Справа № 355/1349/13-ц
Провадження № 4-с/355/4/20
У Х В А Л А

про часткове задоволення скарги

22 жовтня 2020 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Коваленка К.В.

з участю секретаря Старенької С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с. Баришівка Київської області скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про арешт коштів боржника,-

ВСТАНОВИВ:

06.10.2020 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії заступника начальника Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бердник А.О. про арешт коштів боржника від 06.05.2020 року, мотивована тим, що заявник є боржником відповідно до виконавчого листа №355/1349/13-ц, про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 неустойка (пеня) по несплаченим аліментам (ВП №43963520).

Зазначений виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні в Баришівському РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ).

06.05.2020 року заступником начальника Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бердник А.О. було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , які, зокрема, містяться на рахунку, відкритому в АТ «Укрсиббанк» для отримання заробітної плати.

В серпні місяці скаржник не зміг скористатися картою, на яку йому нараховується заробітна плата, в зв`язку з чим був вимушений звернутися до АТ «Укрсиббанк», де йому повідомили про наявність даної постанови. Скаржник зазначає про порушене своє право та просив суд визнати неправомірною і скасувати постанову заступника начальника Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бердник А.О. про арешт коштів боржника від 06.05.2020 року, винесену в рамках виконавчого провадження ВП №43963520.

Скаржник в судове засідання не з`явився, просив про розгляд справи у його відсутності, вимоги скарги підтримав в повному обсязі.

Заступник начальника Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бердник А.О. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду скарги судом повідомлена належним чином, до суду надійшло заперечення на скаргу в якій вона просить відмовити у задоволенні скарги та розглядати скаргу в її відсутність.

Дослідивши матеріали скарги, копії матеріалів приєднаних до заперечення, суд вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 10.04.2014 року по справі №355/1349/13-ц з ОСОБА_1 стягується на користь ОСОБА_2 неустойка (пеня) по несплаченим аліментам в розмірі 30000 грн та 300 грн. судових витрат. (ВП №43963520).

Встановлено, що 10.07.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

06.05.2020 року заступником начальника Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бердник А.О. було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , якою було накладено арешт на кошти скаржника, що містяться зокрема на рахунку відкритому в АТ «Укрсиббанк» для отримання заробітної плати.

Відповідно до копії довідки від 23.09.2020 року, виданої АТ «Укрсиббанк» Лавренюк Сергій Миколайович, номер за ДРФО НОМЕР_1 , має в АТ «Укрсиббанк» рахунок НОМЕР_2 для отримання заробітної плати (а.с. 11)

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено заборону на звернення стягнення та накладення арешту, зокрема, на кошти на рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 вказаного Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право фізичної особи на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Накладення арешту на грошові кошти, за рахунок яких здійснюється виплата заробітної плати, є неправомірним.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.10.2019 у справі № 916/1572/19.

Відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 06.05.2020 року, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Таким чином, вказана постанова державного виконавця містить застереження щодо арешту коштів, на які законом визначена заборона, проте, в постанові не конкретизується які саме кошти не підлягають арешту.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність захисту прав заявника в межах даного судового провадження шляхом скасування оскаржуваної постанови в частині арешту грошових коштів, що знаходяться на рахунку НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Укрсиббанк», на ім`я ОСОБА_1 , оскільки накладення арешту на рахунок, який призначено для виплати заробітної плати, унеможливлює її своєчасну виплату, суперечить порядку звернення стягнення на кошти та, як наслідок, позбавляє заявника коштів на існування.

Разом з тим, як вбачається з заперечення заступника начальника Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бердник А.О. скаржник звертаючись з заявою про скасування накладеного арешту не надав виконавцю доказів того, що рахунок НОМЕР_2 відкритрий на його ім`я в АТ «Укрсиббанк», був відкритий для отримання заробітної плати. Не вбачається цього з довідки АТ «Укрсиббанк» яка була надана виконавцю. За таких обставин, суд вважає, що виконавець діяв в межах наданих йому повноважень, та підстав для визнання його діяльності незаконною немає.

Керуючись ст. 260, 447-453 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про арешт коштів боржника задовольнити частково.

Постанову заступника начальника Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бердник А.О. про арешт коштів боржника від 06.05.2020 року, винесену в рамках виконавчого провадження ВП №43963520 в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на рахунку НОМЕР_2 в АТ «Укрсиббанк» скасувати.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручене в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Баришівського районного суду К. В. Коваленко