Справа № 183/4210/19
№ 2/183/928/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судового засідання Пащенко А.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Перещепинської міської об`єднаної територіальної громади Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Голубівський старостинський округу, про визнання права власності на нерухоме майно, за набувальною давністю,-

встановив:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Перещепинської міської об`єднаної територіальної громади Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Голубівський старостинський округу, в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю комплекс будівель та споруд нежитлового призначення колишньої тракторної польової бригади, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначає, що у березні 2003 року між ним та головою РК «Голубівський», прізвище та ім`я по-батькові якого вже не пам`ятає, було укладено усну угоду щодо купівлі тракторно-польової бригади по АДРЕСА_1 , яка складається з ряду будівель та споруд нежитлового призначення, побудованих ще в період з 1973 року по 1980 рік.

На виконання цієї домовленості, після внесення ним обумовленої суми грошових коштів в касу РК «Голубівський», йому мали надати оригінали правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомості та оформити письмовий договір купівлі-продажу. Зазначену домовленість ОСОБА_1 виконав, однак після внесення ним певних грошових коштів до каси РК «Голубівський», тодішній голова РК «Голубівський» повідомив йому про неможливість передачі оригіналів правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомості через їх втрату, однак пообіцяв на протязі місяця їх виготовити та передати для подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Через деякий час підприємство було ліквідоване, голова підприємства з села Голубівка виїхав і на зв`язок з ним не виходив, місце його проживання невідоме.

Між тим, на виконання домовленості, починаючи з березня 2003 року та по теперішній час позивач відкрито, безперервно володіє та добросовісно користується вищенаведеним нерухомим майном, утримує його у відповідному стані, придатному для цільового використання, проводить капітальні та поточні ремонти, деяку частину приміщень надав в оренду за відповідними договорами, несе всі витрати, пов`язані з експлуатацією комплексу будівель та спору, які не відносяться до житлового фонду.

Посилаючись на вказані обставини, а також посилаючись на відсутність власника зазначеного нерухомого майна, на відсутність доказів щодо визнання майна безхазяйною річчю, тощо, просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на комплекс будівель та споруд нежитлового призначення тракторно-польової бригади, що складається з: 1.механічної майстерні, літ. А.1, площею 96,5 кв.м; 2.будівлі зварювальної, літ Б.1, площею 9,8 кв.м; 3.прибудови, літ. б.1, площею 71,2 кв.м; 4.навісу, літ. Г, площею 179,3 кв.м; 5.будівлі вартової, літ. Д-1, площею 19,8 кв.м; 6.ганку, площею 1,3 кв.м; 7.вбиральні, літ. Е, площею 2,2 кв.м; 8.бригадної будівлі, літ. Ж-1, площею 83,6 кв.м; 9.прибудови літ. ж-1, площею 24,7 кв.м; 10.прибудови, літ. ж1-1, площею 8,0 кв.м; 11.навісу, літ. ж2, площею 31,5 кв.м; 12.ганку, площею 1,5 кв.м; 13.гаражу, літ. З-1, площею 78,4 кв.м; 14.ганку, площею 2,4 кв.м; 15.оглядової ями, площею 2,2 кв.м; 16.оглядової ями, площею 2,1 кв.м; 17.складу, літ. І-1, площею 571,7 кв.м; 18.оглядової ями, площею 9,2 кв.м; 19.погрібу з шийкою, літ. Л, площею 2,5(9,1) кв.м; 20.складу, літ. М-1, площею 38,0 кв.м; 21.будівлі АЗС, літ. Н-1, площею 12,7 кв.м; 22.складу, літ. О-1, площею 454,3 кв.м; 23.складу ядохімікатів, літ. П-1, площею 155,0 кв.м; 24.замощення площею 15275,0 кв.м, розташований у АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 08 липня 2019 року відкрите загальне позовне провадження по справі (а.с. 79-80).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, залишив вирішення позову на розсуд суду. При цьому позивачем надано довідку Перещепинської міської ради, у відповідності до якої відомості щоло власника спірного нерухомого майна в Перещепинській міській раді відсутні, станом на момент розгляд справи означене майно не визнане безхазяйним, будь-які архівні відомості з приводу звернень інших осіб до Перещепинської міської ради з приводу набуття права власності на комплекс будівель та споруд нежитлового призначення у відповідача відсутні. Жодне із суб`єктів господарювання, окрім ОСОБА_1 до Перещепинської міської ради не звертався до відповідного органу місцевого самоврядування за визнання будь-якого права на нерухоме майно.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, суду надано письмові пояснення, з яких вбачається, що позивач вже звертався до суду з позовом про визнання за ним права власності на означене нерухоме майно за набувальною давністю. Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/3312/18 , яким було задоволено позов ОСОБА_1 , скасовано відповідною постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.03.2019 року. Також третьою особою надано відомості про те, що відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :02:080:1001, відноситься до земель державної форми власності, сільськогосподарського призначення, розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району, і у разі набуття права власності на нерухоме майно, позивачеві роз`яснено порядок відведення земельної ділянки в оренду для ведення особистого селянського господарства.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, встановивши фактичні обставини справи, та виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог, дійшов до наступного висновку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що спірний комплекс будівель та споруд, розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується технічним паспортом на комплекс будівель та споруд від 30 листопада 2017 року.

Згідно технічного паспорту, комплекс будівель та споруд складається з: 1.механічної майстерні, літ. А.1, площею 96,5 кв.м; 2.будівлі зварювальної, літ Б.1, площею 9,8 кв.м; 3.прибудови, літ. б.1, площею 71,2 кв.м; 4.навісу, літ. Г, площею 179,3 кв.м; 5.будівлі вартової, літ. Д-1, площею 19,8 кв.м; 6.ганку, площею 1,3 кв.м.; 7.вбиральні, літ. Е, площею 2,2 кв.м; 8.юригадної будівлі, літ. Ж-1, площею 83,6 кв.м; 9.прибудови літ. ж-1, площею 24,7 кв.м; 10.прибудови, літ. ж1-1, площею 8,0 кв.м; 11.навісу, літ. ж2, площею 31,5 кв.м; 12.ганку, площею 1,5 кв.м; 13.гаражу, літ. З-1, площею 78,4 кв.м; 14.ганку, площею 2,4 кв.м.; 15.оглядової ями, площею 2,2 кв.м; 16.оглядової ями, площею 2,1 кв.м; 17.складу, літ. І-1, площею 571,7 кв.м; 18.оглядової ями, площею 9,2 кв.м; 19.погрібу з шийкою, літ. Л, площею 2,5(9,1) кв.м; 20.складу, літ. М-1, площею 38,0 кв.м; 21.будівлі АЗС, літ. Н-1, площею 12,7 кв.м; 22.складу, літ. О-1, площею 454,3 кв.м; 23.складу ядохімікатів, літ. П-1, площею 155,0 кв.м; 24.замощення площею 15275,0 кв.м (а.с. 7-31).

Зазначені вище будівлі та споруди дійсно побудовані в період з 1973 по 1980 роки, згідно висновку про ринкову вартість будівель та споруд тракторно-польової бригади, вона становить 131.520 грн., оцінка проведена оцінщиком ОСОБА_2 , сертифікат Фонду держмайна України і Українського товариства оцінювачів №1264 від 13 лютого 1999 року, сертифікат суб`єкту оціночної діяльності №603/17 від 19 жовтня 2017 року (а.с. 71-75).

Згідно довідки Відділу з державної реєстрації бізнесу та речових прав на нерухоме майно від 03 серпня 2018 року, радгосп-комбінат «Голубівський» реорганізований, згідно наказу Міністерства аграрної політики України від 31 жовтня 2001 №325 «Про реорганізацію радгоспу-комбінату «Голубівський» Новомосковського району Дніпропетровської області - правонаступником являлось ДСП «Голубівське», яке зареєстроване Новомосковською районною державною адміністрацією 30 листопада 2001 року.

