Номер провадження: 22-ц/813/4236/20
Номер справи місцевого суду: 523/2408/19
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання», за участю третіх осіб без самостійних вимог: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Родина-10», Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» (далі ТОВ «Одесагаз-постачання»), в якому просив суд визнати протиправними дії ТОВ «Одесагаз-постачання» щодо нарахування йому плати за газопостачання за період з червня 2016 року по липень 2018 року та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та повернути надміру сплачені кошти в розмірі 1768,67 гривень.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання», за участю третіх осіб без самостійних вимог: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Родина-10», Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року та задовольнити повністю його позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «Одесагаз-постачання» посилаючись на її необґрунтованість, просить суд залишити рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення (а.с. 136).

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо її змісту і вимог до апеляційного суду не направили.

До суду апеляційної інстанції з`явився позивач ОСОБА_1 , його представник адвокат Артем`єва Х.М. та представник ТОВ «Одесагаз-постачання» адвокат Федорова В.В.

Інші учасники справи до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № І40859, виданого 27 січня 1999 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, ОСОБА_1 та його дружині ОСОБА_2 в рівних частках належить квартира АДРЕСА_1 .

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 24 жовтня 2001 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Послуги з постачання газу за вказаною адресою здійснює ТОВ «Одесагаз-Постачання» відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі за текстом Типовий договір).

В свої позовній заяві ОСОБА_1 зазначав, що надання послуг з газопостачання за вказаною адресою здійснюється ТОВ «Одесагаз-Постачання» на його ім`я (особовий рахунок № НОМЕР_2 ). Сторони не заперечували факт надання послуг газопостачання ТОВ «Одесагаз-Постачання» та їх споживання ОСОБА_1 за вказаною адресою, а також підтвердили факт наявності між сторонами договірних правовідносин щодо надання вказаних послуг.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що розрахунки ПАТ «Одесагаз» як оператора ГРМ щодо об`єму спожитого газу є обов`язковими для ТОВ «Одесагаз-Постачання» як постачальника, а тому в даному випадку ТОВ «Одесагаз-Постачання» позбавлено можливості на власний розсуд визначати об`єм спожитого газу та відповідно вартість послуг за його споживання. Окрім того, у ТОВ «Одесагаз-Постачання» відсутні підстави щодо перерахунку розміру заборгованості, так як дані щодо об`єму спожитого газу можуть бути перераховані лише ПАТ «Одесагаз» на підставі показників лічильника, а тому позивач мав звернутися з вказаними вимогами до ПАТ «Одесагаз» як оператора ГРМ, власника загальнобудинкового лічильника та юридичної особи, яка безпосередньо займається зняттям показників з лічильника. Відтак, позовні вимоги пред`явлено до неналежного відповідача.

Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, частиною 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідність до ч. 3 вказаної статті учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно п. 5 ч. ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» № 329-VIII постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та сторонами не оспорюється, ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 27.01.1999 року №140859 (а.с.11).

Надання послуг з газопостачання за вищевказаною адресою здійснюється на ім`я ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_2 ).

Матеріалами справи також встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом І групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується копією Посвідчення серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 10).

Також відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII позивач користується 100-процентною знижкою плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Крім цього, дружина позивача, також користується 100-процентною знижкою плати за користування комунальними послугами, що було підтверджено представником відповідача в апеляційній інстанції.

В обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_1 посилався на те, що в червні 2016 року без його відома працівниками ПАТ «Одесагаз» за адресою його мешкання, було встановлено та введено в експлуатацію загальнобудинковий прилад обліку природного газу.

Починаючи саме з червня 2016 року, після встановлення вказаного загальнобудинкового приладу обліку природного газу, ПАТ «Одесагаз» розпочало визначати об`єм та обсяг споживання газу позивачу за його показниками, а ТОВ «Одесагаз-почтачання» - нараховувати оплату, виходячи з показників загальнобудинкового вузлу обліку газу, а саме різницю обсягів споживання природного газу усім будинком між нарахованими та фактичними обсягами споживання газу розподілених між споживачами, які не мають індивідуальних лічильників.

Про те, що облік спожитого газу та здійснення розрахунків вартості спожитого газу споживачам без індивідуальних газових лічильників у цьому будинку буде здійснюватися на підставі показань загальнобудинкового лічильника, виходячи з його показників на весь будинок, відповідачем - ТОВ «Одесагаз-постачання» проінформовано ОСОБА_1 не було та лише 25.04.2018 року, про вищезазначене позивачу стало відомо тоді, коли він вперше отримав рахунок повідомлення за спожитий газ, який станом на 01.03.2018 року складав 1498,09 грн., станом на 01.04.2018 року 1622,45 грн., а станом на 01.07.2018 року - 1768,67 гривень.

При цьому, колегією суддів було встановлено, що у ОСОБА_1 на момент встановлення загальнобудинкового лічильника, також був відсутній індивідуальний лічильник, однак, заборгованості, яка може мати місце в разі споживання газу понад встановленої норми, у позивача ніколи не було.

У відповідності п. 5 Тимчасового положення, згідно якого обсяги спожитого мешканцями будинку (будинків) природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку, визначаються:

1) у будинках, де не встановлено квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку з подальшим розподілом обсягів спожитого газу між споживачами пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні;

2) у будинках, де крім будинкового вузла обліку частково встановлено квартирні лічильники газу:

- для споживачів, що мають квартирні лічильники газу, - за показаннями таких лічильників;

- для споживачів, що не мають квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку, з яких виключаються сумарні показання квартирних лічильників газу, встановлених у цієї групи споживачів, з подальшим розподілом такої різниці оператором газорозподільної системи між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому АДРЕСА_3 .

Відповідно п. 10 Тимчасового положення споживачі, які мають пільги з оплати житлово-комунальних послуг, та які отримують субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, розраховуються за спожитий газ відповідно до законодавства.

Отже, колегією суддів було встановлено, що з червня 2016 року нарахування об`єму спожитого газу проводилось за показаннями загальнобудинкового лічильника без врахування 100-процентної знижки по оплаті за користування комунальними послугами, якими користується позивач та його дружина. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником відповідача не доведено споживання позивачем газу за оспорюваний позивачем період в розмірі 484,8 куб.м., який більш ніж в два рази перевищує показники, які нараховувались позивачу до встановлення загальнобудинкового лічильника, та які нараховуються щомісячно після встановлення позивачем індивідуального лічильника.

Досудовою вимогою від 28 червня 2018 року ПАТ «Одесагаз-постачання» повідомило ОСОБА_1 , що у випадку несплати боргу, газопостачання за його адресою буде припинено (а.с. 21).

У зв`язку із чим, 09 липня 2018 року ОСОБА_1 вимушений був здійснити оплату ПАТ «Одесагаз-постачання» боргу у визначеному вище розмірі, що підтверджується копією квитанції від 09 липня 2018 року № 9-1819/1.

Окрім того, позивач був змушений за власні кошти встановити індивідуальний газовий лічильник, після чого нарахування кількості спожитого газу значно зменшилось.

Також матеріалами справи встановлено, що 01.10.2018 року ОСОБА_1 було подано заяву до ПАТ «Одесагаз» щодо надання роз`яснення неправомірним діям з боку працівників (а.с. 25).

Листом ПАТ «Одесагаз» від 29.10.2018 року № 2749/26 ОСОБА_1 було повідомлено, що на підставі Кодексу газорозподільних систем Оператором ГРМ (ПАТ «Одесагаз») за його кошти у багатоквартирному будинку або на групу будинків може бути встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. При цьому також зазначено, що з питань нарахувань за використаний природний газ, діючих пільг, надійшовших субсидій, надання рахунків за спожитий газ, а також розрахунків за виконання робіт по відключенню/підключенню до системи газопостачання звертатися до ТОВ «Одесагаз постачання» (а.с. 26).

З урахуванням наведеного та враховуючи, що саме ПАТ «Одесагаз постачання» нараховують та отримують від споживачів на власний рахунок кошти за споживання газу, повідомили ОСОБА_1 про наявність заборгованості та виставили рахунок про оплату, надіслали доручення про припинення газопостачання, відтак саме ПАТ «Одесагаз постачання» є належним відповідачем по даній справі, оскільки договірні відносини між сторонами щодо надання послуг з газопостачання регулюються типовим договором постачання природного газу в зв`язку із фактичним споживанням газу та добровільною сплатою рахунків постачальника за поставлений природній газ.

Окрім того, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник ТОВ «Одесагаз-постачання» адвокат Федорова В.В. зазначила, що саме ТОВ «Одесагаз-постачання» повинно буде повертати кошти позивачу у разі встановлення його порушеного права, оскільки саме вони здійснюють розрахунки для споживачів і саме на їх рахунок поступають всі оплати.

На вищезазначене, суд першої інстанції уваги не звернув, а тому дійшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у зв`язку з його пред`явленням до неналежного відповідача.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.1,3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року - скасувати та прийняти постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року - скасувати.

Прийняти постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» щодо нарахування ОСОБА_1 заборгованості за газопостачання за період з червня 2016 року по липень 2018 року - протиправними.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» здійснити перерахунок та повернути надміру сплачені кошти в розмірі 1768 (одна тисяча сімсот шістдесят вісім гривень) 67 копійок ОСОБА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27.02.2020 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда