Справа №718/241/20
Провадження №2/718/87/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2020 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючої-судді Мінів О.І.,

секретаря судових засідань АнучкіноїО.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу № 718/241/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нікчемного правочину недійсним та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, які спричинили особливо тяжкі наслідки,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області 10.02.2020 з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання нікчемного правочину недійсним та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, які спричинили особливо тяжкі наслідки. (а.с.1-6)

26.02.2020 року на виконання ухвали Кіцманського районного суду від 12.02.2020 року про залишення без руху, позивач подала нову редакцію позовної зави, виправивши недоліки. (а.с.28-39)

З посиланням на відповідні правові норми, позивач просить суд визнати недійсним договір дарування серії АВК №510543 від 23.06.2000 року та зобов`язати приватного нотаріуса Троянську М.М. скасувати зареєстрований у реєстрі № 1356 нотаріально засвідчений Договір дарування серії АВК № 510543 від 23.06.2000р., оформлений на особу ОСОБА_2 , на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати Кіцманське РБТІ Чернівецької області скасувати державну реєстрацію такого Договору на право приватної власності на ОСОБА_2 . Крім того, зобов`язати особу ОСОБА_2 негайно звільнити зазначений житловий будинок.

Разом з тим, позивач вказує, що зазнала душевних страждань, які проявилися як у приниження її людської гідності, так і погіршенні стану її здоров`я через тривалу судову тяганину. Таким чином, просить суд зобов`язати ОСОБА_2 відшкодувати завдану моральну шкоду, яку оцінює у 500 тисяч гривень та матеріальну шкоду, яка складається з її вимушеного проживання по різних квартирах на протязі двадцяти років, суму якої визначає у 240 тисяч гривень.

Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19 березня 2020 року. (а.с.67)

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце підготовчого засідання, 19.03.2020 не з`явилась , клопотань чи заяв не подала. (а.с.68)

В подальшому розгляд підготовчого судового засідання призначався до слухання неодноразово, зокрема на 09.04.2020 року, 04.05.2020 року, 02.06.2020 року, 01.07.2020 року, 18.08.2020 року, 29.09.2020 року, однак позивач ОСОБА_1 у підготовчі судові засідання не з`являлася, будь-яких клопотань чи заяв до суду не подала.

В підготовче судове засідання, призначене на 09.10.2020 року позивач ОСОБА_1 повторно не з`явилась.

Відповідач ОСОБА_3 09.10.2020 року скерувала на адресу суду заяву про залишення позовної заяви ОСОБА_1 про визнання нікчемного правочину недійсним та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, які спричинили особливо тяжкі наслідки без розгляду, у зв`язку з постійними неявками позивачки. Вказує на те, що неодноразові її виклики у судові засідання, у якості відповідача, порушують її конституційні права, при цьому сама позивач не з`являється. Просила розгляд справи проводити у її відсутність.

Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом вживались заходи задля належного повідомлення позивача щодо призначеного судового засідання, а саме скеровувались неодноразові рекомендовані листи з повідомленнями за адресою вказаною позивачем в позовній заяві, а саме : «Головна пошта, АДРЕСА_2 з відміткою «до запитання», а також за місцем її реєстрації - АДРЕСА_1 .

Згідно трекінгів відправлень Укрпошти , рекомендовані листи, що надсилались позивачу «до запитання» на відділення поштового зв`язку, на 09.04.2020 року, 04.05.2020 року, 02.06.2020 року, 01.07.2020 року, 18.08.2020 року, 29.09.2020 року та 09.10.2020 ОСОБА_1 вручено не було під час доставки, причини не вказано. Рекомендовані листи , що скеровувались за місцем реєстрації позивача АДРЕСА_1 . повернуті на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Ст.12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Водночас, згідно ч.3 ст.2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З огляду на наведене, та той факт, що позивач ОСОБА_1 не повідомляла суд про причини своєї неявки, в силу ч.3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач повторно не з`явилась до суду без поважних причин.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому суд зауважує, що причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч.2 ст.210 ЦПК України) направлено на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами і правами інших осіб, а учасники справи при цьому в судове засідання не з`являються і не використовують передбачене законом право на процесуальне представництво в суді.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, діюче цивільне процесуальне законодавство не пов`язує обов`язок суду залишити позовну заяву без розгляду з поважністю повторної неявки позивача в судове засідання, яке в даному випадку до уваги не береться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Окрім цього,практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки це положення закону спрямоване на дотримання розумних строків розгляду справи і недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, а позивач не з`являється в судове засідання.

Разом з тим, ч.1 ст.44 ЦПК України також вказує на неприпустимість зловживання процесуальними правами . Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На підставі викладеного, суд вважає, що дана позовна заява має бути залишена без розгляду, незалежно від причин повторної неявки.

Позивач є ініціатором судового рогляду, зобов`язаний належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Однак, позивач ОСОБА_1 на протязі часу перебування справи в суді з 27.02.2020 року , ні не з`являлась в судові засідання, ні не подала заяву про розгляд справи в її відсутність.

Разом з тим, у суду є підстави вважати, що незважаючи на систематичне неотримання рекомендованих листів із повідомленням про судові засідання, позивач ОСОБА_1 достеменно знала про перебування справи на розгляді та її не вирішення, оскільки двічі зверталась із заявами: 13.07.2020 року до голови Чернівецького апеляційного суду та 15.07.2020 року до голови Кіцманського районного суду. Так, у зазначених заявах, які є схожими за змістом, ОСОБА_1 посилаючись на карантинні обмеження, просила передати справи на розгляд до Садгірського районного суду м.Чернівці, так як в Кіцманський районний суд з`являтись не має змоги. (а.с.94-99)

До Кіцманського районного суду позивач не зверталась із клопотанням про продовження процесуальних строків через оголошений карантин.

Таким чином, неявка в судові засідання позивача, яка вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення нею своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена.

Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги підстави для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача, встановлені ЦПК України, який не пов`язує причини повторної неявки з їх поважністю, а також розумність строків розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність залишення заяви без розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суд роз`яснює позивачу, що відповідно до ч. 3 ст.257 ЦПК України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст. 223, п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нікчемного правочину недійсним та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, які спричинили особливо тяжкі наслідки - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.І. Мінів