Дата документу "03" березня 2020 р.
Справа 937/1691/20
Провадження № 2/937/1545/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі головуючого судді Фоміна В.А. при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угод позики недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання угод позики недійсними.

Судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України.

В позовній заяві позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Так, відповідно до ч. 1,3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати

Як показує судова практика, при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати, особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження майнового стану.

Однак, позивач будь-яких документальних доказів, які б дали суду можливість оцінити його матеріальний стан, не надано, так як і не надано доказів неможливості сплатити судовий збір.

З урахуванням вищевикладеного, суд не знаходить підстав для звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору. При цьому позивачем судовий збір взагалі сплачений не був.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу немайнового характеру.

На підставі ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі. Згідно зі ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання заяви немайнового характеру фізичною особою або фізичною особою підприємцем, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на момент звернення до суду із вказаним позовом встановлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 2102 гривні.

З урахуванням викладеного позивачу необхідно сплати судовий збір з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» по всім заявленим вимогам немайнового характеру та надати суду квитанцію про сплату судового збору.

Так, згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Так, надані позивачем копії розписок є нечіткими, та такими, що не містять повної інформації.

Крім того, в порушення вимог п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не надано доказів про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч.4 вказаної статті копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Відповідно до п.3.16 Національного стандарту України «Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять» ДСТУ 2732:2004, затвердженого наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.05.2004 №97, засвідченою копією службового документа є копія службового документа, що містить реквізити, які в окремих випадках надають їй юридичної сили оригіналу. Порядок засвідчення копії документу визначений п.5.27 розділу 5 Національного стандарту України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55, а саме відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (підпис).

Надані позивачем до позовної заяви документи не засвідчені належним чином в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищевикладене, суддя вважає необхідним надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків та надання відповідних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угод позики недійсними, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вищевказаного у встановлений термін, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: В.А. Фомін