№ 207/2508/19
№ 2-др/207/11/20
23 вересня 2020 року м. Кам`янське
Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Юрченко І.М.
при секретарі Сівачук А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про захист прав споживачів фінансових послуг,
Рішенням Баглійського районного суду м Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про захист прав споживачів фінансових послуг, позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

27 серпня 2020 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив суд: стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 51400,00 (п`ятдесят одну тисячу чотириста гривень 00 коп.) судових витрат пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги наданої Адвокатським об`єднанням «Радник».

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, в заяві про ухвалення додаткового рішення просив розгляд справи з питання ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат провести за його відсутністю та за відсутністю позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні не з`явилася, надала суду заперечення на заяву про розподіл судових витрат, та клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому зазначила, що заяву про розподіл судових витрат на правову допомогу вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволення з наступних підстав:

Так, перш за все в додатках до заяви представника позивача відсутні підтвердження сплати (зарахування) 51400,00 на банківський рахунок АО «Радник», а саме платіжне доручення, представник позивача додав до заяви про розподіл судових витрат лише рахунки та акти виконаних робіт, а чи дійсно ці рахунки оплачені та кошти зараховані на банківський рахунок Адвокатського об`єднання не доведено.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Крім того деякі пункти зазначені адвокатом Івах Є.В. в акті наданих послуг є дещо перебільшені, а саме:

-ознайомлення з суттю правових питань клієнта які потребують вирішення - витрачено 3 години;

-надання клієнту розгорнутих консультацій з приводу можливих судових перспектив виконання предмету Договору, аналіз судової практики - витрачено 10 годин часу.

Тобто фактично нібито два робочих дня представник позивача витратив лише на ознайомлення з матеріалами справи, консультування клієнта та пошук аналогічної судової практики.

Представником позивача не наведено, яку саме судову практику було використано, які матеріали справи підлягали детальному вивченню впродовж такого значного часу.

Складання позовної заяви (5 годин), складання відповіді на відзив (3 години) - по суті це два документа в яких представником позивача зазначені тотожні обставини справи та посилання на одні і ті самі норми права.

Участь адвоката під час огляду транспортного засобу - а чи є це взагалі дія, в якій має бути обов`язкова участь адвоката за для надання правничої допомоги? Адвокат Івах Є.В. не надав свого свідоцтва суб`єкта з оцінки майна.

Яка була необхідність присутності адвоката ОСОБА_2 на двох оглядах транспортного засобу??? Які правові дії ним вчинялись?

Крім того, як було з`ясовано під час судових засідань, допиту свідків, під час обох оглядів транспортного засобу була присутня позивач, ОСОБА_1 .

Участь адвоката під час огляду експертом транспортного засобу не є формою надання правничої допомоги, оскільки це не передбачено жодним процесуальним документом або законодавчим актом.

Участь адвоката у судових засіданнях, фактичний час перебування у приміщенні суду, час витрачений на складання процесуальних заяв та клопотань, в яких виникає необхідність під час розгляду справи, час витрачений на прибуття адвоката до місця розгляду судової справи, тощо - 34800,00 без зазначення витраченого часу:

- участь адвоката у судових засіданнях - адвокатом має бути документально підтверджено кількість часу витраченого на участь у судовому засіданні шляхом вивчення журналу судових засідань та зазначено точну кількість часу проведеного у судовому засіданні. Чого не було зроблено адвокатом Івах Є.В.

Фактичний час перебування у приміщенні суду який саме час? Та чим це підтверджується?

А якщо представник вже був в цьому ж суді по іншій справі і вирішив почекати судового розгляду цієї справи 1 або 2 години чи навіть 3, за це теж має сплатити ТДВ СК «Альфа-Гарант»? Яким доказом представник позивача підтверджує скільки часу він перебував в суді? Тобто в приміщенні суду саме з приводу розгляду цієї справи?

Час витрачений на складання процесуальних заяв та клопотань, в яких виникає необхідність під час розгляду справи:

Цей пункт взагалі тотожний пункту 4 «складання заяв з процесуальних питань: загальна кількість 10». То виходить що адвокат ОСОБА_2 двічі порахував одні й ті самі дії в акті наданих послуг.

Час витрачений на прибуття адвоката до місця розгляду справи.

А яка правова допомога надавалася адвокатом Івах Є.В. в цей час та чи надавалася взагалі? Якими документами адвокат Івах Є.В. може підтвердити час витрачений на прибуття до місця розгляду справи та на які норми останній посилається заявляючи про грошову компенсацію витраченого часу?

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

-розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

-розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

-складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

-часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

-обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

-ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг і. виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

-складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

-часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

-обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

-ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Ціна позову 108077,98 грн. а заявлений розмір судових витрат 51400,00 грн. тобто 50 відсотків позову, про яку співмірність та розумність може йти мова?

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" також роз`яснено, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Проте, жодного доказу, що підтверджував би розумність розміру витрат на оплату послуг адвоката, Позивачем не надано, справа, за нормами цивільного процесуального кодексу України є малозначною.

Оцінивши витрати з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, можливо встановити, що дана справа не потребувала затрати значного часу, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.

Враховуючи вищенаведене, просили суд забезпечити баланс між правами позивача, захист яких необхідно забезпечити, та інтересами відповідача, який не має нести надмірний тягар, якщо позивач залучив адвоката до справи, вартість послуг якого є явно завищеною до того ж взагалі не є необхідною та відмовити в задоволенні вимог про стягнення судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги та відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

24.06.2020 року представником позивача ОСОБА_2 була надана позовна заява (про збільшення розміру позовних вимог), в якій він просив врахувати, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду позивачем або його представником буде подано до суду заяву про розподіл судових витрат (т.2 ар.с.105-115).

