ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

21 жовтня 2020 року

м. Харків

справа № 639/5728/16-ц

провадження № 22з/818/321/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Маміної О.В.

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта»

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід складу колегії суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю. за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 лютого 2020 року в складі судді Труханович В.В.

в с т а н о в и в:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 лютого 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 жовтня 2020 року визначено колегію суддів для розгляду даної справи: суддя-доповідач Кругова С.С., судді Пилипчук Н.П., Тичкова О.Ю.

15 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції заяву про відвід суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

Заява мотивована тим, що вона має сумніви у отриманні належного судового захисту, адже судова колегія не поважає Конституцію України, закони, тлумачить їх у такий спосіб, що перевищує їх компетенцію, суперечить вимогам моралі та суддівської етики. Вказала, що судді Кругова С.С. та Тичкова О.Ю. порушили положення Європейської Конвенції, позбавивши її права на реалізацію основних принципів судочинства при розгляді справи № 639/2508/20, а також не погодилась з висновками судді Пилипчук Н.П. у іншій справі. Зазначила, що колегія суддів буде всіляко перешкоджати їй у судовому захисті, позбавить її права на участь у справі, а доводи її апеляційної скарги або перекрутять, або проігнорують, тоді як справа має виключне значення для неї та громадськості. З посиланням на пункт 5 частини 1 статті 36 ЦПК України просила відвести суддів Кругову С.С., Пилипчук Н.П., Тичкову О.Ю. від розгляду справи та розглядати її заяву про відвід публічно та за її участі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року відвід суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю., заявлений ОСОБА_1 визнано необґрунтованим та справу передано на автоматизований розподіл для визначення складу колегії для розгляду заяви про відвід суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

20 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю. передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Бурлака І.В., судді колегії Котелевець А.В., Маміна О.В.

Колегія суддів вважає за необхідне розглянути заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю. без повідомлення учасників справи, керуючись вимогами частини 8 статті 40 ЦПК України. Необхідності вирішення питання про відвід суддів у судовому засіданні з повідомленням учасників справи не вбачається.

Перевіривши доводи заяви судова колегія вважає, що підстави для задоволення відводу відсутні.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що підставою для відводу суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю. є її незгода з їх процесуальними рішеннями у інших справах за її участі.

Однак, викладені ОСОБА_1 у зазначеній заяві обставини щодо розгляду зазначеними суддями інших справ, де вона була учасницею, та щодо її незгоди з рішеннями у таких справах не свідчать пропряму або побічну заінтересованість суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю. в розгляді даної справи і не можуть бути підставою для відводу.

Доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю. переважно стосуються їхніх можливих, на її думку, дій у майбутньому, а не конкретних обставин при розгляді даної справи, тобто є лише її припущеннями.

ОСОБА_1 не надала належних, допустимих та достовірних доказів щодо прямої або побічної заінтересованості складу колегії суддів в розгляді даної справи, які викликають сумнів у неупередженості і об`єктивності суддів.

Враховуючи викладене, вважаємо, що підстав для відводу та об`єктивних даних, які свідчили б про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності складу колегії суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю., не вбачається.

Керуючись ст.ст.36, 37, 40 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід складу колегії суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю. по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 лютого 2020 року в складі судді Труханович В.В. за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

О.В. Маміна

Повний текст ухвали складено 21 жовтня 2020 року.