Справа № 450/1684/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/3094/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Приколоти Т.І.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 червня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Служба у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, про визнання дій щодо реєстрації у предметі іпотеки неправомірними та виселення,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», в подальшому, перейменоване на акціонерне товариство комерційний банк (далі АТ КБ) «Приватбанк», звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати дії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 щодо реєстрації у предметі іпотеки ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 неправомірними та вчиненими з порушенням умов законодавства і виселити неправомірно зареєстрованих осіб з предмета іпотеки зі зняттям їх з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що 19.09.2007 року між банком та ОСОБА_1 (позичальником) укладено кредитний договір №LVH9GA00000133, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 50000 доларів США на строк до 17.09.2027 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 19.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_1 .

У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.09.2010 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №LVH9GA00000133 від 19.09.2007 року у розмірі 53109,58 доларів США.

Позивач зазначає, що договором іпотеки передбачено право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при отриманні від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії, а тому, дії відповідачів щодо реєстрації у вказаному житловому будинку інших осіб є неправомірними і такі особи підлягають виселенню із зняттям їх з реєстрації за вказаною адресою.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.06.2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач АТ КБ «Приватбанк», просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що, відмовляючи у задоволенні позову в частині виселення, суд першої інстанції виходив із того, що в іпотеку передано майно, яке придбано не за рахунок кредитних коштів, тому немає підстав для виселення мешканців будинку без надання іншого житла. Однак, судом не було встановлено, чи мають відповідачі інше житло, окрім предмету іпотеки, чи дійсно проживають за адресою предмета іпотеки та чи дійсно виселення з предмету іпотеки порушує права відповідачів на житло.

Крім того, звертає увагу, що норма статті 109 ЖК України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки стосується виселення із жилих приміщень державного та громадського житлового фонду, а спірний житловий будинок є власністю іпотекодавців.

Також зазначає, що суд не з`ясував, до чиєї компетенції в даному випадку належить обов`язок надавати житло у разі виселення відповідачів, не перевірив наявність вільних приміщень з фондів житла для тимчасового проживання у районі проживання відповідачів, безпідставно поклавши тягар доказування на позивача, що не передбачено жодним нормативно-правовим актом України.

Крім того, вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду, проте, такі доводи залишились поза увагою суду і суд не дав їм належної правової оцінки.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на Рекомендації Голови Ради суддів України від 16.03.2020 року «Щодо запровадження особливого режиму роботи на період карантинних заходів», застереження постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVІD-19» та рішення Львівської обласної комісії з питань ТЕБ і НС від 23.03.2020 року, що виключає можливість для Банку забезпечити участь в призначене судове засідання, однак, колегія суддів наведені обставини не визнала поважними, оскільки в даний період заборони щодо проведення у судах відкритих судових засідань немає, крім того, представник позивача не скористався своїм правом на проведення судового засідання в режимі відеоконференції, що, на переконання колегії суддів, свідчить про затягування розгляду даної справи, від відповідача ОСОБА_4 також надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з поганим самопочуттям, однак, таке клопотання датоване 15.09.2020 року і жодного медичного документа на підтвердження стану здоров`я відповідача, в тому числі й станом на день слухання апеляційним судом справи, не надано, а тому у задоволенні цього клопотання також відмовлено, від інших учасників справи клопотань не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 06.10.2020 року, є дата складення повного судового рішення 16.10.2020 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.09.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_7 (позичальником) укладено кредитний договір №LVH9GA00000133, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії на ремонт будинку у розмірі 50000 доларів США на строк до 17.09.2027 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 19.09.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (іпотекодержателем) та ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (іпотекодавцями) укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Моісєєвою О.Я., згідно з яким в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належить іпотекодавцям на праві спільної часткової власності по 1/3 частині кожному з них.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.09.2010 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №LVH9GA00000133 від 19.09.2007 року в розмірі 405766, 42 грн., яка станом на 10.09.2010 року еквівалентна 51309,58 доларів США, шляхом звернення стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1 . Надано право ЗАТ КБ «Приватбанк» укладати від імені ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ЗАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселено ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до виписки з будинкової книги за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 2007 рік у вказаному будинковолодінні були зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_8 ) ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_5 та їхня неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

Та обставина, що ОСОБА_5 та неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були зареєстровані на момент укладення договору іпотеки, встановлено й у рішенні Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.04.2012 року (Справа №1316/283/829/12), яке набрало законної сили.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для виселення відповідачів із вказаного житлового будинку, в тому числі й з урахуванням норми ст.109 ЖК України, яку суд правильно застосував до спірних правовідносин, оскільки переданий в іпотеку житловий будинок не був придбаний відповідачами за рахунок кредитних коштів, а також про безпідставність всіх інших заявлених вимог позивача, оскільки позивачем не було надано доказів на підтвердження тієї обставини, що окрім відповідачів-іпотекодавців, в будинку не було зареєстровано на момент укладення договору іпотеки інших відповідачів, а положення договору іпотеки не містять інформації про засвідчення іпотекодавцями того факту, що окрім них, як співвласників будинку, інших зареєстрованих осіб у будинку немає.

Більше того, у пункті 14.9 іпотечного договору вказано, що іншим членам сім`ї іпотекодавців доведено до відома зміст та суть іпотечного договору і правові наслідки для них.

Відтак, підстав для висновку про порушення іпотекодавцями умов п.п.20.7 та 20.11 іпотечного договору теж немає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, про безпідставність заявленого позову, і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для зміни чи скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 16 жовтня 2020 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

Приколота Т.І.