Справа № 383/999/20
Номер провадження 2-з/383/13/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Адаменко І.М., розглянувши в м. Бобринець Кіровоградської області, в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з заявою про забезпечення позову до пред`явлення самого позову шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області здійснювати будь-які дії, спрямовані на продаж на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки площею 2,00 га, зазначеної на графічних матеріалах, поданих разом з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, яка знаходиться у межах земельної ділянки загальною площею 8, 4634 га, кадастровий номер :02:000:9027, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Буховецької сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, обґрунтовуючи заяву тим, що ним буде подано позов з вимогою до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання меж земельної ділянки погодженими, де предметом спору є вказана земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказав, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів, щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, а невжиття таких заходів не забезпечить реального захисту його прав власності земельної ділянки.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та докази, подані на її обґрунтування вважаю, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Положеннями статті 123 ЗК України передача земельних ділянок відбувається шляхом прийняття рішення на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Особа зацікавлена в одержані у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до положень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

За змістом абзацу 3 частини 3 статті 123 ЗК України у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Умовами застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обгрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову (Постанова ВС від 25.09.2019р. справа №320/3560/18).

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначив, що не отримавши в місячний строк відповідного рішення від Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на його заяву від 01 квітня 2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2.0 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Буховецької сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, він, скориставшись правом мовчазної згоди, замовив самостійно вказаний проект землеустрою в ході виготовлення якого встановлено, що бажана земельна ділянка 2.0 га знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9027, площею 8,4634 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка виставлена на торги Наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №43-т від 04.09.2020р., але при цьому, вказані обставини заявником ОСОБА_1 взагалі не обґрунтовані належними доказами, та більш того, не дають підставу дійти висновку про наявний спір між сторонами, в тому числі і із зазначеним у заяві предметом про визнання меж земельної ділянки погодженими.

Так заявником надана копія заяви датованої 01 квітня 2020р., засвідчена адвокатом Попович С.М. не у належний спосіб, але при цьому, до якої не додано доказу направлення її на адресу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що мав місце додаток до неї графічний матеріал, та на підтвердження цього заявник надав копію такого графічного матеріалу, який датовано 19.10.2020 року, тобто вже після оголошення торгів на земельну ділянку.

Як і не обґрунтовано і тих обставин, що бажана земельна ділянка заявника входить до складу земельної ділянки виставленої на торги.

Матеріали заяви не містять жодного доказу того, що заявник взагалі звертався до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, тобто не обґрунтовано існування самого спору між сторонами із зазначеним у заяві предметом у тому числі.

Крім того, заявником не обґрунтувано того, що невжиття заходів забезпечення позову, який він просить суд застосувати, в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, як і наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду та не достатньо обґрунтував припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Вказані обставини у їх сукупності є підставою для відмови у забезпеченні позову.

Також слід звернути увагу, що відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.09.2020 р. у справі №352/2482/19, спір як щодо рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, так і оскарження дій суб`єкта владних повноважень, в тому числі особи, яка не зверталася із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання чи відмови у наданні такого дозволу є публічно-правовим.

Зазначені вище обставини свідчать про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, тому в її задоволенні слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя І. М. Адаменко