Справа № 171/339/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чумак Т.А.

за участю секретаря судового засідання Жандарук В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Фінкевича В.Г.,

представника відповідача адвоката Кудлюка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Фінкевич Володимир Григорович, до Приватного сільськогосподарського підприємства «Колос», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсними договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки,

встановив:

26.02.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсною додаткової угоди б/н до договору оренди земельної ділянки б/н від 27.09.2010 року, зареєстрованого в ДП «Центр державного земельного кадастру» 26.01.2012 року № 01149, кадастровий номер -01-011-0001, укладену 05.04.2016 року між ОСОБА_4 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Колос».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.09.2017 року вона успадкувала 1/3 частку земельної ділянки, площею 9,0799 га, кадастровий № -01-011-0001, яка належала її батьку ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тоді ж позивач дізналася, що належна їй та її сестрам земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача на підставі договору оренди земельної ділянки від 27.09.2010 року та додаткової угоди до вказаного договору від 05.04.2016 року, якою визначено строк дії договору до 26.01.2027 року. Позивач стверджує, що додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 05.04.2016 року ОСОБА_4 не підписував, оскільки він на той момент тяжко хворів і ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Підписана невідомою особою від імені ОСОБА_4 додаткова угода порушує права позивача як власника частини земельної ділянки, оскільки така угода є недійсною, що стало підставою для звернення до суду. Просить позов задовольнити та визнати недійсною додаткову угоду б/н до договору оренди земельної ділянки б/н від 27.09.2010 року, зареєстрованого в ДП «Центр державного земельного кадастру» 26.01.2012 року № 01149, кадастровий номер -01-011-0001, укладену 05.04.2016 року між ОСОБА_4 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Колос», а також стягнути з відповідача понесені ним витрати в зв`язку з розглядом вказаної справи.

26.02.2019 року за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

09.04.2019 року відповідачем подано відзив на позов, у якому зазначено, що сторона відповідача позовні вимоги не визнає в зв`язку з їх необґрунтованістю, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Також відповідач зазначив, що 27.09.2010 року між ПСП «Колос» та ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки, що належала ОСОБА_4 на праві власності, на строк 5 років. 05.04.2016 року сторони уклали додаткову угоду до вказаного договору оренди земельної ділянки, відповідно до якої строк оренди продовжено на 10 років. Наявність угоди свідчить про бажання сторін укласти угоду і що їхній зовнішній вияв відповідає внутрішній волі. Наявність волевиявлення у орендодавця підтверджується фактичною передачею земельної ділянки в оренду ПСП «Колос». Додаткова угода зареєстрована в установленому законом порядку. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, його спадкоємцями є дружина ОСОБА_2 , діти ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , кожній належить по 1/3 частці спірної земельної ділянки, які не виділені в натурі. Позивач, являючись власником 1/3 частки земельної ділянки, просить визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки в цілому, а не стосовно належної їй частки. Крім того, позивач, успадкувавши 01.09.2017 року частку земельної ділянки, на протязі двох років не пред`являла орендарю жодних претензій з приводу умов виконання договору оренди, отримуючи при цьому орендну плату. В позовній заяві позивачем не вказано, яким чином відповідач порушує її права, позивачем не надано письмових доказів на підтвердження тієї обставини, що підпис у додатковій угоді виконано не ОСОБА_4 , а іншою особою; крім того, факт отримання позивачем орендної плати свідчить про вчинення нею дій, спрямованих на схвалення та виконання сторонами умов спірного договору.

16.04.2019 року адвокатом Фінкевичем В.Г., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , подано заву про збільшення позовних вимог, в якій представником позивача підтримано позовну вимогу про визнання недійсною додаткової угоди б/н до договору оренди земельної ділянки б/н від 27.09.2010 року, зареєстрованого в ДП «Центр державного земельного кадастру» 26.01.2012 року № 01149, кадастровий номер -01-011-0001, укладену 05.04.2016 року між ОСОБА_4 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Колос», а також заявлено вимогу про визнання недійсним договору оренди землі від 13.06.2016 року, кадастровий номер -01-011-0003, укладеного 13.06.2016 року між ОСОБА_4 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Колос». В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що позивач успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_4 1/3 частку земельної ділянки, площею 11,0449 га, кадастровий номер -01-011-0003. Тоді ж позивач дізналася, що вказана земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача на підставі договору оренди землі від 13.06.2016 року. Оскільки даний договір укладено вже після смерті ОСОБА_4 , підпис у даному договорі не може належати ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 22.06.2019 року у відповідача та Аростолівської РДА витребувано оригінали оспорюваних договорів оренди земельних ділянок та додаткові угоди до них.

30.05.2019 року представником відповідача подано відзив на уточнений позов, в якому представник відповідача вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки: 1) відповідачем доведено наявність волевиявлення ОСОБА_4 на передачу земельних ділянок в оренду відповідачу; 2) спадкоємцями ОСОБА_4 , крім позивача, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожна з них має право на 1/3 частку земельної ділянки, але дії щодо розподілу земельної ділянки для кожного співвласника прийняті не були, часткам не присвоєно кадастрові номери, інші спадкоємці не залучені до участі у справі; 3) позивач на протязі 2-х років отримувала орендну плату за користування земельною ділянкою, будь-яких претензій відповідачу при цьому не пред`являла; 4) умови щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0003 були узгоджені з ОСОБА_4 та саме ОСОБА_4 було підписано проект договору оренди земельної ділянки, але дата у підписаному проекті договору поставлена не була, дата в договорі була поставлена працівником підприємства вже під час підготування та передачі договорів оренди для здійснення державної реєстрації, що свідчить про наявність волевиявлення ОСОБА_4 на укладення договору оренди саме з ПСП «Колос»; 5) з моменту набрання чинності вказаним договором, тобто з 13.06.2016 року, відповідач належним чином виконує умови цього договору, сплачуючи спадкоємцям орендну плату, що підтверджується письмовими доказами; 6) позивачем не зазначено в позовній заяві, яким чином порушено її права, та не надано докази на спростування факту підписання договорів її батьком ОСОБА_4 . Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповіді на відзиви від позивача та її представника не надходили.

Ухвалою суду від 15.08.2019 року до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказаною ухвалою судом також призначено судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

-чи виконано підпис ОСОБА_4 у додатковій угоді без номеру до договору оренди земельної ділянки без номеру від 27.09.2010 р., зареєстрованого в ДП «Центр державного земельного кадастру» 26.01.2012 р. № 01149, кадастровий № -01-011-0001, укладеній 05.04.2016 р. між ОСОБА_4 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Колос», у графі «Реквізити сторін. Орендодавець» від імені ОСОБА_4 ?

-чи виконано підпис ОСОБА_4 у договорі оренди землі, кадастровий № -01-011-0003, укладеному 13.06.2016 р. між ОСОБА_4 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Колос» у графі «Підписи сторін. Орендодавець» від імені ОСОБА_4 ?

01.10.2019 року на адресу суду надійшло клопотання експерта Херсонського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 25.09.2019 року про надання додаткових матеріалів, а саме достовірних вільних зразків підписів ОСОБА_4 в 15 офіційних документах за період з 2010 по 2016 роки, а також надійшов рахунок на проведення експертизи.

02.10.2019 позивачу ОСОБА_1 судом було направлено копію листа Одеського НДІСЕ щодо погодження строку виконання експертизи, клопотання про надання додаткових матеріалів для виконання експертизи та розрахунковий рахунок для сплати коштів за проведення експертизи та у разі погодження строків виконання експертизи позивача зобов`язано надати до Апостолівського районного суду достовірні вільні зразки підписів ОСОБА_4 в кількості 15 офіційних документів та копію платіжного документу про сплату вартості проведення експертизи.

Вимоги Апостолівського районного суду позивачем виконані не були, в зв`язку з чим Одеським НДІСЕ листом від 04.02.2020 року на запит суду від 03.02.2020 року копія ухвали про призначення судово-почеркознавчої експертизи разом з матеріалами цивільної справи повернута без виконання в зв`язку з неможливістю дачі висновку, оскільки клопотання експерта від 25.09.2019 року не задоволено, експерту не надано додаткові матеріали, необхідні для проведення експертизи, а також в зв`язку з не оплатою рахунку вартості проведення експертизи.

13.02.2020 року судом відновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12.03.2020 року.

12 березня, 14 квітня, 08 травня, 28 травня, 03 липня 2020 року проведення підготовчого судового засідання відкладено в зв`язку з неприбуттям учасників справи в судове засідання.

16.04.2020 року, 08.05.2020 року та 03.07.2020 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області було направлено на адресу позивача ОСОБА_1 , а також на електронну адресу її представника адвоката Фінкевича В.Г. листи щодо надання до суду вільних зразків підпису ОСОБА_4 та оплати вартості проведення експертизи.

Відповіді на вказані листи до суду від сторони позивача не надходило.

12 серпня 2020 року у підготовче судове засідання учасники справи не прибули, 10.08.2020 року представником позивача адвокатом Фінкевичем В.Г. подано клопотання про судовий розгляд вказаної справи без його участі та участі позивача за наявними у справі матеріалами, представником відповідача адвокатом Кудлюком О.І. подано клопотання про проведення підготовчого судового засідання без його участі та призначення справи до судового розгляду.

Ухвалою суду від 12.08.2020 року по справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.09.2020 року.

28.09.2020 року учасники справи в судове засідання не прибули, про дату та час судового розгляду повідомлені належним чином, представником відповідача подано заяву про розгляд справи без його участі та ухвалення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В зв`язку з неприбуттям учасників справи в судове засідання у справі оголошено перерву до 08.10.2020 року.

08.10.2020 року учасники справи в судове засідання не прибули, про дату та час судового розгляду повідомлені належним чином, представником відповідача подано заяву про розгляд справи без його участі та ухвалення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши надані сторонами докази, доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

У відповідності до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, що пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Крім того, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Згідно зі ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,5,6 статті 203 Цього кодексу.

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Судом встановлено, що 27.09.2010 року між орендодавцем ОСОБА_4 та орендарем ПСП «Колос» укладено договір оренди землі, відповідно до п.2 якого предметом договору є земельна ділянка, площею 9.0799 га, яка знаходиться на території Великокостромської сільської ради КСП «Комсомольське», з визначеним кадастровим номером -01-011-00. Вказаний договір укладено на 5 років та зареєстровано у відділі Держкомзему у Апостолівському районі 26.01.2012 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 01149.

05.04.2016 року між орендодавцем ОСОБА_4 та ПСП «Колос» укладено додаткову угоду б/н до договору оренди земельної ділянки б/н від 27.09.2010 року, зареєстрованого в ДП «Центр державного земельного кадастру» 26.01.2012 року № 01149, кадастровий номер -01-011-0001.

Крім того, 13.06.2016 року між орендодавцем ОСОБА_4 та орендарем Приватним сільськогосподарським підприємством «Колос» укладено договір оренди землі, відповідно до п.2 якого предметом договору є земельна ділянка, площею 11.0449 га, яка знаходиться на території Великокостромської сільської ради КСП «Комсомольське», з визначеним кадастровим номером -01-011-0003. Вказаний договір укладено на 10 років та зареєстровано 15.06.2016 року виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, № запису 15085332.

Також судом встановлено, що власник вищевказаних земельних ділянок ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його спадкоємцями за законом є позивач ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 та донька померлого ОСОБА_3 , кожен зі спадкоємців спадкує по 1/3 частці спадкового майна.

Таким чином, оспорювані додаткові угода до договору оренди землі від 05.04.2016 року та договір оренди землі від 13.06.2016 року укладені між ОСОБА_4 як власником земельних ділянок та відповідачем.

Позивач згідно наданих нею копій свідоцтв про право на спадщину за законом від 01.09.2017 являється власником по 1/3 частці спірних земельних ділянок, іншими співвласниками спірних земельних ділянок є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які залучені до участі у справі у якості третіх осіб. Частки спірних земельних ділянок, власником яких є позивач та треті особи, не виділені в натурі.

Звертаючись з позовними вимогами щодо оспорювання додаткової угоди до договору оренди землі від 05.04.2016 року та договору оренди землі від 13.06.2016 року, позивач не підтвердила свої повноваження на оспорювання вказаних угод в цілому, тобто позивач не підтвердила наявність повноважень на оспорювання угод в частині оренди часток земельних ділянок, які належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на підставі чого суд доходить висновку по відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсними оспорюваних угод щодо оренди часток земельних ділянок, які належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Стосовно позовних вимог в іншій частині суд зазначає наступне.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначила, що оспорювані нею додаткова угода до договору оренди землі від 27.09.2010 року, укладена 05.04.2016 року між її батьком ОСОБА_4 та відповідачем, та договір оренди землі, укладений 13.06.2016 року між ОСОБА_4 та відповідачем, є недійсними, оскільки ОСОБА_4 вказані додаткову угоду від 05.04.2016 року та договір оренди землі від 13.06.2016 року не підписував.

На підтвердження обґрунтування позовних вимог позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу. За клопотанням сторони позивача судом було призначено судово-почеркознавчу експертизу, але ухвала суду повернута без виконання в зв`язку з ненаданням позивачем документів з вільними зразками підпису ОСОБА_4 в кількості, достатній для проведення експертного дослідження, та в зв`язку з не проведенням оплати вартості вказаної експертизи.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині другій статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки позивачем не надано докази на підтвердження позовних вимог, суд доходить висновку про відмову у їх задоволенні.

Звертаючись з даним позовом, у його обґрунтування позивач вказувала, що додаткова угода від 05.04.2016 року була зареєстрована у встановленому законом порядку після смерті ОСОБА_4 .

Суд відхиляє вказані твердження як необґрунтовані з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Оскільки спірна додаткова угода до договору оренди землі була укладена та підписана за життя орендодавця, виконувалася сторонами, її реєстрація після смерті власника земельної ділянки не свідчить про її неукладеність, крім того, умовами додаткової угоди до договору не передбачене автоматичне припинення оренди у зв`язку із переходом права власності на земельну ділянку.

Заперечуючи проти позову в частині вимог щодо оскарження договору оренди землі від 13.06.2016 року, представник відповідача вказував на те, що істотні умови оспорюваного договору були досягнуті між сторонами за життя власника земельної ділянки ОСОБА_4 , який передав земельну ділянку у користування відповідачу, отримував орендну плату за оренду земельної ділянки та не висловлював бажання щодо припинення договірних відносин.

Вказані заперечення відповідача стороною позивача спростовано не було, тому суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд покладає понесені позивачем витрати на позивача.

Керуючись ст.ст.10-13,81,259,263,265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , , в інтересах якої діє адвокат Фінкевич Володимир Григорович, до Приватного сільськогосподарського підприємства «Колос», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсними договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішенння складено 09 жовтня 2020 року.

Суддя: Т.А.Чумак