Дата документу 19.02.2020 Справа № 334/4022/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 334/4022/19Головуючий у 1-й інстанції Козлова Н.Ю. Повний текст рішення складено 07.11.2019 року.
Пр. № 22-ц/807/562/20Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Запоріжгаз» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» про припинення дій які порушують права споживачів

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-3), в якому просила її позов до відповідача про припинення дій, які порушують права споживача, задовольнити, зобов`язати відповідача відновити газопостачання до будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування свого позову зазначала, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 . 02.06.2017 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» складено акт №000307 про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, позаштатний режим роботи ЗВТ, та здійснено демонтаж лічильник газу G4 АрмоГаз № . Згідно із розрахунком нараховано необлікований (донарахованого) об`єм (обсяг) природного газу та його вартість в розмірі 75263,57 грн.

З викладеними ПАТ «Запоріжгаз» обставинами, несанкціонованого втручання в роботу боту ЗВТ позивач не згодна, оскільки позивачем особисто, та членами її родини жодних робіт з газопроводом та лічильником газу не проводилося, оскільки ці роботи, згідно договорів про надання послуг з газопостачання, та проектів монтажу газопроводу, проводяться виконавцем та (або) спеціалізованими організаціями відповідно до «Правил безпеки систем газопостачання України», ДБН В.2.5-120- 2001.

Зважаючи на вищенаведене, позивач також не згодна із розрахунком, відповідно до якого нараховано необлікований (донарахований) об`єм (обсяг) природного газу та його вартість в розмірі 75263,57 грн.

21.02.2018 року газопостачання до будинку припинили, про що було складено відповідний акт. В якості причини припинення та відключення від газопостачання зазначено «наявність витоків газу».

Такі дії працівників ПАТ «Запоріжгаз» позивач вважає протиправними та такими, що порушують право позивача як споживача природного газу.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Козлову Н.Ю. (а.с. 17).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 18) відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2019 року (а.с. 61-62, 80) позовні вимоги ОСОБА_1 у цій справі задоволено.

Зобов`язано ПАТ «Запоріжгаз» відновити газопостачання до будинку АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ПАТ «Запоріжгаз» (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська 7, ) на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач АТ «Запоріжгаз» (назву якого з ПАТ на виконання вимог закону змінено на АТ, витяг з державного реєстру а.с. 101-108)) у своїй апеляційній скарзі (а.с. 63-70) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі; стягнути з ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 76).

Ухвалою апеляційного суду від 26 грудня 2019 року (а.с. 82) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито.

Ухвалою апеляційного суду (а.с.83) дану справу призначено до апеляційного розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник не скористалась своїм правом на подачу апеляційному суду відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі.

Проте, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судове засідання 19 лютого 2020 року повідомлені апеляційним судом належним чином про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 89-90) позивач ОСОБА_1 та представник відповідача АТ «Запоріжгаз» не з`явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Позивач ОСОБА_1 про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила.

Представник відповідача АТ «Запоріжгаз» подав апеляційному суду заяву (а.с. 93-99), в якій просив розглядати дану справу за відсутністю представника АТ «Запоріжгаз».

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання позивача ОСОБА_1 та представника відповідача АТ «Запоріжгаз» і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив заяву представника АТ «Запоріжгаз» задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 (а.с. 35-36) та адвоката Зіменко О.В . (а.с.100).

Відводів суддям апеляційного суду учасниками цієї справи та самовідводів суддями апеляційного суду у цій справі не заявлено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача АТ «Запоріжгаз» підлягає задоволенню у цій справі з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити …нове рішення.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі, керувався ст. ст. 2, 5, 10,11, 141, 209, 263-268 ЦПК України та виходив із такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 .

Будинок газифікований та обладнаний лічильником газу.

З 01 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» виконує функції з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу відповідно до отриманої Ліцензії серія АЕ № 642479 та є оператором газорозподільної системи.

Взаємини між сторонами регулюються нормами ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Відповідно до ст. 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становищу порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 3) порушується, притиш рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача па одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію: 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Як встановлено у судовому засіданні позивач є споживачем природного газу.

Згідно глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494 (далі Кодекс), оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Таким чином, ПАТ «Запоріжгаз» є Оператором ГРМ.

На виконання Закону України «Про ринок природного газу» (№ 329-VIII від 09.04.2015р.) НКРЕКП своєю Постановою від 30.09.2015 року № 2494 зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1379/27824 затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Постановою від 30.09.2015 року № 2496 зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1382/27827 НКРЕКП затверджено Правила постачання природного газу, які регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС), та дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів) та Операторів ГРМ/ГТС.

