Справа № 449/422/19
провадження № 2/445/62/20
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
15 жовтня 2020 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Бакаїм М. В.
секретаря судового засідання Стеців Н.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Згідно з рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 30.09.2020 року по цивільній справі № 445/422/19 за позовною заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостіпозовні вимоги задоволено повністю.
Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності, суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Сторони у судове засідання не викликалися.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Суд ініціював питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки не було вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
В матеріалах позовної заяви представлено договір про надання правової допомоги № 70, акт виконаних робіт та довідки АТ КБ "ПриватБанк" про проведення операцій.
Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи відносться зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
При ухваленні рішення суду від 30.09.2020 року питання про стягнення витрат на правничу допомогу не було вирішено.
Отже, що стосується стягнення витрат на користь позивача за професійну правничу допомогу, то суд виходить з наступного: Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» п. 47, 48 також роз`яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у статті 133, статтях 137, 141 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
З довідок АТ КБ "ПриватБанк" від 02.04.2019 року вбачається, що 26.03.2019 року на карточку ОСОБА_3 . ОСОБА_1 відправив 6000 грн., 01.04.2019 року. ОСОБА_1 відправив 4000 грн. та 1360 грн. Отже, загальна сума віправлених коштів становить 11 360, 00 грн.
В зв`язку з цим, вимоги позову про стягнення судових витрат, зокрема - витрати на правничу допомогу, підлягають задоволенню.
Таким чином, оскільки при ухваленні рішення від 30.09.2020 року суд не вирішив питання про судові витрати, які поніс позивач, тому існує необхідність ухвалення додаткового рішення.
Керуючись ст. ст. 270, 353-355 ЦПК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 11 360.00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя М. В. Бакаїм