ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6919/20 Справа № 191/3985/19 Суддя у 1-й інстанції - Кухар Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2020 року

у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 09 листопада 2012 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву за умовами якого, останній отримав кредит у розмірі 4 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 20,40 процентів на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 30 вересня 2019 року утворилась заборгованість в сумі 329 211, 72 грн., яка складається із: 4 000 грн. заборгованості за кредитом, 320 722,52 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 4 489,20 грн. заборгованості за пенею та комісією.

Зазначають, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, отже заборгованість до стягнення становить 124 591,41 грн., яка складається з наступного: 4 000 грн. заборгованості за кредитом, 120 591,41 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 09 листопада 2012 року по 29 червня 2018 року.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2020 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що банк звернувся до суду з позовом за захистом свого порушеного права поза межами позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції неправильно застосував строк позовної давності, оскільки перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки.

Відзиву на апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду не надходило.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що АТ КБ ПриватБанк надано копію анкети-заяви ОСОБА_1 від 09 листопада 2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої відповідач виявляє бажання оформити на своє ім`я банківську карту (а.с.8).

Зазначена вище анкета-заява не містить умов щодо розміру тіла кредиту (кредитного ліміту), строку дії кредитного договору, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитом, неустойки, комісії.

Долучені до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, затверджені наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, якими передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом процентів, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг, - відповідачем не підписані.

Анкета-заява містить текст про погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем.

На підтвердження свого позову банком представлено розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 09 листопада 2012 року згідно якого, станом на 30 вересня 2019 року утворилась заборгованість в сумі 329 211, 72 грн., яка складається із: 4 000 грн. заборгованості за кредитом, 320 722,52 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 4 489,20 заборгованості за пенею та комісією, які просив стягнути з відповідача на свою користь.

Згідно з позовом, позивач просить стягнути частину вищевказаної заборгованості у розмірі 124 591,41 грн., яка складається з наступного: 4 000 грн. заборгованості за кредитом, 120 591,41 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 09 листопада 2012 року по 29 червня 2018 року.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив із того, що згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором, останній платіж відповідачем здійснено 27 листопада 2015 року (поповнення готівкою), однак з позовом до суду про стягнення заборгованості банк звернувся лише 23 жовтня 2019 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, про застосування якої було заявлено відповідачем.

Відповідно до статей 526, 1054, 1055 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа (кредитор) довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд (частина п`ята статті 261 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, тощо).

Судом першої інстанції установлено факт пропуску позивачем позовної давності, зокрема, щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом. Крім того, оскільки після спливу визначеного договором строку кредитування право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося, то спливла і позовна давність за вимогою про сплату процентів за цим кредитом.

Оскільки позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової його вимоги про стягнення з відповідача (процентів). Відтак, не може бути стягнуто проценти, нараховані на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність була пропущена.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 14-10цс18.

При цьому, відповідач не заперечував факт отримання в 2012 році кредитної картки №№ НОМЕР_1 та отримання за нею (карткою) кредитних коштів, користування кредитними коштами, що підтверджується відповідною випискою, та поданням останнім заяви про застосування позовної давності, оскільки саме це й свідчить про те, що позов є обґрунтованим в частині вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида