Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2020 Справа №607/11006/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 пред`явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються із відповідача на її користь на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 400 гривень щомісячно, та стягувати із ОСОБА_2 на її користь аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2013 року із відповідача ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень, щомісячно, починаючи з 17 липня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Однак, зважаючи на вік та потреби сина, на даний час вказана сума аліментів є недостатньою для належного утримання дитини. При цьому, відповідач за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем є забезпеченою особою, має достатній дохід та спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі. За вказаних обставин просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2020 року провадження у справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, із викликом сторін.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не подавав.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Білецький М.Й. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі , не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача у позовній заяві не заперечив проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 01 лютого 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (актовий запис №198).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно із Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2013 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 17 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно із викладеними у позові обставинами, на даний час, визначений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2013 року розмір аліментів у сумі 400 гривень щомісячно, є недостатнім для належного утримання неповнолітнього сина сторін , у зв`язку із збільшенням витрат на його потреби сина та з огляду на вік ОСОБА_3 .

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Вимогами статті 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно із вимогами ч. 3 ст. 18 1 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них… У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями статті 8 Закону України Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вказаних обставин, беручи до уваги те, що відповідачем ОСОБА_2 не представлено суду жодних доказів на підтвердження того, що за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем він не може виконувати своїх обов`язків по утриманню неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , беручи до уваги те, що встановлений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2013 року розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на неповнолітнього сина, зокрема по 400 гривень, щомісячно, є недостатнім для належного та гармонійного розвитку дитини, з метою забезпечення прав неповнолітнього сина сторін на рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліментів неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 5, 89,141, 264, 265,268, 280-282, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Збільшити розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 840,80 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення - 15 вересня 2020 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_3 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка