Справа №295/7197/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

30.09.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого-судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Ярошовець В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

15.06.2020 року засобами поштового зв`язку АТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом, в якому вказано, що відповідач звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 15.02.2011 року.

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі якого банком відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 2600,00 грн.

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 12 квітня 2020 року має заборгованість у розмірі 43320,62 грн, з яких: 2009,19 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 722,32 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України; 38050,03 грн пеня; а також відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штраф (фіксована частина), 2039,08 штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за кредитним договором від 15 лютого 2011 року.

ІІ. Процедура та позиції сторін

03.07.2020 року ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених недоліків, що не перевищує 7 (семи) днів з моменту отримання копії ухвали, на виконання якої 13.07.2020 року засобами поштового зв`язку позивач направив на адресу суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

20.07.2020 року після усунення позивачем виявлених недоліків ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судові засіданні не з`являвся, одночасно з подачею позовної заяви надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 61).

Відповідач в судові засідання 10.09.2020 року та 30.09.2020 року не з`являлась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується змістом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 116).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що представник позивача скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, в установлений строк відзив на позов не подала, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення.

ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За правилами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.ст. 1046-1053 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

15.02.2011 року відповідачем було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідач погодилась, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських, а також Тарифами, становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою: privatbank.ua. Відповідач зобов`язалась виконувати Умови та правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись із їх змінами на сайті банку (а.с. 26).

Також, 15.02.2011 року відповідачем ОСОБА_1 підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», згідно з якою базова відсоткова ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році, становить 2,5 %. Розмір щомісячного платежу складає 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа, наступного за звітним. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості становить: базова відсоткова ставка за договором/30, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту, плюс 1% заборгованості, але не менше 30 грн у місяць, яка нараховується за умови наявності заборгованості по кредиту чи відсотках 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму 50 грн і більше. Штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів становить 500 грн плюс 5 відсотків від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих відсотків та комісій (а.с. 27).

Заперечень щодо підписання вказаної довідки відповідачем не надано.

З огляду на викладене, на підставі ст.ст. 633, 634, 1054, 1055 ЦК України суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем у письмовій формі укладений кредитний договір.

На підтвердження розміру заборгованості позивач надав суду Розрахунок заборгованості за договором №б/н від 15.02.2011 року, зі змісту якого вбачається, що станом на 12 квітня 2020 року відповідач має заборгованість у розмірі 43320,62 грн, з яких: 2009,19 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 722,32 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України; 38050,03 грн пеня; а також відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штраф (фіксована частина), 2039,08 штраф (процентна складова) (а.с. 64-67).

Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ім`я ОСОБА_1 , станом на момент підписання анкети-заяви 15.02.2011 року кредитного ліміту встановлено не було. 14.04.2011 року кредитний ліміт встановлено у сумі 500,00 грн, однак у подальшому кредитний ліміт збільшувався та 31.08.2015 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 2250,00 грн (а.с. 84).

В довідці, виданій АТ КБ "ПриватБанк", зазначено, що на виконання укладеного між сторонами кредитного договору б/н ОСОБА_1 було видано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 від 03.06.2011 року з терміном дії до 09/14; № НОМЕР_2 від 15.02.2011 року з терміном дії до 11/14; № НОМЕР_3 від 21.01.2015 року з терміном дії до 01/18 (а.с. 85).

Згідно виписки по рахунку, ОСОБА_1 регулярно використовувала кредитну картку для зняття готівки, оплати товарів і послуг (а.с. 78-83).

На підставі досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 2009,19 грн.

Щодо вимог про стягнення відсотків згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 86,4 % річних, судом встановлено наступне.

За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В обгрунтування заявлених вимог про стягнення відсотків на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 86,4% річних позивач посилається на п. 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг.

Як встановлено судом і підтверджується письмовими доказами, наданими позивачем, кредитний договір між сторонами складають Заява, підписана відповідачем, Тарифи банку та Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які були надані відповідачу для ознайомлення у письмовій формі, Довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", 55 днів пільгового періоду", підписана відповідачем (а.с.26-27).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 15.02.2011 року, в позовній заяві посилався на Тарифи банку та Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору.

Однак, до позовної заяви позивач не долучив Тарифи банку та Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які підписувала позичальник, та які містять умови укладеного між сторонами кредитного договору.

