Справа № 462/5979/18 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/210/20 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

24 лютого 2020 року суддя судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду Струс Л.Б., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 29 грудня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановила:

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 29 грудня 2018 року позов задоволено частково.

Рішення оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу 14 січня 2020 року з пропуском строку на апеляційне оскарження.

На виконання ухвали Львівського апеляційного суду від 24 січня 2020 року ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та оригінал квитанції про оплату судового збору.

В обґрунтування клопотання, ОСОБА_1 зазначає, що копію ухвали не отримував, підпис від його імені в графі рекомендованого повідомлення виконаний не ним. Вказує, що копію рішення було направлено за адресою де він зареєстрований проте фактично не проживає.

Проте, вважаю, що вказані обставини не дають підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Так копію рішення ОСОБА_1 було направлено за адресою АДРЕСА_1 . В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №485 (а.с.48) про отримання ОСОБА_1 копії рішення. Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що не проживає за адресою АДРЕСА_1 , проте саме цю адресу вказує в апеляційній скарзі.

Відповідно до установленої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження знаходиться в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів потрібно вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення по їх справі. Однак навіть можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. Mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» і «Трух проти України»).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення. крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Ч. 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на зазначені обставини та вимогу закону, в клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду слід відмовити, та відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 29 грудня 2018 року на підставі ст. 358 ЦПК України.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

ухвалила:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 29 грудня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Струс Л.Б.