Справа № 565/1170/19
Провадження № 2/565/179/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами і зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 16 листопада 2003 року, запис за №327 від 16 листопада 2003 року. Згідно з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, в цьому шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка зазначила, що до вересня 2018 року сторони проживали спільно, в подальшому припинили шлюбні відносини між собою та не ведуть спільного господарства. Згідно з доводами ОСОБА_1 неодноразові спроби подружжя налагодити стосунки були безрезультатними. На переконання позивачки, подальше подружнє життя із ОСОБА_2 є неможливим. При цьому ОСОБА_1 вказала, що між подружжям відсутні суперечки щодо визначення місця проживання дітей, їх виховання та щодо поділу майна спільної сумісної власності подружжя.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду відзив на вказану позовну заяву ОСОБА_1 .

У судове засідання сторони не з`явилися, подали в суд письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Зміст заяви позивачки від 25 червня 2020 року свідчить, що ОСОБА_1 повністю підтримує вказані позовні вимоги та наполягає на розірванні шлюбу, укладеного нею із ОСОБА_2 . У вказаній заяві позивачка підтвердила, що з вересня 2018 року сторони проживають окремо та не підтримують сімейно-шлюбних відносин і їх примирення є неможливим.

Із заяви ОСОБА_2 від 26 червня 2020 року слідує, що відповідач повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Згідно з ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю.

За таких обставин, на підставі ч.2 ст.191, ч.4 ст.206 ЦПК України з врахуванням визнання позову відповідачем суд вважає за належне вирішити даний спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 25 червня 2020 року і від 26 червня 2020 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

16 листопада 2003 року ОСОБА_5 і ОСОБА_2 уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 16 листопада 2003 року зроблено запис за №327. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 16 листопада 2003 року.

У період цього шлюбу у сторін народилися діти: ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 і ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 . Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 29 червня 2004 року (відповідний запис за №276 від 29 червня 2004 року) і свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 22 березня 2013 року (відповідний актовий запис №133 від 22 березня 2013 року) відповідно.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та письмових заяв сторін від 25 червня 2020 року і від 26 червня 2020 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 фактично тривалий період часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою. Їх неодноразові спроби відновити сімейно-шлюбні стосунки не дали позитивного результату. Примирення між ними на теперішній час не досягнуто. Сторони не бажать бути в цьому шлюбі. За таких обставин, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 , оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 191, 206, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 , який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 16 листопада 2003 року, відповідний актовий запис за №327 від 16 листопада 2003 року розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд