Житомирський апеляційний суд
Справа №289/2299/18 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 46 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Миніч Т.І.
суддів: Трояновської Г.С.,
Павицької Т.М.
секретаря
судового засідання Кучерявого О.В.
з участю сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 28 травня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Сіренко Н.С.
у цивільній справі №289/2299/18 за позовом Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року Макарівська квартирно-експлуатаційна частина району звернулася до суду з позовом. Позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - 2-х кімнатною квартирою АДРЕСА_1 , оскільки вони не проживають в спірному житловому приміщенні без поважних причин більше ніж 6 місяців. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що Макарівська КЕЧ району це структурна складова Міністерства оборони України, яка утримується за рахунок коштів Державного бюджету України. Майно Макарівської КЕЧ району є державною власністю. Згідно Відомості визначення залишкової вартості казарменно-житлового фонду військового містечка № НОМЕР_1 , закріпленого за Будинкоуправлінням №9, станом на 01.05.2014 року основний фонд становить 27 житлових будинків. В зоні відповідальності Макарівської КЕЧ району в ОСОБА_3 на квартирному обліку перебуває 91 військовослужбовець разом із родинами, які потребують поліпшення житлових умов, серед яких не забезпечені житлом 48 військовослужбовців. Під час проведення інвентаризації житлового фонду Макарівською КЕЧ району було виявлено, що деякі квартиронаймачі протягом тривалого часу не проживають у виданих їм квартирах. Так, відповідачу ОСОБА_1 згідно ордеру від 22.11.2007р. була виділена двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Проте, з 10.12.2013р. ОСОБА_1 знятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою, а його дружина - відповідач ОСОБА_2 знялася з реєстраційного обліку 06.02.2018р. Впродовж багатьох років відповідач ОСОБА_1 разом із родиною не проживав у зазначеній квартирі, однак залишається квартиронаймачем вказаної квартири. При цьому ОСОБА_4 та плата за надані комунальні послуги сплачуються іншими особами. Зокрема, в спірній квартирі з 2015 року по даний час проживає ОСОБА_5 на підставі договору піднайму житла, яка і сплачує комунальні послуги по вказаній квартирі.
Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 28 травня 2020 року позовні вимоги задоволено. Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Цим же рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 881,00 грн.
Компенсовано на користь Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району за рахунок держави сплачений судовий збір в розмірі 881,00 грн. у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин норми статті 123 ЖК УРСР, п.19 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», п.23 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями, оскільки всі вони регламентують порядок користування службовим жилим приміщенням, котрим спірна квартира не є, бо відноситься до відомчого житла. Зазначає, що він та його сім`я відсутні у спірній квартирі тимчасово з поважних причин, - у зв`язку із вступом на військову службу за контрактом відповідно наказу МОУ від 02.11.11р. №1236. На думку апелянта, суд безпідставно проігнорував той факт, що згідно з п.2 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, які вступили на військову службу за контрактом, зберігається право на жилу площу, яку вони займали до вступу на військову службу. Та безпідставно встановив, що зміна місця його реєстрації 10.12.2013 року позбавляє його права на займане житло у листопаді 2011 року - на момент вступу на військову службу за контрактом.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_2 знаходиться на балансі Будинкоуправління №9 Макарівської КЕЧ району, основний вид економічної діяльності якої, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, являється діяльність у сфері оборони (а.с.11,12,13-23,24,25).
Спірна квартира перебуває у відомчому житловому фонді позивача та правовідносини, що виникають у зв`язку з наймом житла, що перебуває у державній або комунальній власності, регулюється Житловим кодексом та іншими актами житлового законодавства (ч.1 ст.3 ЖК України).
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 29.11.2007р. було видано ордер № 518/35 на право зайняття з сім`єю, до складу якої входить дружина ОСОБА_2 , вказаної спірної квартири АДРЕСА_3 ) (а.с.37).

Із виданих 05.11.2019 р. Будинкоуправлінням № 9 Макарівської КЕЧ району довідок за №679 та №682 вбачається, що ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав в кв. АДРЕСА_1 та знятий з реєстрації 10.12.2013р. ОСОБА_2 також проживала у вказаній квартирі, знята з реєстрації 06.02.2018р.. Вказані обставини також підтверджуються відмітками в карточках прописки відповідачів (а.с.24,25,27,28).
05.11.2018 року на ім`я ОСОБА_1 Будинкоуправлінням № 9 Макарівської КЕЧ району видано довідку за № 683 в тому, що він не зареєстрований і не проживає за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 та комунальні послуги з 13.11.2015 року не нараховуються та не сплачуються за даною адресою. Аналогічну довідку за № 681 видано на ім`я ОСОБА_2 (а.с.26,39).
Згідно Актів обстеження житла, складених у 2016, 2017, 2018 роках про обстеження відомчої квартири АДРЕСА_1 , на момент обстежень в даній квартирі фактично проживає ОСОБА_5 з сином на підставі договорів піднайму житла, укладених між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) зі згоди Наймодавця Підприємства (Будинкоуправління №9) Макарівської КЕЧ району МОУ. Останній Договір № 163 піднайму житлового приміщення укладений між сторонами 03.10.2018 року на 6 місяців з 02.10.2018 по 02.04.2019 рік (а.с.29-31,32,33,34,35, 198,199).
ОСОБА_5 проживає в квартирі АДРЕСА_1 , сплачує квартплату та комунальні послуги (а.с.38).
Згідно довідки від 22.06.2015р. № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце перебування ОСОБА_5 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.192).
Як вбачається із копії паспорта місце проживання ОСОБА_1 з 01.02.2019р. зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 , а місце проживання ОСОБА_2 з 06.02.2018р. зареєстровано в АДРЕСА_6 (а.с.96,97).
25.06.2019 року КП «УЖКГ «Ірпінь» за №1333 видано довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб на ім`я ОСОБА_8 про те, що в АДРЕСА_7 проживають без реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 (а.с.98).
Вирішуючи житловий спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідачі понад встановлені строки не проживають у спірному житлі без поважних причин, а тому втратили право на його користування.

При цьому судом враховано, що відповідно до ст.58 ЖК УРСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.
Згідно ст.61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Відповідно до ст.71,72 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У разі не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців, така особа може бути визнана як така, що втратила право користування житлом.
Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення.
При тимчасовій відсутності за особою має зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання. Тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.
В даному випадку із умов Договору № 564 найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, укладеного 27.12.2007 року між Будинкоуправлінням №9 Макарівської КЕЧ району (наймодавець) та ОСОБА_1 (наймач) на підставі ордеру №518/35 вбачається, що наймодавець надає наймачу і членам його сім`ї у безстрокове користування житлом квартиру. При цьому в п.1.3.6 п.1.3 зазначеного договору наймач зобов`язується «При виїзді разом з членами сім`ї з житла звільнити і здати його наймодавцю в належному технічному і санітарному стані». Згідно п.п.2.2.4 п.2.2. наймач має право «На збереження житлового приміщення у разі тимчасової відсутності його та членів його сім`ї на підставах і в межах строків, передбачених законодавством» (а.с.191).
Згідно витягу із послужного списку проходження служби ОСОБА_1 , останній проходив службу з 2006 по 2009 рік в/ч НОМЕР_2 м. Макарів-1; з 2009 по 2011 в/ч НОМЕР_3 м. Радомишль, звідки 12.07.2011р. звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту. 15.11.2011 року на підставі наказу Міністра оборони України від 02.11.2011 за № 1236 капітана запасу ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом строком на 5 років. Проходив службу в АДРЕСА_8 (а.с.200,202).
Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачами, що відповідач ОСОБА_1 знятий з реєстрації у спірній квартирі ще 10.12.2013р., а його дружина відповідач ОСОБА_2 знята з реєстрації у спірній квартирі 06.02.2018р.
Із довідки № 27997 від 27.04.2020р., виданої головою житлової комісії гарнізону м. Київ вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у ЖК гарнізону м. Київ, дата зарахування на квартирний облік 17.02.2014р., кількість членів сім`ї 3 (а.с.228).
Зазначені обставини свідчать про відсутність інтересу відповідачів до спірної квартири як до постійного місця проживання, оскільки вони виявили намір отримати житло у іншому населеному пункті.
За наведених обставин суд першої інстанції правильно вважав, що тривале непроживання у спірній квартирі не пов`язане з поважними причинами.
Доводи апеляційної скарги щодо застосування норм права, що регулюють правовідносини, пов`язані із службовим житлом, правильних по суті спору висновків суду не спростовують.
Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 28 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 19.10.2020 року.