Відповідно до п.14 розділу II Правил постачання природного газу, за необхідності здійснення заходів з обмеження або припинення газопостачання споживачу постачальник надсилає споживачу не менше ніж за три доби до дати такого припинення повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність самостійно обмежити чи припинити газоспоживання з певного періоду (день, година тощо) та у визначений зі споживачем час має право опломбувати запірні пристрої споживача, за допомогою яких споживач самостійно обмежив чи припинив подачу газу на власні об`єкти. Повідомлення має бути складено відповідно до форми повідомлення, встановленої наказом Міністерства палива та енергетики України від 03 липня 2009 року № 338. зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 липня 2009 року за № 703/16719, та містити підставу припинення, дату та час. коли споживачу необхідно самостійно обмежити чи припинити споживання природного газу.

Постачальник має право здійснити заходи з обмеження чи припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ/ГТС.

Проте, у встановленому порядку позивач - ОСОБА_1 не була повідомлена про припинення (відключення) газопостачання.

Таким чином дії ПАТ «Запоріжгаз», припинення газопостачання у будинок АДРЕСА_1 з 21.02.2018 року відбувалось у порушення діючих норм процесуального законодавства.

Щодо підстав відключення позивача від газопостачання, суд першої інстанції вважав за необхідне зазначити таке.

Відповідно до Правил безпеки систем газопостачання, зокрема, п.п. 5.7 п. 5 р. V передбачено, що підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови; наявності витоків газу: несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та в виконавчо-технічній документації.

Інших підстав для припинення газопостачання Правилами не передбачено.

21.02.2018 року газопостачання до будинку АДРЕСА_1 припинено.

Відповідно до Акту порушення №000307 від 02.06.2017 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» встановлено «Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Позаштатний режим роботи ЗВТ».

Відповідно до АКТУ №498 експертизи лічильника від 12.06.2017 року встановлено:

Результат зовнішнього огляду лічильника газу: в нормі

1.1 Цілісність заводської пломби та повір очного тавра: відповідає встановленому зразку

1.2 Цілісність відлікового механізму: в нормі

1.3 Механічні пошкодження та інше: в нормі

2. Результати позачергової повірки: непридатний

2.1 Втрата тиску: в нормі

2.2Геометричність: геометричний

2.3 Похибка лічильника, за об`ємної витрати Q мін - 100; 0,2 Q макс; Q макс - 40,19.

Відповідно до вищезазначеного акту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ не виявлено. Пломба відповідає встановленому зразку. Конструктивних змін або ознак втручання не виявлено. Лічильник працює в позаштатному режимі, підлягає зміні.

Таким чином, актом №498 експертизи лічильника газу, спростовується акт про порушення №000307 в частині встановлення працівниками ПАТ «Запоріжтаз» порушення щодо несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ.

Відповідно до акту про відключення від газопостачання № від 21.02.2018 року причиною виключення взагалі є «наявність витоків газу», що також не знайшло свого підтвердження наданими відповідачем документами.

Відповідно до розрахунки необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості за позаштатним режими роботи ЗВТ за адресою АДРЕСА_1 , донарахування здійснено за виявлене порушення, згідно пункту 2 глави 3 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем, яким передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильників газу, внаслідок чого втрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу здійснюється виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів спожитого природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Пошкодження лічильника газу, відповідно до Акту №498 експертизи лічильника газу, виявлено не було.

В наданих ПАТ «Запоріжгаз» документах не зазначено причину роботи лічильника газу у позаштатному режимі та не доведено, що позаштатний режим роботи лічильника відбувся з вини позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Враховуючи вище викладене, суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги про визнання дій відповідача, щодо зобов`язання Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» відновити газопостачання до будинку АДРЕСА_1 підлягають задоволенню, оскільки суду доведено неправомірність такого відключення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з огляду на задоволення позовних вимог, керуючись ст. 144 ЦПК України суд першої інстанції вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі не відповідає.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи, має місце неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи, що мають значення для правильного вирішення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам цієї справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, висновки суду першої інстанції у цій справі ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, сторонами апеляційному суду у цій справі не надані.

Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

П. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Встановлено, що 11 серпня 2017 року АТ «Запоріжгаз» було складено розрахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості, відповідно з якими ОСОБА_1 нараховано 75253,57 грн. (а.с. 11-14, 31).

Тобто, на підставі складеного акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості ОСОБА_1 було нараховано 75253,57 грн. боргу. Із позовної заяви вбачається, що вимога позивача про визнання дій по нарахуванню суми боргу неправомірними стосується саме складеного відповідачем акта-розрахунку, з яким позивач не згодна.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Отже, засіб вимірювальної техніки - це технічних засіб, який застосовується під час вимірювань фізичних величин і має нормовані метрологічні характеристики.

Ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

П. 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.

02.06.2017 року АТ «Запоріжгаз» складено акт про порушення № 000307 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ; позаштатний режим роботи ЗВТ (а.с. 26).

Згідно з п. 3.3.1 Положення про проведення експертизи лічильників газу експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчого органу влади у сфері метрології.

Відповідно до акта експертизи лічильника газу від 12.06.2017 № 498 несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ не виявлено. Лічильник працює в позаштатному режимі та підлягає заміні (а.с.27).

П. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

П. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

11 серпня 2017 року АТ «Запоріжгаз» проведено засідання комісії з розгляду актів про порушення, про що свідчить протокол за № 1252, згідно якого вирішено акт про порушення № 000307 від 02.06.2017 року задовольнити повністю.

П. 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Таким чином, врахувавши наведене, дії АТ «Запоріжгаз» щодо нарахування боргу у розмірі 75253,57 грн. ОСОБА_1 у зв`язку з виявленням позаштатного режиму роботи лічильника газу відповідають вимогам закону та здійснені відповідно до положень Кодексу газопровідних систем, оскільки належний позивачу лічильник газу обліковує спожитий газ некоректно, а тому відсутні підстави для визнання вказаних дій неправомірними. Відповідна заборгованість нарахована за шість місяців, що відповідає положенням пункту 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

Не приймаються до уваги судом доводи позовної заяви позивача про те, що її вини у некоректній роботі її лічильника немає, тому відповідно до пункту 13 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, АТ «Запоріжгаз не мав права нараховувати їй вищезазначену заборгованість, оскільки відповідно до підпункту 1 пункту 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

У зв`язку із тим, що п. 13 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, на який посилається позивач, застосовується у разі пошкодження лічильника газу або пломби, він не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки у справі, яка переглядається, встановлено факт саме позаштатного режиму роботи належного позивачу лічильника газу, а тому посилання ОСОБА_1 на вказану норму Кодексу газорозподільних систем не можуть бути прийняті судом.

Крім того, п. 1. 2 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015 та зареєстрованих в Міністерствіюстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119 визначено, що ці Правила встановлюють вимоги безпеки до систем газопостачання для забезпечення споживачів природним газом з надлишковим тиском не більше 1,2 МПА, а також зрідженим вуглеводневим газом з надлишковим тиском не більше 1,6 Мпа.

У відповідності до п. 5.7 Правил визначено, що підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу…

Відключення позивача відбулося з причини витоків газу, про що було складено акт про припинення та відключення газопостачання від 21.02.2018 року (а.с. 34) і направлення повідомлення про відключення не вимагається, а ні Кодексом газорозподільних систем, а ні Правилами безпеки систем газопостачання, а тому відсутні підстави для визнання вказаних дій АТ «Запоріжгаз» неправомірними судом у цій справі.

Згідно із п. 6 глави 7 розділу УІ Кодексу ГРМ відновлення газопостачання здійснюється оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача про відновлення газопостачання та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування витрат на припинення і відновлення газопостачання (лист АТ «Запоріжгаз» від 22.05.2019 року, від 27.08.2019 року та від 29.07.2019 року, копії а.с. 38, 50-51).

Матеріали цієї справи не містять доказів того, що вищезазначена вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу була сплачена ОСОБА_1 на користь АТ «Запоріжгаз» та що остання відшкодувала витрати відповідача на припинення і відновлення газопостачання.

Право на захист особа здійснює на свій розсуд (ст. 20 ч.1 ЦК України).

Проте, суд захищає лише порушене право особи.

В разі встановлення судом, що права позивача ОСОБА_1 , як споживача, відповідачем АТ «Запоріжгаз» при вищевикладених встановлених судом фактичних обставинах цієї справи не порушені, то позовні вимоги позивача до відповідача у цій справі про зобов`язання останнього відновити газопостачання до будинку позивача АДРЕСА_1 задоволенню у цій справі не підлягають.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача АТ «Запоріжгаз» ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу АТ «Запоріжгаз» слід задовольнити, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2019 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Запоріжгаз» про зобов`язання відновити газопостачання до будинку АДРЕСА_1 у цій справі слід відмовити.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 1, 13 ЦПК України у разі задоволення апеляційної скарги відповідача АТ «Запоріжгаз» при вищевикладених обставинах у цій справі, позивач ОСОБА_1 не має права на компенсацію за рахунок відповідача АТ «Запорізгаз» будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій.

І навпаки, відповідач АТ «Запоріжгаз» має право на компенсацію за рахунок позивача ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді судового збору у розмірі 1152,60 грн. (а.с. 65).

Проте, встановлено, що позивач ОСОБА_1 , як споживач, в силу вимог закону звільнена від сплати судових витрат у вигляді судового збору у цій справі.

Тому, судові витрати АТ «Запоріжгаз», пов`язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді судового збору у розмірі 1152,60 грн., в силу вимог ст. 141 ч. 6 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави у порядку, передбаченому постановою КМУ.

Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 141, 367-368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Запоріжгаз» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2019 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Запоріжгаз» про зобов`язання відновити газопостачання до будинку АДРЕСА_1 у цій справі відмовити.

Судові витрати Акціонерного товариства «Запоріжгаз» (), пов`язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді судового збору у розмірі 1152,60 грн., компенсувати за рахунок держави у порядку, передбаченому постановою КМУ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 28.02.2020 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.