Справа № 352/2531/19
Провадження № 2/352/335/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області:

у складі: головуючого судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря судового засідання Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

Позивачка 16.12.2019 звернулася в суд з позовом до відповідачки про визнання за нею права власності на спірне майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємцем покійного батька ОСОБА_3 , 1943 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22.04.2015 року Старолисецькою сільською радою від імені ОСОБА_3 було посвідчено заповіт у відповідності до якого він на випадок своєї смерті заповів їй все належне йому майно. Із довідки Старолисецької сільської ради від 15.06.2016 року №1085 вбачається, що заповіт посвідчений від імені ОСОБА_3 в Старолисецькій сільській раді від 22.04.2015 року останній і не відмінявся, а на момент смерті йому належало будинковолодіння АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 до спадкового майна увійшло належне йому на праві власності будинковолодіння АДРЕСА_1 , а також: земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,2205 га. кадастровий номер :02:001:0226, земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,0,0658 га. кадастровий номер :02:001:0225, земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,0195 га. кадастровий номер :02:001:0224. В шестимісячний термін вона звернулася до Тисменицького державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, і було заведено спадкову справу. Однак, на даний час стало відомо, що за період свого життя покійний ОСОБА_3 набув права власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , однак, юридично своє право власності не закріпив, тобто не виготовив правовстановлюючого документу. Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_3 був власником будинковолодіння, їй у вчиненні нотаріальних дій по видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. Із місту постанови Тисменицької державної нотаріальної контори від 19.10.2018 року №303/02-31 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», вбачається, що у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу про право власності ОСОБА_3 на будинковолодіння та земельні ділянки, право власності в порядку спадкування за заповітом в нотаріальному порядку оформити неможливо. У зв`язку із вищевказаним вона була змушена звернутися з даним позовом до суду.

Позивачка та її представник адвокат Говзан М.М. в підготовче судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи здійснювати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем покійного батька ОСОБА_3 , 1943 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.04.2015 року Старолисецькою сільською радою від імені ОСОБА_3 було посвідчено заповіт у відповідності до якого він на випадок своєї смерті заповів позивачці все належне йому майно.

Із довідки Старолисецької сільської ради від 15.06.2016 року №1085 вбачається, що заповіт посвідчений від імені ОСОБА_3 в Старолисецькій сільській раді від 22.04.2015 року останній і не відмінявся, а на момент смерті йому належало будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 до спадкового майна увійшло належне йому на праві власності будинковолодіння АДРЕСА_1 , а також: земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,2205 га. кадастровий номер :02:001:0226, земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,0,0658 га. кадастровий номер :02:001:0225, земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,0195 га. кадастровий номер :02:001:0224. В шестимісячний термін позивачка звернулася до Тисменицького державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, і було заведено спадкову справу. Однак, на даний час стало відомо, що за період свого життя покійний ОСОБА_3 набув права власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , однак, юридично своє право власності не закріпив, тобто не виготовив правовстановлюючого документу. Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_3 був власником будинковолодіння, позивачці у вчиненні нотаріальних дій по видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. Із місту постанови Тисменицької державної нотаріальної контори від 19.10.2018 року №303/02-31 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», вбачається, що у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу про право власності ОСОБА_3 на будинковолодіння та земельні ділянки, право власності в порядку спадкування за заповітом в нотаріальному порядку оформити неможливо.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Вказані обставини, що не оспорювались відповідачкою, яка позов визнала, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

З огляду на те, що відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє позивачку можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 та земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,0195 га. кадастровий номер :02:001:0224; земельну ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,2205 га. кадастровий номер :02:001:0226; земельну ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,0,0658 га. кадастровий номер :02:001:0225 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст. 386, 392, 1222, 1223, 1235, 1261, 1268 ЦК України, керуючись 200, 263-265ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 та земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,0195 га. кадастровий номер :02:001:0224; земельну ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,2205 га. кадастровий номер :02:001:0226; земельну ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,0,0658 га. кадастровий номер :02:001:0225 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 02 березня 2020 року.

Суддя Р.Р.Струтинський