Дата документу 01.10.2020
Справа № 501/1320/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року місто Чорноморськ Одеської області.

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Смирнова В.В.,

за участі секретаря судового засідання Кочкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморськ цивільну справу № 501/1320/18

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50

до

відповідача: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості,

учасники справи:

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_2 ,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне,

ВСТАНОВИВ:

І. виклад позиції позивача та відповідача.

22.05.2018 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі позивач) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 19.04.2007 року в розмірі 74 004,22 грн. (сімдесят чотири тисячі чотири гривні 22 копійки) та 1 762 грн. 00 коп. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) в повернення судового збору.

Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем, належним чином взятих на себе зобов`язань, визначених вищевказаним кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду від 15.04.2019 року відзив по справі, заперечував проти задоволення позовних вимог, посилався на те, що ним не здійснювалась сплата по кредитному договору б/н від 19.04.2007 року, як вказує позивач від 28.10.2015 року. Надав відомості, що ним сплачувався останній платіж по зазначеному договору від 27.01.2014 року в сумі 400,00 грн.. Проси суд відмовити в задоволенні позову (т. 1 а.с. 67-73).

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (т.1 а.с.2).

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду від 15.04.2019 року відзив по справі, заперечував проти задоволення позовних вимог, посилався на те, що ним не здійснювалась сплата по кредитному договору б/н від 19.04.2007 року, як вказує позивач від 28.10.2015 року. Надав відомості, що ним сплачувався останній платіж по зазначеному договору від 27.01.2014 року в сумі 400,00 грн.. Надав також уточнений відзив та заперечення на відповідь на відзив. Проси суд відмовити в задоволенні позову (т. 1 а.с. 67-73, 80-86, 109-135, 221-235).

Представником позивача Гаренко Н.В. надано до суду від 31.05.2019 року відповідь на відзив та на уточнений відзив. Від 13.09.2019 року представник позивача надав до суду письмові пояснення по справі. Просив суд задовольнити позовні вимоги (т. 1 а.с. 137-149, 203-214, т.2 а.с. 1-14).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 заперечували проти позовних вимог, просили суд відмовити в задоволенні позову, застосувати строк позовної давності.

Ухвалою Іллічівський міський суд Одеської області від 31.05.2018 року суддею Максимович Г.В. було відкрито провадження та призначено до розгляду в спрощеному порядку без виклику сторін (т. 1 а.с. 30).

Розпорядженням Іллічівського міського суду Одеської області № 381 від 22.08.2018 року справу розподілено на повторний авторозподіл через відсторонення судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя (т. 1 а.с. 35).

Ухвалою Іллічівський міський суд Одеської області від 26.08.2018 року було прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в спрощеному порядку без виклику сторін (т. 1 а.с. 37).

Ухвалою Іллічівський міський суд Одеської області від 25.04.2019 року було задоволено клопотання відповідача про витребування доказів (т. 1 а.с. 75).

Ухвалою Іллічівський міський суд Одеської області від 16.12.2019 року було задоволено клопотання відповідача про витребування доказів (т. 2 а.с. 32).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

19.04.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, за яким відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 3 000 грн. 00 коп. (три тисячі гривень 00 копійок) у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що збільшувався, відомості згідно виписки за договором (т.1 а.с. 191).

Укладений між сторонами договір складається з Заяви, Умов та правил надання банківських послуг. За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору(т.1 а.с. 9-15, 157-190).

Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов (т.1 а.с. 157).

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком (а.с. 5-8) та не спростована відповідачем.

Так, розмір заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем станом на 30.04.2018 року складає 74 004,22 грн. (сімдесят чотири тисячі чотири гривні 22 копійки), яка складається з наступного:

- 1 229,81 грн. заборгованість за кредитом;

- 63 855,15 грн. заборгованість за відсотками;

- 5 682,52 грн. заборгованість за простроченими відсотками

- 4 919,06 грн. нарахована пеня та комісія;

- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 3 500,20 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 5-8).

Довідкою з ЄДРПОУ (а.с. 18, 21) та банківською ліцензією (а.с. 19) підтверджується, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій.

Відповідно банківської виписки, надано відомості про рух коштів на рахунку відповідача ОСОБА_1 (т.1 а.с. 101-107, 152-156).

V. Оцінка Суду.

Із розрахунку заборгованості наданого банком убачається, що останній платіж за кредитним договором ОСОБА_1 здійсни 27.01.2014 року, а тому за визначенням пункту 3.1. 3.1.5. договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 днів, тобто з 27.03.2014 року.

Оскільки строк виконання основного зобов`язання було на 27.03.2014 року, то саме з цього моменту в позивача виникло право щодо захисту своїх порушених прав. Однак банк звернувся до суду із позовом до відповідача лише 22.05.2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Отже, в даному випадку початком перебігу позовної давності (3 роки) є дата останнього платежу 27.01.2014 року.

Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 260 цього ж кодексу позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. До строку, що визначений півроком або кварталом року, застосовуються правила про строки, які визначені місяцями. При цьому відлік кварталів ведеться з початку року. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Строк, що визначений у півмісяця, дорівнює п`ятнадцяти дням. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця. Строк, що визначений тижнями, спливає у відповідний день останнього тижня строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Перебіг позовної давності, за правилами ст. 261 цивільного кодексу, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Статтею 267 ЦК України встановлено, що особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Початок перебігу позовної давності визначається ст. 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу.

Отже за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, черговими платежами впродовж строку кредитування, тому перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів.

Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування, як на це посилається позивач.

У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 2 та 4 ст. 267 ЦК України).

Оскільки позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової його вимоги про стягнення з відповідача штрафу та пені. Відтак, не може бути стягнута неустойка, нарахована на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність була пропущена.

Така ж позиція у схожих правовідносинах висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12.

Незаконним є нарахування Банком комісії.

Так, відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди тощо) (постанова Верховного Суду України від 16.11.2016 року справа № 6-174цс16).

Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача АТ КБ «ПриватБанк» не підлягають задоволенню у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір позивачу не відшкодовується.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258, 259, 263 265, 352 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.04.2007 року, в розмірі 74 004,22 грн. (сімдесят чотири тисячі чотири гривні 22 копійки), яка складається з наступного:

- 1 229,81 грн. заборгованість за кредитом;

- 63 855,15 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4 919,06- заборгованість за пенею та комісією;

- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 3 500,20 штраф (процентна складова) відмовити у зв`язку з спливом строку позовної давності.

Повний текст рішення складено та підписано 01 жовтня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В. Смирнов.