ДСП «Голубівське» перереєстроване Новомосковською райдержадміністрацією в колективне сільськогосподарське підприємство «Голубівське» 11 березня 2003 року. Згідно установчих документів КСП «Голубівське» є правонаступником ДСП «Голубівське».

КСП «Голубівське» перереєстроване Новомосковською районною держадміністрацією в сільськогосподарський виробничий кооператив «Січ» 20 лютого 2004 року. Згідно установчих документів СВК «Січ» є правонаступником КСП "Голубівське».

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області в|д 02 червня 2015 справа №Б 29/113/05 ліквідовано юридичну особу сільськогосподарський виробничий кооператив «Січ».

Судом встановлено, не спростовано сторонами, підтверджено повноважним представником відповідача, що на момент розгляду справи право власності на спірне нерухоме майно, розташоване в АДРЕСА_1 , не зареєстроване, не визнане безхазяйним майном.

Матеріали справи містять достатньо доказів про те, що ОСОБА_1 , починаючи з березня 2003 року відкрито, добросовісно користується будівлями, розташованими у АДРЕСА_1 .

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону, а саме.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (частина четверта статті 344 ЦК України).

У пункті 9 постанови пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Отже, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Набуття права власності на чуже майно можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність.

Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.

Оцінюючи подані позивачем докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що володіння позивача спірним майном можна вважати безперервним, починаючи з 2003 року до моменту розгляду справи судом.

При цьому сам по собі факт фізичного існування нерухомого майна, на яке позивач просить визнати право власності за набувальною давністю підтверджується проведеною технічною інвентаризацією нерухомого майна.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до п.4 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

В свою чергу, позивачем по справі подано до суду достатньо доказів на підтвердження обставин, викладених в позові. Суду доведено, що ОСОБА_1 з 2003 року безперешкодно заволодів нерухомим майном та продовжує відкрито, постійно ним володіти, що дає суду підстави визнати позивача власником нерухомого майна, з підстав, зазначених в ст. 344 ЦК України.

Аналізуючи викладене, враховуючи відсутність заперечень від відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на комплекс будівель та споруд нежитлового призначення колишньої тракторної польової бригади, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12,76,81,89,206, 223, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Перещепинської міської об`єднаної територіальної громади Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Голубівський старостинський округу, про визнання права власності на нерухоме майно, за набувальною давністю, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності за набувальною давністю на комплекс будівель та споруд нежитлового призначення тракторно-польової бригади, що складається з: 1.механічної майстерні, літ. А.1, площею 96,5 кв.м; 2.будівлі зварювальної, літ Б.1, площею 9,8 кв.м; 3.прибудови, літ. б.1, площею 71,2 кв.м; 4.навісу, літ. Г, площею 179,3 кв.м; 5.будівлі вартової, літ. Д-1, площею 19,8 кв.м; 6.ганку, площею 1,3 кв.м; 7.вбиральні, літ. Е, площею 2,2 кв.м; 8.бригадної будівлі, літ. Ж-1, площею 83,6 кв.м; 9.прибудови літ. ж-1, площею 24,7 кв.м; 10.прибудови, літ. ж1-1, площею 8,0 кв.м; 11.навісу, літ. ж2, площею 31,5 кв.м; 12.ганку, площею 1,5 кв.м; 13.гаражу, літ. З-1, площею 78,4 кв.м; 14.ганку, площею 2,4 кв.м; 15.оглядової ями, площею 2,2 кв.м; 16.оглядової ями, площею 2,1 кв.м; 17.складу, літ. І-1, площею 571,7 кв.м; 18.оглядової ями, площею 9,2 кв.м; 19.погрібу з шийкою, літ. Л, площею 2,5(9,1) кв.м; 20.складу, літ. М-1, площею 38,0 кв.м; 21.будівлі АЗС, літ. Н-1, площею 12,7 кв.м; 22.складу, літ. О-1, площею 454,3 кв.м; 23.складу ядохімікатів, літ. П-1, площею 155,0 кв.м; 24.замощення площею 15275,0 кв.м, розташований у АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока