справа №176/2641/19
провадження №2/176/122/20
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.,

секретаря с/з Кіняк Т.Ю.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної особи, -

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2019 року адвокат ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить визнати інформацію, що викладена в соціальній мережі «Facebook» на сторінці відповідача у статті від ІНФОРМАЦІЯ_1 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача не пізніше місяця з моменту винесення рішення по справі розмістити в соціальній мережі «Facebook» на своїй сторінці повний текст судового рішення, а також інформацію, що спростовує статтю від ІНФОРМАЦІЯ_1 під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_2» в такому ж самому об`ємі та таким же самим видом та розміром шрифту і не видаляти протягом року з моменту винесення рішення. Крім того, просив стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову вказує, що на офіційній інтернет-сторінці відповідача з вільним доступом в соціальній мережі «Facebook», орієнтовно протягом останніх трьох місяців відповідач постійно розміщує неправдиву інформацію, що порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , який на сьогоднішній день є міським головою м.Жовті Води Дніпропетровської області.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 на офіційній інтернет-сторінці відповідача в соціальній мережі «Facebook» була розміщена стаття під назвою (мова оригіналу): «ІНФОРМАЦІЯ_2». В цій статті відповідач свідомо, на загал читачів, поширив інформацію, яка порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 . Дана інформація є повністю неправдивою та взагалі не відповідає дійсності (мова оригіналу):

« Друзья. Вы не замечали странную тенденцию в поведении нашего любимого шизофреника? Она заключается в том, что бы критиковать и предъялять претензии работе коммунальных предприятий. Всех кроме КП «Жовтоводськтепломережа». За все время каденции, к предприятию не было написано ни одной претензии. И причина не в идеальной работе предприятия, высоких показателях дохода либо качестве отопления.

Просто директор теплосети и наш любимый мэр - сваты!

Это актцвно скрывалось. Но как сказал классик: все тайное становится явным.

И теперь становится явным, почему выдавались беспроцентные кредиты, списывались непонятным образом деньги со счетов и имущество. Понятно почему выражались претензии об предубежденном отношении депутатов, если решения по Теплосети не проходили комиссию. Причем не стеснялись даже сокращать депуатов, в частности которые имели свое мнение отличное от мнения родственников. Это все понятно, сват свату должен помогать».

Зазначена відповідачем інформація є неправдивою та не відповідає дійсності, а враховуючи те, що ОСОБА_1 є міським головою - розповсюдження неправдивої інформації впливає на значну кількість мешканців міста Жовті Води, створює негативний суспільний резонанс та напругу. З 01.08.2016 року по сьогоднішній день посаду директора КП «Жовтоводськтепломережа» займає гр. ОСОБА_7 , який став керівником даного комунального підприємства після прийняття участі у конкурсі. Інформація про ОСОБА_7 розміщена на офіційній веб-сторінці КП «Жовтоводськтепломережа». ОСОБА_7 не має ніяких родинних відносин з ОСОБА_1 . Крім того, в 2017 році дочка ОСОБА_1 вийшла заміж і прізвище її чоловіка та батька чоловіка не є " ОСОБА_8 ".

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2020 року було закрито підготовче провадження справу призначено до судового розгляду.

18 лютого 2020 року від представника відповідача адвоката Кузьмінської В.С. надійшов відзив, в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає їх незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем є адвокат ОСОБА_9 Вказана позовна заява підписана даною особою, як позивачем, та дана особа сплатила судовий збір як позивач. На думку представника відповідача, саме адвокат ОСОБА_9 повинен був зазначити, в даному позові, якими діями чи бездіяльністю порушено його немайнові права чи інтереси. Крім того, в позовній заяві не зазначено про будь-які обставини приниження ділової репутації чи гідності адвоката ОСОБА_9 . Також, позивачем по справі не надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів того, що в будь-який спосіб відповідачем принижено його ділову репутацію, честь чи гідність, так само як і не було надано доказів того, що саме відповідачем по справі було створено в соціальній мережі «Фейсбук» сторінку та особисто ним розміщено будь-яку публікацію про ОСОБА_1 . Представник відповідача зазначає, що відповідач не має жодних сторінок у соціальній мережі «Фейсбук», ним не здійснювалось опублікування жодної інформації, відтак до поширення інформації про ОСОБА_1 відповідач відношення не має.

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне.

23 вересня 2019 року адвокат ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_1 направляв вимогу про досудову врегулювання спору в порядку п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України (а.с.10-13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 о 18 год. 27 хв. відповідачем ОСОБА_3 на своїй персональній сторінці у соціальній Інтернет-мережі Facebооk з ім`ям ОСОБА_10 розміщено інформацію наступного змісту (мова оригіналу): «ІНФОРМАЦІЯ_2». Друзья. Вы не замечали странную тенденцию в поведении нашего любимого шизофреника? Она заключается в том, что бы критиковать и предъялять претензии работе коммунальных предприятий. Всех, кроме КП «Жовтоводськтепломережа». За все время каденции, к предприятию не было написано ни одной претензии. И причина не в идеальной работе предприятия, высоких показателях дохода либо качестве отопления.

Просто директор теплосети и наш любимый мэр - сваты!

Это актцвно скрывалось. Но как сказал классик: все тайное становится явным.

И теперь становится явным, почему выдавались беспроцентные кредиты, списывались непонятным образом деньги со счетов и имущество. Понятно почему выражались претензии об предубежденном отношении депутатов, если решения по Теплосети не проходили комиссию. Причем не стеснялись даже сокращать депуатов, в частности которые имели свое мнение отличное от мнения родственников. Это все понятно, сват свату должен помогать.

Одно теперь не ясно.

ОСОБА_1 , у мня к Вам вопрос. Вы юрист, адвокат или где?

Вы слышали о таком понятии как «конфликт интересов»?

Вы знаете, что Вы не имели права принимать участие в голосовании которые касались теплосети?

И что теперь все эти решения, особенно которые приняты с перевесом в один голос, могут быть отменен?

Если не знали, то вы ужасный юрист.

Если знали, то стратег конечно так себе.

Или интерес бабла превысил здравый смысл и ваши познания в юриспруденции?

Окей , воровство и покрывалово, это пол беды. Вторая ситуация нарисовалась только что.

Наша любимая шизофреничка, продолжая вести разрушительную работу, уволил своего зама ОСОБА_13 .

Теперь , эти два персонажа, ОСОБА_1 и его родственник, силой вынуждают одного из работников КП "Жовтоводськтепломережа" перейти на должность заместителя главы горсовета.

Речь идёт о экс-депутате городского совета ОСОБА_16 . Родственнички, под угрозой сокращения должности, требуют от него занять должность зама ОСОБА_1 .

Вы представляете насколько наш мэр гнилой человек, если даже ОСОБА_16 не желает с ним работать!

Так же, результатом покрывательства ОСОБА_1 своего родственника, стал долг предприятия перед НАК Нафтогаз в размере 70 млн. грн. который как не крути, отдать придется, и это в очередной раз ляжет на плечи жителей города.

Но как ни странно, эта счастливая парочка пытается замыливать глаза обществу. Все происходящее на предприятии, подаётся как улучшение экономической ситуации и успешная деятельность руководителя. Наверное, для того что вновь на крысу попытаться протянуть решение о продлении контракта.» (а.с.14-17).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.06.2017 року, між ОСОБА_18 та ОСОБА_19 09.06.2017 року укладено шлюб, зареєстрований Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.18).

Також, за клопотанням позивача в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_7 .

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дав суду покази про те, що у соціальній мережі «Фейсбук» дійсно була публікація про те, що вони з ОСОБА_1 родичі. Цю статтю він читав в соціальній мережі особисто. Однак дочка ОСОБА_1 не його невістка. На посаду він заступив після прийняття рішення конкурсною комісією.

Крім того, позивачем надано до суду флеш-носій, на якому зафіксовано факт опублікування в соціальній мережі «Фейсбук» статті від ІНФОРМАЦІЯ_1 під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_2» (а.с.68). Дані, що містяться на флеш-носії були досліджені судом під час дослідження доказів у справі.

У відповідності до ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб і на свій вибір.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі ст.10 Європейської Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована згідно Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За змістом статті 302 ЦК України, фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію. Фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності.

Тобто, перед тим як поширити непідтверджену інформацію негативного змісту щодо особи потрібно вжити певних заходів, щоб перевірити достовірність інформації, яка підлягала розголошенню, та не допустити порушення прав, свобод і законних інтересів.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 1, 19 постанови від 27 лютого 2009 року №1«Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що беручи до уваги положення статей 32, 34 Конституції України, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, згідно зі статтею 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суду слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії»).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4, п. 5 Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року за № 1, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь /поведінки/ загальноприйнятим уявленням про добро та зло. Фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також, на спростування цієї інформації.

Відповідно до п. 15, п. 21 вказаної постанови, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Однією із складових правопорушення, наявність якої може бути підставою для задоволення позову, є поширення недостовірної інформації.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року зазначено, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. У пункті 25 Пленум Верховного суду України зазначив, що спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Отже, вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві.

Проаналізувавши матеріали справи, докази надані суду, суд вважає, що інформація, поширена відповідачем ОСОБА_3 в соціальній мережі «Facebook» у статті від ІНФОРМАЦІЯ_1 під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_2» є не правдивою та такою, що порушує немайнові права позивача, його честь, гідність та ділову репутацію. При цьому, суд вважає за необхідне зазначати, що спірна інформація не є оціночним судженням в розумінні частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію», оскільки містить фактичні твердження, та не є такою, де використовуються мовні засоби, зокрема гіперболи, алегорії, сатири. Крім цього, суд вважає, що спірна інформація є такою, що завдає шкоди діловій репутації позивача, оскільки останній працює на посаді міського голови міста Жовті Води, а тому її поширення завдає шкоди діловій репутації позивача. Таким чином, суд вважає, що слід зобов`язати відповідача ОСОБА_3 розмістити на особистій сторінці відповідача ОСОБА_3 в соціальній мережі Інтернету «Фейсбук» текст судового рішення, а також інформацію, що спростовує статтю від 30.08.2019 року в такому ж самому об`ємі та таким же самим видом та розміром шрифту і не видаляти протягом року з моменту винесення рішення.

Відповідачем не надано жодних доказів достовірності інформації, яка була викладена у статті та оприлюднена у мережі інтернет на сторінці відповідача ОСОБА_20 щодо позивача. В свою чергу, позивачем доведено факт поширення недостовірної інформації відповідачем, а також надані докази, які спростовують твердження відповідача про наявність родинних зв`язків між ним та гр. ОСОБА_7 . Суду доведено, що внаслідок поширення цієї інформації було порушено особисті немайнові права позивача, оскільки в ній містяться відомості про події, та факти, які не відповідають дійсності чи перекручені.

Доводи представника відповідача про те, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем є адвокат ОСОБА_9, а не ОСОБА_1 не приймаються судом до уваги, оскільки повноваження ОСОБА_9 на представництво інтересів ОСОБА_1 , в тому числі право підпису позовної заяви підтверджується договором про надання інформаційно-консультативних та юридичних послуг від 16.09.2019 року та нотаріально посвідченою довіреністю від 13.09.2019 року (а.с.19-22). Посилання представника відповідача про те, що відповідач не має жодних сторінок у соціальній мережі «Фейсбук», ним не здійснювалось опублікування жодної інформації, відтак до поширення інформації про ОСОБА_1 відповідач відношення не має не приймаються судом до уваги, оскільки, докази, що спірна стаття була розміщена іншою особою, а не відповідачем, що його ім`я та прізвище використовує інша особа для ведення сторінки у фейсбуці - відсутні. Посилання представника відповідача на відсутність електронного підпису при поданні копії електронних доказів з текстом спірної статті також не приймаються судом до уваги, оскільки факт наявності спірної статті не оспорюється.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 768,4 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, ст.277, 302 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації задовольнити.

Визнати інформацію, поширену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розміщена в соціальній мережі «Facebook» на його сторінці у статті від ІНФОРМАЦІЯ_1 під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_2» недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не пізніше одного місяця з моменту набрання цим рішенням законної сили розмістити в соціальній мережі «Facebook» на його особистій сторінці повідомлення про ухвалене у даній справі судове рішення та його повний текст, а також інформацію, що спростовує статтю від 30.08.2019 року під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_2» в такому ж самому об`ємі таким же самим видом та розміром шрифту і не видаляти протягом року з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати в сумі 768 грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через суди першої інстанції.

Повний текст судового рішення складено 06.10.2020 року.

Суддя К.А. Гусейнов