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд встановив, що позивачу надавалася правнича допомога на підставі договору від 17.07.2019 року № 17/07/19-1 про надання професійної правничої допомоги Адвокатським об`єднанням «Радник» в особі заступника керуючого партнера, адвоката Іваха Є.В. (т.2 ар.с.172-174).

Понесені позивачем витрати на правничу допомогу у суді згідно акту наданих послуг від 20.08.2020 року (ар.с.177) становили 51400,00 грн., квитанцією про оплату № 0.0..1 від 17.07.2019 року підтверджено оплату професійної правничої допомоги на 7000 грн. (т.2 ар.с.175), згідно рахунку про оплату від 20.08.2020 року до сплати протягом 3 календарних днів після надходження на рахунок ОСОБА_1 усіх коштів стягнутих на користь ОСОБА_1 за рішенням Баглійського районного суду м Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року у цивільній справі № 207/2508/19 підлягає сума у розмірі 44400 грн. (т.2 ар.с.179).

Згідно з описом, що міститься в акті наданих послуг, правнича допомога у суді складалася з: ознайомлення із суттю правових питань клієнта, які потребують вирішення 1800 грн.; надання Клієнту розгорнутих консультації з приводу можливих судових перспектив виконання предмету Договору, аналіз судової практики судів касаційної інстанції з практики розгляду та вирішення аналогічних справ 6000 грн.; складання заяв по суті: позовна заява 3000 грн., відповідь на відзив 1800 грн.; складання заяв з процесуальних питань (загальна кількість 10) 1200 грн.; участь адвоката у допиті свідків (кількість свідків - 3) 400 грн.; участь адвоката під час огляду транспортного засобу «TOYOTA» RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 (vin НОМЕР_2 ) суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 1200 грн., судовим експертом Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України Масловим В.В. 1200 грн.; участь адвоката/партнера у судових засіданнях, фактичний час перебування у приміщенні суду, час витрачений на складання процесуальних заяв та клопотань, в яких виникає необхідність під час розгляду справи, час витрачений на прибуття адвоката до місця розгляду судової справи, тощо 34800 грн. (т.2 ар.с.177-178).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Згідно з пунктом 4 частини першої "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 цього Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст.1 наведеного Закону.

Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.

При цьому суд звертає увагу, що представник відповідача клопотав перед судом про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Дослідивши додані представником позивача до заяви квитанцію про сплату витрат на професійну правничу допомогу, а також акт наданих послуг від 20.08.2020 року, суд дійшов висновку, що зазначені докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат (постанова Верховного Суду у справі №755/15364/17 від 29.01.2020 року).

З опису робіт (наданих адвокатом послуг) вбачається, що вказані послуги надавалися ОСОБА_1 адвокатом та полягали у: ознайомленні із суттю правових питань клієнта які потребують вирішення 1800 грн. (3 год.); надання Клієнту розгорнутих консультації з приводу можливих судових перспектив виконання предмету Договору, аналіз судової практики судів касаційної інстанції з практики розгляду та вирішення аналогічних справ 6000 грн. (10 год.); складання заяв по суті: позовна заява 3000 грн. (5 год.), відповідь на відзив 1800 грн. (3 год.); складання заяв з процесуальних питань (загальна кількість 10) 1200 грн. (2 год.); участь адвоката у допиті свідків (кількість свідків - 3) 400 грн. (40 хв.); участь адвоката під час огляду транспортного засобу «TOYOTA» RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 (vin НОМЕР_2 ) суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 1200 грн. (2 год.), судовим експертом Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України Масловим В.В. 1200 грн. (2 год.); участь адвоката/партнера у судових засіданнях, фактичний час перебування у приміщенні суду, час витрачений на складання процесуальних заяв та клопотань, в яких виникає необхідність під час розгляду справи, час витрачений на прибуття адвоката до місця розгляду судової справи, тощо 34800 грн. (т.2 ар.с.177-178).

З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності опрацьовування позовної заяви, відповіді на відзив, заяв з процесуальних питань та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені адвокатом Івахом Є.В. витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 51400 грн. є завищеними, належним чином перед судом не обґрунтованим та не доведеним, що суперечить принципу розумності розподілу судових витрат.

Враховуючи задоволення позовних вимог, складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням заперечення щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо їх неспівмірності зазначених у запереченнях представника відповідача, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, оскільки саме в цій сумі витрати на професійну правничу допомогу є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді та поза межами судового засідання, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

При цьому суд враховує заперечення представника відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування.

До аналогічних висновків в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 19.02.2020 року (справа N 755/9215/15-ц провадження N 14-382цс19).

Враховуючи викладене суд вважає, що заява представника позивача ОСОБА_3 про розподіл судових витрат в цивільній справі №127/3537/20 підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 136, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В

Заяву представника позивача ОСОБА_2 про розподіл судових витрат в цивільній справі № 207/2508/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про захист прав споживачів фінансових послуг задовольнити частково.

Доповнити рішення Баглійського районного суду м Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про захист прав споживачів фінансових послуг, наступним абзацом:

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», , знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (десять тисяч гривень 00 коп.) суму судових витрат пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги наданої Адвокатським об`єднанням «Радник».

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення..

Суддя І.М. Юрченко