Справа № 200/9091/13-ц
Провадження № 2-п/032/38/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Кубрак К.В. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2013 року, ухваленого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 16.07.2019 року звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2013 року, ухваленого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що в липні 2019 року, звернувшись до сервісного центру УМВС з метою реалізації автомобіля, ОСОБА_1 було повідомлено про накладення арешту ДВС. Здійснивши доступ до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, було встановлено про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт його майна, які винесені на підставі виконавчого листа № 200/9191/13-ц від 29.01.2015 року. 08.07.2019 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та отримав копію рішення суду. ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, на якому було ухвалено вказане рішення суду, та не повідомив про причини неявки відносно цього засідання, оскільки не був належним чином повідомлений про дату його проведення. З 2011 року ОСОБА_1 мешкає за адресою АДРЕСА_1 , тому жодного поштового повідомлення, судової повістки до суду йому не надходило та відповідно він їх не отримував за адресою реєстрації, яка була відома суду з позовної заяви. Вказане позбавило його подавати докази та клопотання, заяви, надавати пояснення суду, користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами, які мають істотне значення для вирішення справи та призвело до ухвалення неправильного рішення суду.

Заявник також зазначає, що позивач не мав права нараховувати штраф у твердій грошовій сумі, формування штрафу у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості є подвійною відповідальністю за одне й теж порушення. Незаконність визначення цієї суми полягає в тому, що вона створює подвійну відповідальність відповідача перед позивачем, що забороняється ст. 61 Конституції України. Також, позивач звернувся до суду зі спливом строку позовної давності, що є підставою для відмови в його задоволенні. Враховуючи ту обставину, що, починаючи з 30.03.2006 року (дата останнього платежу, повернення заборгованості) банк фактично знав про своє порушене право, проте не заявляв про це, і саме з цього моменту і починається перебіг позовної давності як щодо основного зобов`язання так і до застосування відсотків за його користування та інших передбачених договором сум. Тобто, починаючи з 30.03.2006 року по 08.07.2013 року (дата звернення з позовом до суду) строк позовної давності щодо вказаного кредитного договору та стягнення неустойки за договором сплив. Банком було подано до суду позов про порушення своїх прав у липні 2013 року, а ОСОБА_1 перестав виконувати своє зобов`язання у березні 2006 року, тому до спірного кредитного зобов`язання слід застосувати позовну давність. Посилаючись на зазначене, заявник просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, переглянути вищевказане заочне рішення, скасувати його та призначити справу для розгляду в загальному порядку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду вказаної заяви була визначена суддя ОСОБА_3 .

В зв`язку з закінченням строку відрядження судді ОСОБА_3 , відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 156 від 09.10.2019 року та Протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 16.10.2019 року для розгляду вказаної заяви була визначена суддя Женеску Е.В.

В зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_4 від здійснення правосуддя, відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 179 від 07.05.2020 року та Протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 12.05.2020 року для розгляду вказаної заяви було визначено суддю Сліщенко Ю.Г.

В зв`язку із звільненням судді ОСОБА_5 у відставку, відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 264 від 10.08.2020 року та Протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 14.08.2020 року для розгляду вказаної заяви була визначена суддя Кудрявцева Т.О.

Ухвалою судді від 17.08.2020 року дана заява прийнята до провадження та призначено судове засідання по її розгляду на 10.09.2020 року.

10.09.2020 року в зв`язку з перебуванням судді Кудрявцевої Т.О. на лікарняному розгляд справи було перепризначено на 07.10.2020 року.

В судове засідання відповідач не з`явився? про розгляд справи повідомлений належним чином, його представник надав суду заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення суду у його відсутність.

В судове засідання представник позивача не з`явився? про розгляд справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив.

Розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає наступне.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2013 року, ухваленим у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено позовні вимоги позивача, стягнуто з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KS11921441 від 18.02.2006 року станом на 05.06.2013 року в сумі 96709,42 грн., де заборгованість за кредитом 6468,04 грн., заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом 30646,64 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 54513,34 грн., штраф 5081,40 грн.

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 231 ЦПК України, положення якого діяли на час ухвалення судом вказаних рішень, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 284 ЦПК України в редакції 2017 року заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Згідно до ч.3, 4 цієї статті учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 287 ЦПК України в редакції 2017 року у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Частиною першою ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення обов`язковим є наявність обох підстав одночасно.

Судом встановлено, що в липні 2019 року відповідач звернувся до сервісного центру УМВС з метою реалізації автомобіля, де йому було повідомлено про те, що на автомобіль накладено арешт ДВС. З Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень ним було встановлено про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт його майна, які винесені на підставі виконавчого листа № 200/9191/13-ц від 29.01.2015 року. 08.07.2019 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами цивільної справи та отримав копію рішення суду.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 з поважних причин пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, в зв`язку з чим цей строк підлягає поновленню.

У наданій суду заяві про перегляд заочного рішення заявник посилається на те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, тому не з`явився в судове засідання, на якому було ухвалено вказане рішення суду, та не повідомив про причини неявки відносно цього засідання. З 2011 року ОСОБА_1 мешкає за адресою АДРЕСА_1 , тому жодного поштового повідомлення, судової повістки до суду йому не надходило та відповідно він їх не отримував за адресою реєстрації, яка була відома суду з позовної заяви. Вказане позбавило його можливості подавати докази та клопотання, заяви, надавати пояснення суду, користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами, які мають істотне значення для вирішення справи та призвело до ухвалення неправильного рішення суду.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1,2, 3, 5 ст. 74 ЦПК України в ред. 2004 року, який діяв на час розгляду цивільної справи, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, судом на виконання вимог ст.122 діючого на той час ЦПК України на адресу відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи було направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до отриманої судом інформації з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМВ України в Дніпропетровській області від 24.07.2013 року ОСОБА_1 значився зареєстрованим за адресою АДРЕСА_2 , яка також зазначена в позовній заяві.

Як свідчать матеріали справи, на вказану адресу судом неодноразово направлялися судові повістки про виклик відповідача. ОСОБА_1 в судове засідання по зазначеній в позові адресі, яка є адресою його реєстрації, в судові засідання не з`явився, про зміну ним адреси проживання на адресу АДРЕСА_1 суду відомо не було і доказів цього відповідачем суду не надано.

Суд вважає, що відповідачем не надано будь-яких доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, які у випадку його присутності в судовому засіданні при розгляді справи, могли би вплинути на прийняте судом рішення.

В заяві про перегляд заочного рішення заявник, зокрема, зазначає, що позивач не мав права нараховувати штраф у твердій грошовій сумі, формування штрафу у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості є подвійною відповідальністю за одне й теж порушення. Незаконність визначення цієї суми полягає в тому, що вона створює подвійну відповідальність відповідача перед позивачем, що забороняється ст. 61 Конституції України.

Разом з цим, відповідачем не надано доказів, що із вказаних підстав зазначений в рішенні суду укладений ним 18.02.2006 року з ПАТ КБ «ПриватБанк» картковий договір DNH4KS11921441 визнаний недійсним, що він в установленому законом ним оспорювався. Будь-яких розрахунків суми боргу, які б суперечували розрахунку, наданому позивачем, відповідачем суду не надано.

З огляду на зазначене, з урахуванням того, що скасування заочного рішення можливе лише за наявності двох передбачених ЦПК України обставин, заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2014 року задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 127, 260, 284-289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2013 року, ухваленого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2013 року, ухваленого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного без задоволення.

Суддя Т.О. Кудрявцева