Головуючий у 1 інстанції Шиян В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

uоловуючого суді Принцевської В.П.

суддів Биліни Т.І., Баркова В.М.

секретар Сидельнікова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 червня 2020 року у цивільній справі № 265/6997/17 за позовом ОСОБА_1 до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня №7 міста Маріуполя» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани, посилаючись на наступне. З 20 грудня 1988 року був прийнятий на посаду дільничного лікаря - психіатра КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя». Наказом головного лікаря КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7 м. Маріуполя», № 93 від 02 жовтня 2017 року, на нього було накладене дисциплінарне стягнення у вигляді догани за начебто порушення вимог п.2.5 Посадової інструкції дільничного лікаря-психіатра та п.2 «Принципів роботи послідовності стаціонар-дільниця». Із вказаним наказом позивача було ознайомлено під підпис 03 жовтня 2017 року. Позивач вважає наказ не обґрунтованим, оскільки в мотивувальній частині наказу, про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді догани, приведене загальне формулювання нормативних документів без зазначення конкретного факту вчинення позивачем порушення трудового законодавства України (вимог посадової інструкції). Також позивач просить звернути увагу суду на ті обставини, що перелік підстав, зазначених відповідачем у спірному наказі, знаходиться у великих протиріччях з діючим законодавством України, яке регулює вказані правовідносини. Про що ним було письмово викладено у поясненні на ім`я головного лікаря закладу від 06.09.2017 року. Враховуючи вищенаведене, просить суд визнати незаконним та скасувати наказ № 93 від 2 жовтня 2017 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 червня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня №7 міста Маріуполя» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 і оскаржив його в апеляційному порядку. Посилався на те, що суд не повно з`ясував обставини справи, ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач і його представник повністю підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Представник відповідача заперечував поти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, його представника і представника відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним відмовити в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно із ст. 21 Кодексу законів про працю України (далі за текстом - КЗпП) трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За ст. 29 КЗпП до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку; визначити працівникові робоче місце.

Відповідно до ст. 30 КЗпП України, працівник повинен виконувати доручену йому роботу особисто і не має права передоручати її виконання іншій особі, за винятком випадків, передбачених законодавством.

В той же час за ст. 31 КЗпП власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.

Відповідно до ст. 139 КЗпП працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За ст. 140 КЗпП трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Відповідно до ст. 142 КЗпП трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил.

За ч. 1 ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

На підставі ст. 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст. ст.4,8, 10,11,16,25 Закону України «Про психіатричну допомогу» на лікаря- психіатра безпосередньо покладені обов`язки, щодо захисту прав осіб, яким надається психіатрична допомога із суворим дотриманням принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями.

Зі змісту Посадової Інструкції чергового лікаря приймального відділення КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7», затвердженої головним лікарем, вбачається, що до посадових обов`язків ОСОБА_1 зокрема відносяться: п.2.5. - направлення на стаціонарне лікування осіб, які за своїми психічним станом потребують стаціонарної психіатричної медичної допомоги, строго дотримуючись ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000року.

Зі змістом посадової інструкції лікаря - психіатра дільничного дорослого диспансерного відділення ОСОБА_1 , призначеного на посаду наказом № 76-к від 20 грудня 1988 року, останнього було ознайомлено з посадовою інструкцією, 19 лютого 2016 року, про свідчить його особистий підпис.

Відповідно п.2 наказу №1 від 05.01.2015 року госпіталізація пацієнтів сільських районів та міста Вугледар» у КЛПУ здійснюється за направленням районних лікарів психіатрів. При безпосередньому зверненні пацієнтів за допомогою в диспансерне відділення або у приймальне відділення лікарні. Направлення на госпіталізацію надається лікарями психіатрами дільничними або черговим лікарем-психіатром.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 визнає факт ознайомлення його із зазначеним наказом, та доведення його керівництвом до відома всіх лікарів - психіатрів.

Наказом головного лікаря КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» № 44 від 28 червня 2011 року, було затверджено «Принципи роботи з приємництва стаціонар - дільниця». Із зазначеними принципами позивача ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить його особистий підпис.

Відповідно до п.2 Принципів роботи послідовності стаціонар-дільниця у разі відсутності лікаря на швидкий допомозі, направлення в денний час надає дільничний лікар-психіатр.

В статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги і дійшов висновку, що вони є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом правильно встановлено 01 вересня 2017 року фельдшером психіатричної бригади швидкої допомоги у супроводі батька, до лікарні була доставлена пацієнтка ОСОБА_2 , 1997 року народження, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1, у зв`язку з погіршенням психічного стану: пацієнтка була край збуджена, вела себе неадекватно. У супроводі батька пацієнтка була приведена на прийом до дільничного лікаря психіатра ОСОБА_1 для проведення психіатричного огляду та вирішення питання про доцільність та необхідність госпіталізації до стаціонару. Цей факт не оспорюється сторонами, та підтверджується позивачем.

Згідно висновків службового розслідування призначеного на підставі наказу головного лікаря КЛПУ № 87 від 06.09.2017 року, лікар ОСОБА_1 категорично відмовився від огляду пацієнтки при наявній необхідності направлення її в стаціонар. В.о. завідувача диспансерним відділенням ОСОБА_3 пацієнтка була перенаправлена на прийом до дільничного лікаря психіатра ОСОБА_4 , де була оглянута та направлена на госпіталізацію до стаціонару у примусовому порядку у зв`язку з тим, що за своїм психічним станом представляла небезпеку для оточуючих. По цьому факту на ім`я головного лікаря лікарні 01 вересня 2017 року від в.о. завідувача диспансерним відділенням ОСОБА_3 надійшла доповідна записка.

Також 1 вересня 2017 року від лікаря - психіатра ОСОБА_7 на ім`я головного лікаря надійшла пояснювальна, в якій вона описувала стан хворої ОСОБА_5 , яка була в дуже збудженому стані, вела себе агресивно, утримувалася батьком, з кимось розмовляла, від лікування відмовлялася, у зв`язку з чим представляла загрозу своєму здоров`ю та життю, та представляла загрозу оточуючим.

Наказом № 87 від 6 вересня 2017 року головного лікаря КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя», було призначено проведення службового розслідування по фактам, викладеним в доповідній записці в.о. завідувача диспансерним відділенням ОСОБА_3 від 1 вересня 2017 року.

Згідно протоколу № 1 засідання комісії з проведення службового розслідування від 6 вересня 2017 року, члени комісії розпочали службове розслідування і встановили строк його проведення до 2 жовтня 2017 року.

Згідно зі ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

За письмовими поясненнями позивача ОСОБА_1 наданих ним під час проведення службового розслідування, на його думку, під час доставляння хворих до прийомного передпокою, бригадою швидкої допомоги, їх спочатку в період часу з 08-00 години до 17-00 години повинен оглянути лікар- консультант. Після 17-00 години огляд повинен проводити черговий лікар. 01 вересня 2017 року, він перебував на своєму робочому місці, приймав пацієнтів. Він не розуміє, навіщо хвору людину направили до нього на огляд, щоб він надав направлення на стаціонар, коли це повинен робити лікар - консультант, або черговий лікар до якого він не відноситься. Також він не погоджується із самим «Принципом роботи послідовності стаціонар-дільниця» у разі відсутності лікаря на швидкий допомозі, вважає її такою, що повністю спотворює принцип надання психіатричної медичної допомоги. Також він не погоджується з механізмом виписки хворих зі стаціонару без огляду дільничним лікарем, що в свою чергу тягне за собою можливість без контрольної виписки пацієнтів. Оскільки він не погоджується із зазначеною схемою прийняття пацієнтів до стаціонару, він, залишив пацієнтку ОСОБА_2 в коридорі, звернувся до головного лікаря, щоб донести до нього, та наглядно показати до чого призводить не законний «Принцип роботи послідовності стаціонар-дільниця». Але з незрозумілих для нього причин, хвора ОСОБА_2 була оглянута іншим лікарем - психіатром, який надав їй направлення на стаціонар.

Дійсно головним лікарем КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» ОСОБА_6 було затверджено графік чергування на вересень 2017 року. В списку лікарів, які повинні чергувати, лікаря ОСОБА_1 не має.

Відповідно до наказу № 24 від 19 квітня 2011 року «Про поліпшення якості психіатричної допомоги в приймальному відділенні КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» закріплено необхідність чергування у вечірній час, святкові та вихідні дні.

В суді першої інстанції представник відповідача ОСОБА_6 пояснив, що черговий лікар приймає хворих, які були доставлені каретою швидкої допомоги в неробочий час, т.т. з 17-00 по 08-00 годину, а також у вихідні та святкові дні. В інші часи прийом проводять дільничні лікарі психіатри, в тому числі і лікар ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 визнав той факт, що 1 вересня 2017 року він знаходився на своєму робочому місці, та проводив прийом пацієнтів. До нього було направлено хвору ОСОБА_2 яка була доставлена каретою швидкої медичної допомоги. Підтвердив той факт, що дійсно пацієнтка ОСОБА_2 була дуже збуджена та агресивна. Іі поведінка обумовлена тим, що напередодні її, ще хвору, було незаконно виписано зі стаціонару, у зв`язку з чим наступного дня в неї погіршився психічний стан. І це не його провина, а провина лікаря стаціонару яка завчасно виписала пацієнтку. За поясненнями позивача ОСОБА_1 , він не відмовлявся від надання направлення на стаціонар, він тільки перш ніж оглянути пацієнтку, та надати направлення на стаціонар, забажав показати пацієнтку головному лікарю, щоб засвідчити його бездіяльність.

Наказом № 94 від 2 жовтня 2017 року, головного лікаря КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя», було закінчено службове розслідування по фактам викладеним у доповідній записці в.о. завідувача диспансерним відділенням ОСОБА_3 від 1 вересня 2017 року. Затверджено висновки службового розслідування від 2 жовтня 2017 року. Згідно висновків комісії з службового розслідування від 2 жовтня 2017 року, встановлено факт порушення дільничним лікарем - психіатром ОСОБА_1 вимог п.2.5 Посадової інструкції лікаря психіатра дільничного дорослого диспансерного відділення КЛПУ, та п.2 «Принципів роботи послідовності стаціонар - дільниця», а саме 1 вересня 2017 року, ОСОБА_1 відмовився проводити психіатричний огляд пацієнтки, яка страждає на психічний розлад та на момент звернення потребувала направлення в стаціонар, у зв`язку з погіршенням психічного стану.

Наказом головного лікаря КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» № 93 від 2 жовтня 2017 року, дільничному лікарю - психіатру ОСОБА_1 за порушення вимог п.2.5 вимог посадової інструкції дільничного лікаря - психіатра та п.2. «Принципів роботи послідовності стаціонар дільниця» винесено догану.

ОСОБА_1 ознайомився 3 жовтня 2017 року з наказом, виразив свою не згоду з ним, про що свідчить його особистий підпис.

Таким чином в судом було правильно встановлено, що 1 вересня 2017 року до приймального відділення КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» каретою швидкої допомоги було доставлено ОСОБА_2 , яка є мешканкою села Красногорівка Мар`їнського району Донецької області, без направлення лікаря - психіатра.

Відповідно до наказу № 1 від 5 січня 2015 року, за відділеннями КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» закріплення надання медичної допомоги населенню в тому числі Мар`їнського району Донецької області .

Відповідно до п.2 наказу № 1 від 5 січня 2015 року госпіталізацію пацієнтів сільських районів у КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» здійснювати за направленням районних лікарів психіатрів. При безпосередньому зверненні пацієнтів за допомогою в диспансерне відділення або у приймальне відділення лікарні - направлення на госпіталізацію дається лікарями психіатрами дільничними або черговим лікарем психіатром.

Аналогічна норма міститься і в п.2 «Принципів роботи послідовності стаціонар - дільниця».

Таким чином, хвору ОСОБА_2 яка була доставлена каретою швидкої допомоги до приймального відділення КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя», законно було доставлено до дільничного лікаря психіатра ОСОБА_1 , який 1 вересня 2017 року знаходився на робочому місці.

ОСОБА_1 в свою чергу, після доставки до нього хворої ОСОБА_2 , замість огляду хворої та у разі необхідності надання їй направлення в стаціонар, залишає хвору та звертається за його словами до головного лікаря, для з`ясування обставин виписки пацієнтки, що в свою чергу не відповідає вимогам п.2.5 Посадової інструкції дільничного лікаря - психіатра та п.2 «Принципів роботи послідовності стаціонар-дільниця».

За поясненнями лікаря ОСОБА_7 хвора ОСОБА_2 під час огляду була збуджена, агресивна, за станом здоров`я представляла загрозу своєму, здоров`ю та життю, та оточуючих.

Суд дійшов правильного висновку щодо наявності усіх необхідних ознак скоєного дисциплінарного порушення ОСОБА_1 оскільки локальними нормативними актами відповідача визначався обов`язок позивача оглянути пацієнтку та видати їй направлення на стаціонар.

В той же час ОСОБА_1 усвідомлюючи, що на нього покладено обов`язок по наданню психіатричної допомоги в тому порядку в якому закріплено нормативними актами та наказами, свідомо нехтуючи трудовою дисципліною, залишив хвору без надання їй психіатричної допомоги, з можливістю завдання нею шкоди здоров`ю та життю, для нібито з`ясування обставин, які на той час не мали безпосереднього значення для вирішення питання щодо необхідності госпіталізації хворої.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд повно і всебічно дослідив обставини справи і ухвалив рішення з дотриманням вимог процесуального і матеріального Закону, тому, апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. 375, ст. 381, ст.382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді