Справа № 460/2012/17
Провадження №2/944/206/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06.10.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Карпин І.М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на частину житлового будинку,

в с т а н о в и в:

29.05.2017 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на частину житлового будинку.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що з часу свого народження ОСОБА_6 та ОСОБА_2 проживали в АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями належав до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 господарство в АДРЕСА_1 , мало статус колгоспного двору, в яком було зареєстровано 6 осіб, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 . Із роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Тому, виходячи з даних норм закону, кожен з зареєстрованих в господарстві осіб мали право власності по 1/6 частині житлового будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачів ОСОБА_7 , який був головою колгоспного двору, помер. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді 1/6 частини житлового будинку. Заповіту батько не складав. На час його смерті з ним постійно проживали його діти: ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , а також ОСОБА_4 . В подальшому, позивачі звернулись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вважають, що оскільки на момент смерті батька, тобто відкриття спадщини, спадкоємці першої черги за законом проживали зі спадкодавцем у будинку, то відповідно до вимог ст.1268 ЦК України (2004 року), ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , а також ОСОБА_4 фактично прийняли спадщину кожен по 1/18 частині будинку, а тому набули право власності по 1/18 частині будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька, якому належала 1/6 частина житлового будинку як члену колгоспного двору. Просять визнати за ОСОБА_10 право власності на 1/6 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , як колишнього члена колгоспного двору; визнати за ОСОБА_10 право власності на 1/18 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , як колишнього члена колгоспного двору: визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/18 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просять позов задовольнити.

В судове засіданні позивачі ОСОБА_10 та ОСОБА_2 не з`явилися, представник позивачів - адвокат Степаняк І.В. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги своїх довірителів підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явилися, причину неявки не повідомили, відзиву на позов не подали.

За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проти чого представник позивача не заперечує.

Згідно з ст. 247 ЦПК України уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з запису погосподарської книги Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області №417 від 02.08.2016 та відповідно до представлених копій погосподарської книги с.Бердихів, житловий будинок по АДРЕСА_1 належав до суспільної групи господарства колгоспний двір і з 1991 року по 1995 року в такому були зареєстровані та проживали: голова дому - ОСОБА_7 , дружина - ОСОБА_3 , дочка - ОСОБА_8 , син ОСОБА_5 , дочка - ОСОБА_9 , та син ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Пунктом 6 (абзаци "а, б") Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (із змінами внесеними згідно з Постановою ПВС України №15 від 25.05.1998 року) визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , то кожному із них фактично належала 1/6 частина колгоспного двору.

Право власності на житловий будинок належним чином не оформлено, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 12.02.2019.

Згідно з ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , що стверджується свідоцтвом про його смерть, виданого виконавчим комітетом Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис №7.

Після смерті голови колгоспного двору ОСОБА_7 відкрилася спадщина на 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , оскільки інші частини вказаного нерухомого майна, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, фактично належить іншим членам двору, які до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні.

У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями майна ОСОБА_7 є його діти ОСОБА_10 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які на час смерті спадкодавця постійно проживали разом із ним. Інші спадкоємці, які б мали обов`язкову частку на спадщину після смерті ОСОБА_7 судом не встановлено.

Постановою від 28.08.2016, приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Карпа Т.В. відмовлено ОСОБА_10 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві ОСОБА_7 .

Постановою від 20.01.2017, приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Карпа Т.В. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві ОСОБА_7 .

Враховуючи те, що за позивачами ОСОБА_10 та ОСОБА_2 зберігається право власності по 1/6 частини нерухомого майна, яке належить їм як членам колгоспного двору і яке збереглося після припинення його існування, спадкоємці, які мають обов`язкову частку майна, окрім позивачів ОСОБА_10 та ОСОБА_2 є ОСОБА_4 , однак такий до суду з позовом щодо визнання права власності на частину житлового будинку після смерті батька ОСОБА_7 не звертався, інших спадкоємців за законом майна спадкодавця ОСОБА_7 судом не встановлено, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_10 та ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 є підставними та підлягать до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 263-265 , 280, 281 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/6 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/18 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/6 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/18 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06.10.2020.

Позивач: ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

адреса проживання:

АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

адреса проживання:

АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

адреса проживання:

АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

адреса проживання:

АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 ,

адреса проживання:

АДРЕСА_2 .

Суддя І.М.Карпин