ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6916/19Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/817/711/20 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участі секретаря Костів Х.Ю.

та сторін представника ОСОБА_1 адвоката Сампара Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/6916/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2020 року, ухваленого суддею Сливка Л.М., повний текст ухвали складено 19 червня 2020 року, у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ),

В С Т А Н О В И В:

у лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кузь Т.С., у якій просила визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо винесення постанови від 27 січня 2020 року ВП № 60990528 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та постанови від 23 грудня 2019 року ВП № 60836323 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також скасувати постанову ВП № 60990528 від 27 січня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та постанову ВП № 60836323 від 23 грудня 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що на її адресу 26 лютого 2020 року надійшли постанови державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ВП № 60990528 від 27 січня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та ВП № 60836323 від 23 грудня 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Даними постановами звернуто стягнення на її доходи. Вважає, що вказані постанови державного виконавця є незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2020 року зупинено дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року до закінчення касаційного провадження, а тому у державного виконавця не було підстав для винесення постанов для звернення стягнення на її доходи як боржника.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південо-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кузь Терези Степанівни відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 15 червня 2020 року та постановити нове рішення, яким задовольнити скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначила, що судом першої інстанції неправомірно встановлено, що дії державного виконавця щодо винесення постанов ВП № 60836323 від 23 грудня 2019 року та ВП № 60990528 від 27 січня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника були правомірними, оскільки відповідно до ухвали Верховного Суду від 24 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року задоволено та зупинено вищевказані рішення судів до закінчення касаційного провадження. Таким чином, стосовно ОСОБА_1 не можуть виноситися будь якого роду постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Враховуючи наведені аргументи та відсутність будь-якого аналізу з боку суду першої інстанції щодо змісту скарги, пояснень з її боку, відсутності жодної відповіді з боку суду на аргументи заявника вважає, що рішення суду першої інстанції по даній справі порушує її право на справедливий судовий розгляд, захист прав та інтересів судом (ст. 55 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Конституції про захист прав людини та основоположних свобод).

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не поступав.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Сампара Н.М. апеляційну скаргу підтримала з мотивів, викладених в ній

Державний виконавець Хомик Ю.М. у судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка, яка знаходиться у матеріалах справи.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи. Клопотань від учасників процесу про відкладення розгляду справи не поступило.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 року частково задоволено позов ОСОБА_2 та зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом передачі ОСОБА_2 комплекту діючих ключів від вхідних дверей квартири.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року залишено без змін рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 року.

09 грудня 2019 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кузь Т.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60836323 з примусового виконання виконавчого листа № 607/6916/19, виданого 05 листопада 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 768, 40 гривень.

23 грудня 2019 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кузь Т.С. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадження ВП № 60836323, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТзОВ «Корнер ЛТД» шляхом здійснення відрахувань із доходів боржника на користь стягувача у відповідності до чинного законодавства у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 995,24 гривень.

10 січня 2020 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кузь Т.З. винесено постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП № 60836665 з примусового виконання виконавчого листа № 607/6916/19, виданого 04 листопада 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом передачі ОСОБА_2 комплекту діючих ключів від вхідних дверей. Вказаною постановою державного виконавця накладено штраф на боржника ОСОБА_1 у сумі 3400 гривень за невиконання рішення суду, який сплатила 13 березня 2020 року (квитанція № 0.0..1).

У зв`язку із сплатою штрафу, 13 березня 2020 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кузь Т.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання постанови державного виконавця ВП № 60836665 від 13 березня 2020 року про стягнення із ОСОБА_1 штрафу у сумі 3400 гривень, у зв`язку із сплатою боржником штрафу у повному обсязі та виконавчого збору.

При виконанні постанови державного виконавця ВП № 60836665 про стягнення штрафу із ОСОБА_1 в сумі 3400 гривень, 27 січня 2020 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кузь Т.З. винесено постанову ВП № 560990528 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТзОВ «Корнер ЛТД» шляхом здійснення відрахувань із доходів боржника на користь стягувача у відповідності до чинного законодавства у розмірі 30 % до виплати загальної суми боргу 5960 гривень.

Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2020 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року та ухвалено: зупинити дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року до закінчення касаційного провадження.

02 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулась у Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою, у якій просила долучити до матеріалів виконавчого провадження ухвалу Верховного Суду від 24 січня 2020 року.

06 березня 2020 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кузь Т.С. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 60836323, якою, на підставі заяви боржника від 02 березня 2020 року та ухвали Верховного Суду від 24 січня 2020 року зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 607/6916/19, виданого 05 листопада 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 768, 40 гривень до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до вимог ст. 447 УПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження).

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання державним виконавцем покладених на нього обов`язків гарантує, зокрема непорушність майнових прав як стягувача так і боржника.

Відповідно ст. 436 ЦПК України передбачено право суду касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Частиною 2 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Як убачається із матеріалів скарги що після надання боржником копії ухвали Верховного Суду від 24 січня 2020 року, згідно заяви боржника про долучення вказаної ухвали до матеріалів виконавчого провадження від 02 березня 2020 року, державним виконавцем 06 березня 2020 року винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 607/6916/19 виданого 05 листопада 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області до закінчення касаційного провадження.

Подаючи скаргу на дії державного виконавця Ковальчук Л.О. оскаржує постанови від 23.12.2019 року, 27.01.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, проте дані постанови були винесені до того як скаржник подала до відділу державної виконавчої служби ухвали Верховного Суду від 24 січня 2020 року про зупинення дії рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року.

Тому, виходячи із вищенаведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у діях державного виконавця щодо винесення постанов ВП № 60836323 від 23 грудня 2019 року та ВП № 60990528 від 27 січня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника не було протиправності.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2020 року постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, підстави для її скасування - відсутні, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2020 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Н.М. Храпак