА_1 та ФГ «Нусі» в особі Ісайка С.В. щодо земельної ділянки площею 1,9430 га кадастровий номер :01:000:0338, виконаний ОСОБА_1 .

В мотивувальній частині цього висновку (стор.12) зазначене наступне. Будь-які розбіжності почеркових ознак, які виходили б за межі природної варіаційності підписного почерку ОСОБА_1 , у даних досліджуваних підписах відсутні. Наведені збіжні ознаки суттєві, сукупність їх індивідуальна і тому достатня для категоричного висновку про те, що дані досліджувані підписи виконані ОСОБА_1 .

Отже, з наданих висновків вбачається, що після надання ОСОБА_1 в розпорядження експертів достатньої кількості власних зразків підписів, експертам у висновку від 17.01.2020 вдалось зробити категоричний висновок про те, що підписи в оскаржуваному договорі виконано саме ОСОБА_1 , а не іншою особою.

Відтак, вказаний висновок спростовує доводи позивача про те, що підпис в оскаржуваному договорі виконано не ним, а іншою особою, а відповідно він висловив своє волевиявлення на укладення даного договору.

З попереднього висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України №1 від 01.06.2018, вбачається, що підпис в договорі оренди землі № б/н від 03.10.2016, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_1 , а іншою особою. Вирішити питання в категоричній формі не представляється можливим у зв`язку з простою будовою досліджуваного підпису, недостатньою кількістю вільних зразків підпису гр. ОСОБА_1 , недостатньою кількістю ознак для категоричного висновку. Вирішити питання по суті: «Чи виконано підпис в графі «Орендодавець» в акті приймання-передачі земельної ділянки поданих на державну реєстрацію права оренди до Відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради (реєстраційний номер договору оренди 16918510) особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?», не представляється можливим у зв`язку з простою будовою досліджуваного підпису, недостатньою кількістю вільних зразків підпису гр. ОСОБА_1 , відсутнім комплексом ознак для будь-якого висновку (а.с.123-131).

Крім того, в розділі дослідження зазначеного висновку, експерт зазначає, встановленні розбіжні ознаки стійкі та достатні для ймовірного негативного висновку про те, що підпис в договорі оренди землі №б/н від 03.10.2016, ймовірно виконаний не гр. ОСОБА_1 , а іншою особою.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною 4 статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що визнання правочину недійсним є одним з визначених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З урахуванням приписів статті 202 ЦК України правочином є поєднання внутрішньої волі та волевиявлення сторін і воля учасників правочину полягає в їх обопільній, добровільній, усвідомленій згоді спільно досягти певної законної мети (набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки) шляхом прийняття на себе певних прав і обов`язків.

Таким чином, підставою для визнання недійсним договору за частиною першою статті 215 ЦК України може бути встановлений судом дефект такого елемента правочину, як воля його учасника (учасників) - відсутність волі на укладення правочину або невідповідність волі та волевиявлення учасника (учасників) в момент вчинення правочину.

Виключне право на підписання договору оренди землі належить лише власнику землі або уповноваженій ним у встановленому законом порядку особі, а підписання договору іншою, не уповноваженою власником землі особою свідчить про порушення законних прав орендодавця під час укладення та підписання договору оренди.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 79 ЦПК України ).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина перша статті 79 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 підписував оспорюваний договір оренди земельної ділянки, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що волевиявлення ОСОБА_1 на вчинення цього правочину було відсутнє.

З огляду на вказане не можуть вважатися законними й обґрунтованими висновки суду першої інстанції про задоволення позову та наявність правових підстав для визнання недійсним договору оренди землі б/н від 03.10.2016.

Згідно з п. 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 141, п. в п. 4 частини першої статті 382 ЦПК України, апеляційний суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Відповідач поніс наступні витрати: судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 960 грн 00 коп., витрати на проведення експертизи в сумі 8007 грн 00 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн 00 коп.

Зважаючи на те, що позов задоволенню не підлягає, судові витрати, понесені відповідачем, підлягають стягненню з позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «НУСІ», в інтересах якого діє адвокат Піпко Андрій Миколайович, задовольнити.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Фермерського господарства «НУСІ» про визнання договору оренди землі недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь Фермерського господарства «НУСІ», місцезнаходження: с. Суботівка, Могилів-Подільського району Вінницької області, код ЄДРПОУ - 33958986, судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 960 грн 00 коп., витрати на проведення експертизи в сумі 8007 грн 00 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2020 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді І. В. Міхасішин

І. М. Стадник