Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2020 Справа №607/12882/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Боберська Оксана Анатоліївна про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з заявою, яку в подальшому уточнив, про встановлення факту належності йому, ОСОБА_2 , а також померлому ОСОБА_3 (батькові заявника) правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого 23 липня 1996 року Міським бюро технічної інвентаризації, згідно з розпорядженням від 12 липня 1996 року №14258 на квартиру АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи тим, що при виготовленні вказаного свідоцтва було допущено помилку в написанні його прізвища та прізвища його батька « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_5 ». Допущена у свідоцтві про право власності на житло помилка, яка полягає у розбіжності у зазначені прізвища, перешкоджає заявнику оформити нотаріально правочини стосовно належного заявнику майна. З цих підстав просить заяву задовольнити.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав з підстав, викладених у ній та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника по наявних у справі документах.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 23 липня 1996 року, виданого Міським бюро технічної інвентаризації згідно з розпорядженням від 12 липня 1996 року №14258, квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Проте, у свідоцтві про право власності на житло від 23 липня 1996 року, виданого Міським бюро технічної інвентаризації, не вірно зазначено прізвище заявника та його батька « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_5 ».

Як вбачається з паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 19 липня 2002 року, дані про заявника вказано: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Належність Свідоцтва про право власності на житло, виданого 23 липня 1996 року Міським бюро технічної інвентаризації, згідно з розпорядженням від 12 липня 1996 року №14258 на квартиру АДРЕСА_1 померлому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується, зокрема: Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 12.01.2018 року; Витягом з будинкової книги на квартиру АДРЕСА_1 та Посвідченням серії В-ІІІ №536435 від 25.06.1998 року, де його прізвище вказано « ОСОБА_5 ».

Таким чином судом установлено невідповідність даних щодо зазначення прізвища заявника, вказаних у свідоцтві про право власності на житло, виданого 23 липня 1996 року Міським бюро технічної інвентаризації, згідно з розпорядженням від 12 липня 1996 року №14258 на квартиру АДРЕСА_1 , де прізвище вказано « ОСОБА_4 », тим даним, які зазначені в паспорті громадянина України ОСОБА_2 , а також інших документах, які містяться в матеріалах справи, а саме: його картці платника податків, технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_1 виготовленому на замовлення ОСОБА_2 , Витягом з будинкової книги на квартиру АДРЕСА_1 , де його прізвище зазначено « ОСОБА_5 ».

Також, судом установлено невідповідність даних щодо зазначення прізвища померлого ОСОБА_3 , вказаних у свідоцтві про право власності на житло, виданого 23 липня 1996 року Міським бюро технічної інвентаризації, згідно з розпорядженням від 12 липня 1996 року №14258 на квартиру АДРЕСА_1 , де прізвище вказано « ОСОБА_4 », тим даним, які зазначені в Свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 12.02.2018 року; Витязі з будинкової книги на квартиру АДРЕСА_1 та Посвідченні серії В-ІІІ №536435 від 25.06.1998 року, де його прізвище вказано « ОСОБА_5 ».

Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із вимогами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених у п.1 постанови від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

На підставі вищенаведеного, суд вважає доведеним той факт, що у свідоцтві про право власності на житло, виданого 23 липня 1996 року Міським бюро технічної інвентаризації, згідно з розпорядженням від 12 липня 1996 року №14258 на квартиру АДРЕСА_1 , помилково значиться прізвище заявника та його батька « ОСОБА_4 ». Оскільки документи, які містяться в матеріалах справи, підтверджують той факт, що прізвище заявника та його батька « ОСОБА_5 », і що саме їм належить Свідоцтво про право власності на житло, видане 23 липня 1996 року Міським бюро технічної інвентаризації, згідно з розпорядженням від 12 липня 1996 року №14258 на квартиру АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд вважає, що заява є підставною, обґрунтованою, факт належності правовстановлюючого документу ОСОБА_2 та померлому ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджено належними та допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 293, 294, п.6 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 318, 319, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року з наступними змінами і доповненнями «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Боберська Оксана Анатоліївна про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задоволити.

Встановити факт належності Свідоцтва про право власності на житло, виданого 23 липня 1996 року Міським бюро технічної інвентаризації, згідно з розпорядженням від 12 липня 1996 року №14258 на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та померлому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п. 15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Боберська Оксана Анатоліївна, вул. Кульчицької, 2а/1, м. Тернопіль.

Головуючий суддяВ. М. Позняк