Справа №303/4470/18
2/303/1664/20
ряд. стат. звіту - 18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України та Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Мукачівського міськрайонного суду перебуває справа за позовом першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України та Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Позов мотивований тим, що наказом начальника академії №23-КС від 28.07.2015 року ОСОБА_1 було зараховано на перший курс навчання та наказом начальника академії №177 від 03.08.2015 року відповідача поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження служби (навчання) у Збройних Силах України.

10.01.2018 року ОСОБА_1 написав рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв`язку з небажанням продовжувати навчання та зобов`язався відшкодувати вартість навчання.

Наказом начальника академії №5-КС від 05.02.2018 року із ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗС України і наказом начальника академії №32 від 07.02.2018 року його було виключено зі списку особового складу академії та знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списку особового складу академії.

Оскільки відповідач не відшкодував витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, Військова прокуратура Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міноборони та Національної академії просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 294 722,87 гривень зазначених витрат.

Вивчивши матеріали справи та аналізуючи в сукупності надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Крім цього, статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Судом встановлено, що наказом начальника академії №23-КС від 28.07.2015 року ОСОБА_1 було зараховано на перший курс навчання та наказом №177 від 03.08.2015 року відповідача поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження служби (навчання) у Збройних Силах України.

10.01.2018 року ОСОБА_1 написав рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв`язку з небажанням продовжувати навчання та зобов`язався відшкодувати вартість навчання. Наказом начальника академії №5-КС від 05.02.2018 року із ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗС України і наказом начальника академії №32 від 07.02.2018 року його було виключено зі списку особового складу академії та знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списку особового складу академії.

Згідно з пунктом 1 Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, відповідач ОСОБА_1 ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), і добровільно взяв на себе зобов`язання: проходити військову службу (навчання); мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді офіцера; сумлінно виконувати вимоги статутів ЗСУ, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; добровільно відшкодувати Міноборони виплати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу; подавати про себе та членів своєї сім`ї інформацію, необхідну для проходження військової служби та соціального захисту (а.с. 30).

Пунктом 2 ч.1 ст.4 КАС України передбачено, що публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

У пункті 17 ч.1 ст.4 КАС України закріплено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).

За змістом частини першої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Одним з видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів (частина шоста зазначеної статті).

Таким чином, навчаючись у вищому навчальному закладі Міноборони, особа проходить військову службу, яка відповідно до зазначених норм КАС України вважається публічною службою.

Аналогічний висновок зроблено у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 461/5577/15-ц (провадження № 14-18цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15 (провадження № 11-750апп18) та інших, що свідчить про усталену практику розгляду вказаної категорії спорів.

Таким чином, з врахуванням викладеного, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, суд приходить до висновку, що даний спір є адміністративно-правовим, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а провадження у справі підлягає до закриття, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 255, 258, 259 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України та Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі закрити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено 20.10.2020 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір