Справа № 169/1008/19
Провадження № 2-о/344/41/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Луківська селищна рада про встановлення факту проживання однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється рідною донькою ОСОБА_2 . 21.02.1995 року ОСОБА_2 уклала шлюб із ОСОБА_3 . Перебуваючи в шлюбі ОСОБА_4 придбала житловий будинок, що знаходиться в с. Зілов, Турійського р-ну, Волинської області, (договір купівлі-продажу житлового будинку ААІ № 431626 від-22.01.1998) Відповідно, у шлюбі, ОСОБА_3 придбав земельні ділянки, (державний акт від 13.03.1999 року). Після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3

01.10.2019 року заявник звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, однак їй було роз`яснено, що вона як спадкоємець четвертої черги повинна підтвердити факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до відкриття спадщини.

З моменту укладання шлюбу матері заявника - ОСОБА_4 з її вітчимом - ОСОБА_3 відносини із вітчимом у заявниці були чудові, останній відносився до неї, як до доньки, заявник у свою чергу також ставилась до нього як до рідного батька. Завжди допомагала їм по домогосподарству, вони спільно проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Факт спільного проживання можуть підтвердити також свідки. Після їхньої смерті, заявник взяла на себе обов`язки щодо поховання та здійснення ритуальних послуг, по цей час турбується про стан майна, яке належало її матері та вітчиму.

За час такого проживання заявник була пов`язана спільним побутом та бюджетом зі спадкодавцями, проводила разом дозвілля, проявляла турботу та матеріальну підтримку до них. В зв`язку із хворобою ОСОБА_4 , оплачувала їй лікування, купляла медикаменти, одяг, продукти харчування, готувала їжу, прала білизну, здійснювала догляд; особисто, так і шляхом найняття третіх осіб, здійснювала виклики сімейного лікаря. В період такої хвороби змушена була - її перевезти за її волевиявленням, до Тисменицького р-ну Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою від 15.08.2019 року № 567 виданого Майданівською с/р, Тисменицького р-ну.

Відповідно після смерті матері, ОСОБА_4 , так і після смерті вітчима ОСОБА_3 усі витрати по похованню, поминально-обрядових традиціях та майбутньому спорудженню надгробних пам`ятників, заявник взяла на себе. Оскільки за життя спадкодавцями не зроблено розпорядження на випадок своєї смерті (заповіту), спадкування повинне здійснюватись за законом.

Враховуючи вищенаведене та те, що житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 72, 4 кв.м, в тому числі житловою площею 45 кв.м., земельні ділянки 0.25 га - для будівництва і обслуговування даного житлового будинку, ділянки 0.33 та 0.52 га для ОСГ, що такожзнаходяться в с. Зілове, Турійського р-ну, Волинської області, належали матері та вітчимузаявника, після їхньої смерті відкрилась спадщина, що має для ОСОБА_1 , як заявника,юридичне значення та необхідне їй для оформлення даної спадщини, вважає, що є всіпідстави для встановлення в судовому порядку факту проживання заявника однією сім`єюне менше п`яти років на час відкрйття спадщини - день смерті вітчима, ОСОБА_3 .

Представник заявника в судове засідання не з`явився, заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві, просив заяву задоволити в повному обсязі, розглянути справу без його участі (а.с.65 ).

Заінтересована особа Луківської селищної ради в судове засідання не зявився, подав заяву, якою проти заявлених вимог не заперечив, просив розглянути справу без його участі (а.с. 33).

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого 22.06.2010 року батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 виданого 21.02.1995 року ОСОБА_2 змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 »(а.с.12).

Згідно копії свідоцтва про одруження НОМЕР_3 виданого 03.07.2002 року заявниця змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_10 »(а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 від 15.11.2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 63 роки, про що складено відповідний актовий запис №1864 (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_5 від 03.06.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 65 років, про що складено відповідний актовий запис №27 (а.с.9 на звороті).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 22.01.1998 року Серія ААІ №431626 ОСОБА_5 придбала житловий будинок, що знаходиться в с. Зілов Турійського району Волинської області(а.с.12).

Як вбачається з копії Державного акту на право приватної власності на землю Серія ВЛ МР 21, ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку пл. 0,85 га, яка розташована на території Миляновичівської сільської ради для будівництва та обслуговування житлового і господарськуих будівель 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,60 га(а.с.14).

Згідно довідки виданої Майданською сільською радою від 15.08.2019 року №567 встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 провела похорон матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 А/З № 1864 від 15.11.2018 року, з якою до дня смерті разом проживали(а.с.15).

Відповідно до довідки виданою Луківською селищною радою Турійського району Волинської області від 29.07.2019 року №741, встановлено , що згідно запису в погосподарській АДРЕСА_2 , проживав та був зареєстрований до дня своєї смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно в селі Зілове Турійського району Волинської області, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за номером АДРЕСА_1 ; земельна ділянка заг. пл.0,33 га для ведення селянського господарства; земельна ділянка заг. пл. 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового і господарськуих споруд; земельна ділянка заг. пл. 0,52 га для ведення особистого селянського господарства(а.с.16).

01.10.2019 року заявниця звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Стасюк Ю.В. в смт. Турійськ Турійського району(а.с.17). Та їй було роз`яснено, що вона як спадкоємець четвертої черги повинна підтвердити факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до відкриття спадщини.

Згідно до ч.2 ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю.

Відповідно до ч.1. ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. А ч.3 цієї статті передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, визначає ч.1 ст. 316 згаданого кодексу.

Крім того, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надали пояснення відповідно до яких повідомили, що з заявницею знайомі, оскільки, є сусідкою та листоношею знали також покійних батьків заявниці. Стверджують, що заявниця допомагала батькам по господарству з 2012 року по травень 2019 року, робила ремонт у будинку. За час спільного проживання з батьками проявляла турботу і матеріальну підтримку. Псля смерті родичів несла усі витрати по похованню та поминальних обідах. На даний час продовжує дбати про домоволодіння своїх батьків, підтримує у належному стані будинок, земельні ділянки, могилу ОСОБА_3 (а.с. 60-64).

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт.

Всі наведені докази вказують на підтвердження факту, постійного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю не менше п`яти років, починаючи з 2012 року із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

А тому, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту постійного проживання заявниці з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 , є підставними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст.124 Конституції України, ст.ст., 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 82, 239, 258-259, 263-265, 268, 315-316, 318, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Луківська селищна рада про встановлення факту проживання однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю не менше п`яти років, починаючи з 2012 року на час відкриття спадщини дня смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 22.10.2020 року.

Суддя Пастернак І.А.