Провадження № 2/686/1734/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26.02.2020

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючої судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві Лоб І.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та трьох відсотків річних,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернулася із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що 04 лютого 2019 року з відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір позики за умовами якого вона передала позичальнику грошові кошти в сумі 1000,0 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути такі грошові кошти до 14 лютого 2019 року. Передача означеної суми коштів відповідачеві підтверджується письмовою розпискою від 04.02.2019 року.

Однак, до визначеної дати сторонами відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, і позичених коштів не повернув у визначений договором строк в повному обсязі, не дивлячись на неодноразові вимоги позикодавця.

Станом на час подання позову сума основного боргу за договором позики становить 1000 доларів США.

Окрім того, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому сума нарахованих 3% річних за користування грошовими коштами складає 21.7 доларів США. Просить стягнути борг за договором позики 1000 доларів США, 21,70 долари США три відсотка річних та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить задовольнити його в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у визначеному законом порядку.

Ухвалою суду від 15.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено її до розгляду на 02.12.2019 року.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Судом ухвалено про розгляд справи у заочному провадженні, проти якого представник позивача не заперечує.

26.02.2020 року ухвалено рішення по справі.

Заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно установлено, що 04.02.2019 року відповідач ОСОБА_4 отримав в борг від ОСОБА_2 кошти в сумі 1000 доларів США з кінцевим строком повернення позики до 14 лютого 2019 року, що підтверджується розпискою, написаною власноруч позичальником.

Проте, умов договору позики щодо повернення боргу в сумі 1000 доларів США ОСОБА_4 не виконав та у визначений договором строк позичених коштів не повернув.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) зроблено висновок, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

З наведених підстав позов підлягає задоволенню та слід стягнути з відповідача борг у сумі 1000 доларів США на користь позивача.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора має сплатити 3% річних від простроченої суми.

Розмір відсотків за прострочення повернення відповідачем позики за період з 14.02.2019 року по 04.11.2019 року становить 21.70 доларів США.

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду 16 січня 2019 року у справі N 373/2054/16-ц визначено, що частиною 2 статі 625 ЦК України зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквіваленті у національній валюті України.

У цьому випадку Велика Палата Верховного Суду висловила позицію про стягнення з відповідача заборгованості саме в іноземній валюті, тобто прострочене зобов`язання визначене у розмірі 1000,00 доларів США, що передбачає і нарахування 3 % річних саме з 1000,00 доларів США. Розмір трьох відсотків річних за період з 14.02.2019 року по 04.11.2019 року становитиме 21,70 доларів США.

Тому із зазначених підстав позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,4 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики у сумі 1000,0 доларів США (Одну тисячу доларів США), 21,70 доларів США три відсотки річних.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 768,4 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 30 днів з часу його проголошення до Хмельницького міськрайонного суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено 26.02.2020 року.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя :