Провадження № 2/234/442/20
Рішення

іменем України

13 лютого 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Аксеніної В.М., розглянув цивільну справу

№234/16252/19, номер провадження №2/234/442/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

Учасники справи:

від позивача:представник позивача не з`явився

від відповідача: не з`явився

від відповідача: представник відповідача не з`явився

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

24.09.2019 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення суми боргу, посилаючись на те, що 20.05.2019 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір 20.05.2019-100002270, відповідно до п.1.1 якого за цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах,встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування ним. Даний договір укладений на строк до одного місяця (п.8.1. договору), кредит наданий на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника (п.1.2 договору), внаслідок чого цей договір не є договором про споживчий кредит та на нього не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», так як відповідно до п.1 ч.2.ст.3 закону України «Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на: ... кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця.

Відповідно до п.1.4. договору кредитор надає позичальнику кредит у розмірі 6 000,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 02.06.2019р. та платою за користування кредитом у розмірі 1 680 грн.

20.05.2019 позивач видав відповідачу кредит у розмірі 6 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №3 091 від 20.05.2019, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі.

Відповідно до п.п.4.1 договору Позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування ними шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 02.06.2019; проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитором вимоги усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Позивачем та відповідачем строки повернення кредиту та процентів не переносились. До теперішнього часу відповідач не сплатив позивачу заборгованість, розрахунок та розмір якої зазначені в додатку №1 до даної позовної заяви, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання.

Отже, сума штрафу, на яку має право позивач та яку відповідач повинен сплатити позивачу, становить 15 820,80 грн. відповідно до розрахунку, наведеного у додатку №1 до даної позовної заяви.

Однак, в даній позовній заяві позивач просить стягнути лише частину штрафу у розмірі 3 000,00 грн. що не є відмовою позивача від права на стягнення іншої частини штрафу у майбутньому.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість та штрафу за кредитним договором № 20.05.2019-100002270 в розмірі 10 680,00 грн. та суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1921,00 грн.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

В позовній заяві представник позивача просить розглядати справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

07.11.2019 представник відповідача надав письмовий відзив на позов, позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

14.11.2019 представник позивача надав відповідь на відзив, позов підтримав та просив його задовольнити.

22.11.2019 представник відповідача надав письмові заперечення на відповідь на відзив на позов, позов визнав частково, просив задовольнити позов частково.

21.01.2020 представник відповідача надав заяву про слухання справи за його відсутності, відсутності відповідача та просив задовольнити позов частково.

3. Процесуальні дії у справі

Протокольною ухвалою від 13.02.2020 суд задовольнив клопотання сторін про слухання справи за їх відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Як вбачається з копії договору кредитування від 20.05.2019 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 20.05.2019-100002270. Відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 6 000,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 02.06.2019р. та платою за користування кредитом у розмірі 1 680 грн.

Згідно розрахунку за договором № 20.05.2019-100002270б/н від 20.05.2019 у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 13.09.2019 має заборгованість 10680 грн., а саме: заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 6000 грн., розмір процентів за користуванням кредиту в сумі 1680 грн., розмір штрафу за період з 03.06.2019 по 13.09.2019 в сумі 15820,80 грн., розмір штрафу, про розмір якої заявлено в позові 3000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на мовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться."

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов`язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

15.10.2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в статті 2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідно п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов`язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з п.20 ч.1 цього Розпорядження місто Краматорськ Донецької області, на території якого я зареєстрована та постійно проживаю, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року №1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено місто Краматорськ Донецької області.

Оскільки договір кредитування між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 № 20.05.2019-100002270 укладений 20.05.2019. Відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 6 000,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 02.06.2019р. та платою за користування кредитом у розмірі 1 680 грн.

Відповідно до п.1.1 якого за цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування ним. Даний договір укладений на строк до одного місяця (п.8.1. договору), кредит наданий на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника (п.1.2 договору), внаслідок чого цей договір не є договором про споживчий кредит та на нього не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», так як відповідно до п.1 ч.2.ст.3 закону України «Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на: ... кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця.

Суд приходить до висновку, що визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, не розповсюджуються на відповідача та не звільняють його від обов`язку по оплаті неустойки (штрафів).

5. Позиція суду.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача по стягненню заборгованості за договором № 20.05.2019-100002270 від 20.05.2019 в розмірі 10680 грн., підлягає задоволенню.

6. Судові витрати.

В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог позивача, відшкодування судових витрат здійснюється в повному обсязі..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 261, 509, 525, 526, 530, 551, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ін.. НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ік.37356833) заборгованість за договором № 20.05.2019-100002270від 20.05.2019 в розмірі 10680 грн. та судові витрати в розмірі 1921 грн.

Повний текст рішення виготовлений 18.02.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя С.М. Ткачова