Справа № 342/664/20
Провадження № 2/342/489/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що батько позивача ОСОБА_5 помер у 80-х роках, а мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне їй майно, до якого входить житлове господарство, розташоване по АДРЕСА_1 . право власності померлої на дане будинковолодіння підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 25.12.1989 року. Реалізуючи своє право на спадщину за законом, позивач як спадкоємець першої черги за законом, звернувся із відповідною заявою до нотаріуса. Однак, оформити право на спадщину за законом на вищевказане спадкове будинковолодіння нотаріусом позивачу відмовлено у зв`язку з реєстрацією спадкового господарства, як колгоспний двір, що унеможливлює визначити конкретну частку спадкодавця. Даний житловий будинок побудований батьками позивача ще в 60-их роках на земельній ділянці площею 0,17 га по АДРЕСА_1 (змінено з АДРЕСА_1 . Згідно письмової інформації наданої Тишківською сільською радою вбачається, що на час припинення колгоспного двору в спадковому житловому будинку були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_6 , 1929 р.н., син ОСОБА_1 , 1959 р.н., невістка ОСОБА_2 , 1957 р.н., онук ОСОБА_4 , 1981 р.н., онука ОСОБА_3 , 1985 р.н. З приводу оформлення спадщини чи виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто, спору щодо спадкового майна нема. Позивач з часу народження й по сьогодні проживає у спадковому житловому будинку разом із сім`єю, разом із померлою мали спільний побут та вели спільне господарство. Позивач виготовив технічну документацію на будинок за власні кошти, продовжує утримувати будинок та прибудинкову територію в належному стані, обробляє землю, сплачує комунальні послуги, однак не може належним чином реалізувати своє спадкове право на житло через реєстрацію садкового майна як колгоспний двір. Звітом про оцінку житлового будинку по АДРЕСА_1 визначено, що ринкова вартість даного будинку становить 93 781 грн.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. 10.09.2020, через канцелярію суду, від представника позивача-адвоката Бундзяк У.М. поступила заява про розгляд справи без позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися. Через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без них. Позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.12.1989 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 141 від 09.08.1989, посвідчено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 - дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_6 . Із довідки № 146. виданої 20.05.2020 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городенківського району слідує, що в АДРЕСА_3 згідно рішення 7 сесії 21 скликання Тишківської сільської ради від 27.12.1991.

Довідкою № 262, виданою 04.06.2019 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради підтверджується, що згідно з по господарських книг № 8 особовий рахунок № НОМЕР_1 за 1991-1995 роки на домоволодіння в АДРЕСА_2 станом на 15.04.1991 року в житловому будинку були зареєстровані та проживали у колгоспному дворі: голова сім`ї ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , невістка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внучка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 89 років в с.Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 26 від 20.12.2018, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 20.12.2018 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Довідкою № 146, виданою 20.05.2020 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради стверджено, що на день смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із нею в житловому будинку в АДРЕСА_2 були зареєстровані: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , невістка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , внучка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Із копії свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_3 виданого 14.06.1959 Тишківським сільським ЗАГС Городенківського району вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Батько позивача, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у віці 76 років в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 17 від 08.07.1983, що доводиться копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 06.03.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського РУЮ в Івано-Франківській області.

Копією спадкової справи № 192/2020, наданою суду приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я., стверджено, що позивач ОСОБА_1 22.10.2019 звернувся до приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_6 . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі 58001838 виданий 22.10.2019 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_6 , номер у спадковому реєстрі 64926200, номер у нотаріуса 192/2019. Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом виданих 08.05.2020 приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я., зареєстрованих в реєстрі за № 518 та № 519, спадкова справа № 192/2019 доводиться, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_6 , яка складається із земельних ділянок, що належали померлій на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку виданих 18.03.2009 Городенківською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області на підставі розпорядження Городенківської РДА від 26.07.2005. Копії витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60140877 та № 60140984 видані 08.05.2020 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. стверджують, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційні записи про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину спадкодавця ОСОБА_7 , спадкоємець ОСОБА_1 , номер у спадковому реєстрі 64926200, номер у нотаріуса 192/2019.

З наведеного слідує, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6 .

До спадкового майна померлої ОСОБА_6 належить житловий будинок по АДРЕСА_1 . З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1960, інші господарські будівлі збудовані в 1960, 1991 роках. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 49,3 кв.м.) № 14122019_00648 від 14.12.2019, складеного ФОП ОСОБА_8 , вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 - становить 93 781 грн. Із довідки № 146, виданої 20.05.2020 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городенківського району слідує, що за господарством по АДРЕСА_2 закріплено земельну ділянку загальною площею 0,17 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1296 ЦК України.

Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. від 08.05.2020 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 з посиланням на те, що господарство, головою якого була ОСОБА_6 , відносилось до колгоспного двору та частка померлої в житловому будинку конкретно не визначена.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316,317, 328, 1216, 1222,1223, 1258,1261, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 .

Суддя: Гайдич Р. М.