Справа №461/8672/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицький В.В.,

за участю секретаря

судового засідання Івасюти Н.В.,

представника позивача Бердара С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом адвоката Бердара Сергія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАМІЛІЯ ПЛЮС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Галицька районна адміністрація Львівської міської ради про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання вчинити дії до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАМІЛІЯ ПЛЮС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Галицька районна адміністрація Львівської міської ради. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 проживає у будинку АДРЕСА_1 . У приміщенні цього будинку на першому поверсі знаходиться ресторан «Оцет», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАМІЛІЯ ПЛЮС». Вказаний заклад ресторанного господарства встановив та використовує вентиляційне та холодильне обладнання оснащене вентилятором, яке цілодобово використовується ТОВ «ФАМІЛІЯ ПЛЮС». Наведене обладнання при роботі створює велике шумове навантаження, що, на думку позивача, порушує встановлені санітарні норми. Крім цього, вказує, що вентиляційне обладнання встановлене ТОВ «ФАМІЛІЯ ПЛЮС» у ресторані «Оцет» незаконно та підлягає демонтажу. Порушення прав позивача полягає у перевищені рівня шуму, установлених санітарними нормами, ТОВ «ФАМІЛІЯ ПЛЮС» через використання холодильного обладнання із вентилятором та вентиляційного обладнання, яке встановлено без належних дозвільних документів, що дають право на виконання будівельних робіт із технічного переоснащення (встановлення системи вентиляції), а тому просить позов задовольнити та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАМІЛІЯ ПЛЮС» припинити експлуатацію холодильного обладнання оснащеного вентилятором встановленого у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 ; припинити експлуатацію та демонтувати вентиляційне обладнання встановлене у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 ;

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з мотивів наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАМІЛІЯ ПЛЮС» в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві вказує, що холодильне обладнання, припинення експлуатації якого вимагає позивач, демонтоване 14.06.2019 року, як таке, що не підлягає ремонту. З 14.06.2019 року по даний час ТзОВ «Фамілія Плюс» не здійснюється експлуатація жодного стаціонарного холодильного обладнання, в тому числі такого, що оснащене вентилятором. Реконструкція, капітальний ремонт, технічне переоснащення вентиляції за адресою АДРЕСА_2 , не потребували документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення робіт об`єкт не підлягав прийняттю в експлуатацію, у зв`язку із чим твердження позивача про те, що вентиляційне обладнання встановлене ТзОВ «Фамілія Плюс» незаконно, є необґрунтованими. Також, зазначає, що позивач помилково стверджує про належність будівлі на АДРЕСА_2 до пам`яток культурної спадщини.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду пояснення, у яких просить позов задовольнити. Зазначає, що 22.08.2019 року під час обстеження Львівським міським відділом ДУ «Львівський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» було проведено лабораторні дослідження, а саме: акролеїну, вуглецю оксиду, діоксину азоту, шуму. За результатами проведених досліджень у житловій квартирі АДРЕСА_3 , виявлені перевищення як гранично - допустимих концентрацій вуглецю оксиду 12,1-14,2 мг/мЗ при ГДК 5,0 мг/мЗ, так перевищення рівнів шуму на 4-7 дБ в октавних смугах частот та на 5 дБ еквівалентного рівня шуму при ГДР 40 дБ (для денного часу доби). Працівниками ЛМКП «Айсберг» здійснено обстеження димовентеляційних каналів за адресою АДРЕСА_2 . Проведено профілактичну очистку каналів квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 10 (доступу до квартири АДРЕСА_4 на час перевірки не було). На момент обстеження встановлено, що тяга у каналах наявна, сторонніх підключень у димовентиляційні канали вказаних квартир будинку не виявлено. Також, працівниками ЛМКП «Айсберг» скеровано адміністративний протокол голові Жовківської районної адміністрації Львівської області відносно керівника ТзОВ «Фамілія Плюс» ОСОБА_2 щодо самовільного встановлення вентиляційної системи, а також скеровано листи в Інспекцію архітектурно-будівельного контролю м. Львова та Департамент архітектурно-будівельного контролю Львівської області про проведення перевірки та вжиття заходів до власників ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо влаштування вентиляційної системи у підвальних приміщеннях вищенаведеного будинку. Галицькою районною адміністрацією скеровано листи в Галицький районний відділ поліції ГУ НП у Львівській області та управління патрульної поліції м. Львова, з метою посилити патрулювання пл. Ринок і, у випадку виявлення порушень тиші і громадського порядку у вечірній та нічний періоди доби закладом ресторанного господарства «Оцет» на пл. Ринок, 25, вжити необхідні заходи до порушників, а саме притягнути до адміністративної відповідальності, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до протоколу №157 від 22.10.2019 року вимірювальною лабораторією ТзОВ «Компанія «Центр ЛТД» 21.10.2019 року о 16:30-17:30 год. було проведено заміри рівня шуму в квартирі АДРЕСА_6 , під час яких в житловій кімнаті спостерігалися перевищення допустимих рівнів звуку внаслідок роботи вентиляційної системи та вентилятора холодильника закладу ресторанного господарства « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Розглядаючи справу,суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. При цьому матеріали справи свідчать про обізнаність учасників справи про наявність даної справи у провадженні суду та вжиття судом вичерпних заходів щодо оповіщення сторін, відтак суд не вбачає перешкод для розгляду справи за відсутності учасників, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд проходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на першому поверсі у приміщенні будинку на АДРЕСА_2 розташований ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_1 », власником якого є ТзОВ «Фамілія Плюс».

Позивач стверджує, що при роботі вентиляційного та холодильного обладнання, яке оснащене вентилятором створюється шумове навантаження, що порушує санітарні норми.

Відповідно до протоколу № 57 від 22.08.2018 року проведення дослідження шумового навантаження та інфразвуку, рівні шуму від роботи, вентиляційної системи ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 4-7 дБ в октанових смугах частот та на 5 дБА еквівалентного рівня шуму перевищують норми встановлені ДБН В. 1.1-31-2013 «Захист територій, будинків і споруд від шуму». Згідно протоколу № 157 від 22.10.2019 року, вентиляція та вентилятор холодильника ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є джерелами шуму, який перевищує допустимі рівні шуму встановлені ДНС №463 від 22.02.2019 року.

Частина 1 ст. 50 Конституції України передбачає, що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; ст. 319 - власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 5 ст. 319 ЦК України, заборонено використання права власності на шкоду правам громадян, а ч.2 ст. 13 ЦК України встановлено, що особа при здійсненні свого права зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб.

Частиною 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з п. 1.4.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207 (далі Правила), переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до п.1.4.2. Правил, переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Згідно з ч.2 п.1.4.4. вказаних Правил, перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Пункт 1.4.6. Правил визначає, що власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Згідно з Положенням про порядок розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд на території м. Львова, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.09.2011 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 01.02.2002 р. №28 «Про впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків на території м. Львова», забороняється розміщення та встановлення технічних елементів (пристроїв) з ушкодженням зовнішніх будівельних конструкцій і споруд, а також їх встановлення без відповідного дозволу.

Відповідно до вищевказаного Положення технічними елементами (пристроями), що розміщуються ззовні на будівельних конструкціях житлової, громадської і виробничої забудови, є: пристрої та устаткування інженерного забезпечення будинків і транспорту; пристрої нічного оформлення та освітлення фасадів будинків; великі радіоприймальні антени, антени супутникового телебачення; пристрої та устаткування систем опалення, вентиляції і кондиціонування повітря.

Пунктом 3.12 Державних будівельних норм України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005, затверджених наказом Держбуду України 18.05.2005 № 80, передбачено, що будівельні та опоряджувальні матеріали, у тому числі матеріали, які використовуються для виготовлення вбудованих меблів, систем, гарячого і холодного водопостачання, вентиляції, застосовувані у житлових будинках, повинні забезпечуваній у них гігієнічні вимоги відповідно до чинного законодавства».

Відповідно до п. 70 Інструкції з санітарного утримання приміщень та обладнання виробничих підприємств, затвердженої Головним санітарно-епідеміологічним управлінням Міністерства охорони здоров`я від 31 грудня 1966 року № 658-66, вентиляційне та опалювальне обладнання не повинне створювати шуму, що перевищує допустимі рівні шуму.

Відповідач вказує, що з 14.06.2019 року по даний час ТзОВ «Фамілія Плюс» не здійснюється експлуатація жодного стаціонарного холодильного обладнання, в тому числі такого, яке оснащене вентилятором.

Вбачається, що холодильне обладнання ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » демонтовано 14.06.2019 року, як таке, що не підлягає ремонту, що підтверджується актом №17 від 14.06.2019 року.

В свою чергу, проведення дослідження шумового навантаження та інфразвуку, рівня шуму від роботи вентиляційної системи ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідно до протоколу № 57 від 22.08.2018 року, було здійснено до моменту демонтажу такого обладнання.

Таким чином, на момент ухвалення даного рішення судом, вказаний протокол не є документом, що безумовно підтверджує та встановлює перевищення відповідачем шумового навантаження, який порушує санітарні норми, а тому не може бути і не являється достатнім та належним доказом по справі.

Як вбачається з протоколу №1 від 24.01.2020 року проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку, що проведені на території житлової забудови у дворі Львівським обласним лабораторним центром МОЗ України, на території житлової забудови на пл. Ринок, 25, еквівалентний та максимальний рівні шуму від роботи системи вентиляції та кондиціонування ТзОВ «Фамілія Плюс» в денний період доби не перевищують допустимі рівні, згідно вимог ДСН «Державні санітарні норми допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови» №463 від 22.02.2019 року.

Відповідно до протоколу №2 від 27.01.2020 року проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку, яке проведені в квартирі АДРЕСА_5 а Львівським обласним лабораторним центром МОЗ України, в житловій кімнаті квартири АДРЕСА_6 , еквівалентний та максимальний рівні шуму від роботи системи вентиляції та кондиціонування ТзОВ «Фамілія Плюс», встановлених у дворі житлового будинку в денний період доби не перевищують допустимі рівні, згідно вимог ДСН «Державні санітарні норми допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови» №463 від 22.02.2019 року.

Відповідно до режиму роботи ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », встановленого департаментом економічного розвитку Львівської міської ради від 08.11.2017 року №2301-3075, заклад ресторанного господарства за адресою: АДРЕСА_2 працює з 08:00 до 23:00.

Отже, належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів того, що використання відповідачем холодильного та вентиляційного обладнання оснащеного вентилятором перевищує допустимий рівень шуму та порушує санітарні норми в процесі судового розгляду не здобуто.

Надані представником третьої особи докази вказаних вище обставин також не спростовують, а мотиви наведені у поясненнях, які з незрозумілих суду причин подані у формі відзиву, фактично дублюють доводи та мотиви наведені позивачем у позовній заяві. Більше того, частина пояснень і доказів наданих представником третьої особи стосується іншого помешкання даного будинку, а саме квартири АДРЕСА_4 .

Суд приймає до уваги дані протоколів №1 від 24.01.2020 року, №2 від 27.01.2020 року як належні та допустимі докази, оскільки такі отримані у встановленому законом порядку, стосуються безпосередньо обставин справи. При цьому, доводи позивача, що відповідач мав можливість знизити потужність вентиляційного обладнання чи вимкнути його для зниження рівня шуму не підтверджуються жодними доказами по справі та ґрунтуються виключно на припущеннях самого позивача. Жодних доказів того, що наведені протоколи складені з будь-якими порушеннями або містять необ`єктивні дані в процесі судового розгляду суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №406 від 07.06.2017 року, реконструкція, капітальний ремонт, технічне переоснащення внутрішніх систем вентиляції входить до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Дія цього переліку не поширюється на об`єкти, що належать до пам`яток культурної спадщини.

Відповідно до абзацу 6 ст. 1 ЗУ «Про охорону культурної спадщини»: «пам`ятка культурної спадщини об 'єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України».

Згідно абзаців 3 та 4 ч. 1 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а такої території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Нерухомий об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності».

Відповідно до передбаченого вищевказаним Законом Державного реєстру нерухомих пам`яток України, будівля на АДРЕСА_2 не входить ані до реєстру пам`яток національного значення.

Таким чином, в процесі судового розгляду не доведено та не встановлено, що реконструкція, капітальний ремонт, технічне переоснащення вентиляції за адресою АДРЕСА_2 не потребували документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення робіт об`єкт не підлягав прийняттю в експлуатацію.

В свою чергу надані позивачем документи, зокрема додаток №13, який долучений до позовної заяви у вигляді надрукованої таблиці без зазначення чи посилання на жодний нормативний акт до якого ця таблиця відноситься або має стосунок, не спростовують відсутності у Державному реєстрі нерухомих пам`яток України даних про те, що будинок за адресою АДРЕСА_2 є об 'єктом культурної спадщини.

Посилання позивача на включення будинку на АДРЕСА_2 до Списку пам`ятників Української РСР, що перебувають під охороною держави, затвердженого постановою Ради Міністрів РСР від 24.08.1963 року №970, також не свідчить, що будинок входить до визначеного вищевказаним Законом переліку та є пам`яткою культурної спадщини. Більше того, наведена постанова Ради Міністрів визначає перелік пам`ятників архітектури, а не «пам`яток культурної спадщини». Крім того, зазначений нормативний акт не впорядковує питань щодо різного формулювання термінів, зокрема «перелік пам`ятників архітектури», «пам`ятка культурної спадщини» та «пам`ятка культурної спадщини об 'єкт культурної спадщини».

Факти складання адміністративних протоколів щодо керівника ТзОВ та скерування повідомлення до органів поліції не встановлюють порушень з боку відповідача, а лише засвідчують факт складання даних документів та їх скерування уповноваженим особам. В свою чергу, в процесі судового розгляду суду не надано жодного рішення уповноваженої особи про притягнення до відповідальності керівника ТзОВ або іншої особи товариства (представника відповідача).

Таким чином, судом в ході розгляду справи не здобуто належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів допущення порушень чинного законодавства та прав позивача з боку відповідача, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Ця норма процесуального закону та ст. 4 ЦПК України передбачає право особи звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З урахуванням наведених законодавчих норм, завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, інтересів суспільства і держави. Разом із цим, вирішуючи спір, суд має перевірити наявність в особи, яка звертається з позовом, порушеного права чи охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано цей позов, з`ясувати, у чому полягає порушення цих прав та інтересів. При цьому відсутність факту порушення права особи є підставою для відмови в позові, оскільки саме порушене (оспорюване) право та інтерес підлягають захисту.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін , учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивачем ненадано суду належних, достовірних, допустимих та допустимих доказів щодо порушення його прав, в тому числі діями відповідача, наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та порушенням прав позивача.

Виходячи з наведеного, в ході розгляду справи в суді не встановлено, що відповідач порушив своїми діями права позивача покликання на які містить позовна заява.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАМІЛІЯ ПЛЮС» припинити експлуатацію холодильного обладнання оснащеного вентилятором встановлене у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 і припинити експлуатацію та демонтувати вентиляційне обладнання встановлене у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.