До позовної заяви представник позивача надав Умови та правила надання банківських послуг. Проте, докази того, що відповідач ознайомлювалась саме з ними, що саме ці Умови є невід`ємною частиною укладеного між сторонами кредитного договору матеріали справи не містять, позивач такі обставини не довів належними та допустимими доказами, що є його обов`язком.

Крім того, в пункті 2.1.1.2.12 Умов та Правила надання банківських послуг, які надані позивачем до позову, взагалі відсутні умови щодо розміру та порядку нарахування відсотків за кредитним договором, на які він посилався, як на підставу для нарахування річних в розмірі 86,4 % від простроченої суми заборгованості. Даний пункт містить умови щодо порядку продовження строку дії кредитної картки (а.с. 103).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог не підтверджено обставини правомірності нарахування річних в розмірі 86,4% від простроченої суми заборгованості, а тому в задоволені цих вимог суд відмовляє за безпідставністю.

Разом з тим, виходячи з того, що позивач заявив вимогу про стягнення річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, але не довів обгрунтованість нарахування відсотків в розмірі 86,4% від простроченої суми заборгованості, суд вважає за можливе стягнути прострочену заборгованість з нарахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми на підставі зазначеної вище норми права.

Як вбачається зі змісту виписки по рахунку ОСОБА_1 станом на 12.04.2020 року, а також зі змісту розрахунку заборгованості за договором б/н від 15.02.2011 року, позивач нарахував відсотки відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 01.11.2019 року по 12.04.2020 року.

Такими чином, розмір відсотків, які підлягають стягненню з відповідача становить 26,92 грн, які обраховані виходячи із доведеної суми заборгованості за тілом кредиту у сумі 2009,19 грн, та періоду, за який позивач нараховував відсотки відповідно до ст. 625 ЦК України, а саме з 01.11.2019 року по 12.04.2020 року (а.с. 78).

Дослідивши розрахунок заборгованості, вивчивши умови укладеного між сторонами кредитного договору, суд вважає що заявлена вимога позивачем про стягнення з відповідача одночасно і пені, і штрафу є безпідставною та незаконною, з огляду на наступне.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем ОСОБА_1 15.02.2011 року, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості становить: базова відсоткова ставка за договором/30, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту, плюс 1% заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, яка нараховується за умови наявності заборгованості по кредиту чи відсотках 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму 50 грн і більше. Штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів становить 500 грн плюс 5 відсотків від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих відсотків та комісій (а.с. 27).

Водночас, зі змісту розрахунку заборгованості неможливо встановити правильність нарахування пені у розмірі 38050,03 грн, оскільки умовами укладеного між сторонами договору передбачено нарахування пені у відсотковому відношенні до суми заборгованості, а згідно наданого розрахунку нарахування пені з серпня 2015 року по серпень 2015 року відбувалося періодично у сумі по 50 100 грн, а починаючи з вересня 2016 року - в сумі по 100,00 грн щомісячно, що суперечить умовам договору. Крім того, до позовної заяви долучено три розрахунки заборгованості за кредитним договором б/н від 15.02.2011 року за різні періоди, у яких відображений різний порядок нарахування пені та надані розрахунки не відповідають один одному. Будь-яких інших розрахунків пені позивачем не надано.

Отже, умовами договору, який був укладений між сторонами, двічі передбачено цивільно-правову відповідальність у вигляді нарахування як пені, так і штрафу за одне те й саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, що свідчить про порушення положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, постанові Верховного Суду від 15.07.2020 року № 652/186/15-ц та інших, та є сталою.

Таким чином, оскільки розмір нарахованої пені позивачем не доведено, законодавством заборонена подвійна цивільно-правова відповідальність за одне те й саме порушення, суд вважає, що є обґрунтованою вимога позивача про стягнення з відповідача лише штрафу у розмірі 601,80 грн (500,00 грн фіксована складова + 101,80 грн відсоткова складова, яка нарахована від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих відсотків).

Беручи до уваги викладене вище, дослідивши докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2009,19 грн, трьох відсотків річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 26,92 грн, а також штраф у сумі 601,80 грн, що разом становить 2637,91 грн. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю.

V. Розподіл судових витрат

На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 126,33 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 76-83, 133, 141, 263-268, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 15.02.2011 року станом на 12.04.2020 року в розмірі 2637,91 грн, а саме заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2009,19 грн, три відсотки річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 26,92 грн, штраф в розмірі 601,80 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"судовий збір у розмірі 126,33 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя О.В. Стрілецька