УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

за участі секретаря судового засідання Поліщук О.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про порушення конституційних прав на доступ до публічної інформації та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської радина свою користь 50 000 грн. моральної шкоди.

13.12.2019 року суддею Богунського районного суду м. Житомира Семенцовою Л.М. відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 12.02.2020 року задоволено самовідвід судді Семенцової Л.М. та згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим визначено суддю Кузнєцова Д.В.

Ухвалою від 18.02.2020 року позовну заяву на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення копії ухвали, шляхом зазначення у позовній заяві: ціни позову; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких долучено до позовної заяви; наведення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; надання доказів на підтвердження обставин погіршення стану здоров`я та обґрунтування, з яких міркувань виходила позивач, визначаючи розмір моральної шкоди у сумі 50 000,00 грн.

Позивачем 25.02.2020 року подано на адресу суду письмову заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі від 18.02.2020 року, з якої, зокрема, слідує наступне.

На виконання вимог ухвали суду позивачем ОСОБА_1 наведений розрахунок моральної шкоди, яку просить стягнути позивач, проте інші недоліки усунуті не були.

Так, ОСОБА_1 у заяві про усунення недоліків, зазначених в ухвалі від 18.02.2020 року, посилається на те, що її позов не підлягає грошовій оцінці, а тому не зазначається ціна позову. Дане твердження суперечить змісту самої позовної заяви, у прохальній частині якої ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у сумі 50 000 грн., а також положенням п. 3 ч. 3 ст. 175, п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, за змістом яких позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, та ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується.

Окремо суддею звернуто увагу на правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 28.11.2018 по справі №761/11472/15-ц, у якій суд касаційної інстанції зазначив, що доводи стосовно того, що відшкодування моральної шкоди є вимогою немайнового характеру є безпідставними, оскільки відшкодування моральної шкоди визначено сумою грошових коштів, тому заявлена позовна вимога є майновою. Таким чином позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Далі у заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 зазначила, що у її заяві про уточнення позовної заяви від 07.02.2020 міститься клопотання про зобов`язання Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради надати до суду для огляду ряд оригіналів документів.

Суддя критично оцінює дане повідомлення позивача на усунення такого недоліку як не зазначення у позовній заяві про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких долучено до позовної заяви.

Суддею була залишена без руху безпосередньо позовна заява ОСОБА_1 , а не заява про уточнення позовної заяви від 09.12.2019, яка на час постановлення указаної ухвали не була прийнята до розгляду ані суддею Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцовим Д.В., ані суддею того ж суду Семенцовою Л.М. Крім того, дана заява була подана з порушенням процесуального строку, з огляду на те, що розгляд справи за позовом ОСОБА_1 вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Також зміст заяви про уточнення позовної заяви від 09.12.2019 не містить згадки у кого зі сторін знаходяться оригінали листа виконкому Житомирської міської ради від 03.12.2019 №25/Д-460із та скарги від 06.12.2019. До того ж суддею звернуто увагу, що до своєї заяви про уточнення позовної заяви ОСОБА_1 ще раз додає копію скарги від 06.12.2019.

Далі у заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 зазначає, що вказувати чи не вказувати в позовній заяві розрахунок суми судових витрат це право позивача, а не недолік.

Дана позиція позивача повністю суперечить нормі ч. 3 ст. 175 ЦПК України, яка за своєю суттю є імперативною, так як передбачає, що позовна заява «повинна містити» ряд відомостей, у тому числі і попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, а не у позовній заяві такі відомості можуть бути наведені за бажанням позивача.

Окрім цього, у заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 стверджує, що закони України не містять вимоги про надання доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я.

Така позиція позивача абсолютно суперечить вимогам цивільного процесуального законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 83, ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги

Таким чином, оскільки гр. ОСОБА_1 у позовній заяві вказала, що незаконна відмова надати їй документи для ознайомлення 06.12.2019 стосовно розгляду клопотання від 27.11.2019 визвало погіршення здоров`я та душевні страждання, то на підтвердження зазначених обставин позивач був зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують такі обставини. У разі неможливості самостійно надати такі докази, позивач вправі подати клопотання про витребування відповідних доказів судом, що передбачено статтею 84 ЦПК України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

З огляду на викладене вбачається, що позивачем у встановлений судом строк недоліки, зазначені в ухвалі від 18.02.2020 року, усунуті не в повному обсязі, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

За змістом ч.ч. 11, 13 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно із ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 187, 257 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про порушення конституційних прав на доступ до публічної інформації та стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Кузнєцов