Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/1309/19
провадження: 2/614/18/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

27.02.2020

смт. Борова Борівського району Харківської області

справа № 614/1309/19

Борівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Гуляєвої Г.М., за участю секретаря Кравцової О.П.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Борівська державна нотаріальна контора Харківської області, ОСОБА_4 ,

про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, про визнання права власності на 1/3 частину земельної ділянки,

за участю учасників справи:

позивача: ОСОБА_5 ,

представника позивача: ОСОБА_6 ,

відповідача: ОСОБА_7 ,

представника відповідача: ОСОБА_12. ,

третьої особи: ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В :

1. Короткий зміст позовних вимог

09.12.2019 ОСОБА_5 звернувся до Борівського районного суду Харківської області з позовом, який був уточнений 20.01.2020, до ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , в якому просив визнати частково недійсними: свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку земельної ділянки померлого ОСОБА_10 , видане 07.06.2013 ОСОБА_7 державним нотаріусом Борівської державної нотаріальної контори Харківської області Бондаренко О.В., реєстровий номер 451; свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку земельної ділянки померлого ОСОБА_10 , видане 07.06.2013 ОСОБА_9 державним нотаріусом Борівської державної нотаріальної контори Харківської області Бондаренко О.В., реєстровий номер 454. Визнати за позивачем право власності на 1/3 частину земельної ділянки або 1,3194 га площею 3,9583 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :11:006:0062, яка належала ОСОБА_10 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХР № 050418, розташовану на території Борівської селищної ради Борівського району Харківської області. Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 і ОСОБА_9 на 1/2 частини земельної ділянки площею 3,9586 га, розташовану на території Борівської селищної ради Борівського району Харківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :11:006:0062, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 050418, реєстраційний номер 38, на ім`я ОСОБА_10 .

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_5 посилається на наступні обставини.

ОСОБА_10 є рідним батьком позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,9583 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :11:006:0062, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку на ім?я ОСОБА_10 серії ХР № 050418, виданим Борівською районною державною адміністрацією Харківської області 21.02.2005.

Спадкоємцями першої черги на спадкове майно за законом стали мати позивача ОСОБА_7 , його брат - ОСОБА_9 та сам позивач - ОСОБА_5 .

Батько позивача ОСОБА_10 не залишив заповіту на випадок своєї смерті, що встановлено за даними спадкового реєстру.

Спадщину у встановленому законом порядку прийняли відповідачі по справі.

При цьому, відповідачі державному нотаріусу не повідомили, що позивач також є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого. Більше того, у заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запевнили державного нотаріуса, що крім них, інші спадкоємці відсутні. При цьому, державний нотаріус не перевірила коло осіб, які мали право на спадщину за законом після смерті батька.

Тому 07.07.2013 за реєстровими №№ 451, 454 державним нотаріусом Борівської ДНК Харківської області Бондаренко О.В. було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_7 та ОСОБА_9 по Ѕ частині кожному з них.

Позивачу про це відомо не було, спір щодо земельної ділянки не виникав. На теперішній час позивачу стало відомо, що відповідачі без оформлення договору купівлі-продажу продали земельну ділянку, яка належала батькові.

Позивач вказує, що видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_10 тільки відповідачам по справі, порушено право позивача на 1/3 частину земельної ділянки як спадкоємця за законом першої черги - сина померлого ОСОБА_10

2. Позиції учасників справи

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 03.01.2020 було відкрито провадження і вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

16.01.2020 до Борівського районного суду Харківської області надійшов відзив від ОСОБА_7 , в якому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав. Чоловік ОСОБА_7 - ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час відкриття спадщини зі спадкодавцем в одному будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . На той час ОСОБА_7 тяжко хворіла, неодноразово була на лікуванні в лікарнях, їй робили операцію. Сім?я була дуже в скрутному матеріальному стані. Чоловік відповідача оформив на себе декілька кредитів, щоб остання могла лікуватися, купувати необхідні ліки. Тому після смерті чоловіка, ОСОБА_7 не займалася оформленням спадщини, а разом з сином ОСОБА_11 вирішили погашати кредити. І тільки в 2013 році ОСОБА_7 звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини. Ознайомившись з наданими документами, державний нотаріус Бондаренко О.В. заявила, що коли син ОСОБА_11 на день смерті батька проживав разом з ним, то згідно ст. 1268 ЦК України ОСОБА_7 повинна оформляти спадщину на двох, на себе і на ОСОБА_9 .

Таким чином, позивач, як спадкоємець першої черги за законом на майно померлого батька, в свій час мав право на 1/3 частину земельної ділянки, але відмовившись від своєчасного оформлення спадщини - не скористався своїм правом.

20.01.2020 до Борівського районного суду Харківської області надійшла відповідь на відзив, згідно якої ОСОБА_5 просить задовольнити позовні вимоги, оскільки ніякої розмови матері з дітьми, в якій би останні відмовилися від спадщини на її користь, не було. Відповідачі оформили право на земельну ділянку виключно на своє ім?я, не поставивши до відома позивача і третю особу ОСОБА_4 , хоча останні також є спадкоємцями першої черги за законом на майно померлого батька.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 21.01.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 .

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 12.02.2020 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі та надав наступні пояснення. ОСОБА_5 не прийняв спадщину, оскільки не знав про необхідність подання заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. Крім того, ОСОБА_5 не претендував до 2019 року на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька, оскільки думав, що мати - ОСОБА_7 оформила земельну ділянку тільки на себе. Після смерті батька ОСОБА_10 заповіт відсутній, тому спадкоємцями першої черги за законом на майно померлого ОСОБА_10 є його дружина - ОСОБА_7 та діти: ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 . В зв?язку з наявністю чотирьох спадкоємців першої черги за законом на майно померлого батька - то позивач вважає незаконним видачу свідоцтв про право на спадщину за законом лише відповідачам. При цьому, позивач пояснив, що навіть у 2019 році до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини також не звертався.

Представник позивача адвокат Кравцун В.А. в судовому засіданні пояснив, що нотаріус належним чином не повідомила про наявність інших спадкоємців і не повідомила їх про можливість визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог та пояснила, що звернулася за оформленням спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_10 через три роки після його смерті. Нотаріус повідомила, що після смерті ОСОБА_10 із заявами про прийняття спадщини жоден спадкоємець до того часу не звертався, тому спадщину необхідно оформляти на осіб, які фактично прийняли її в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, тобто на осіб, які були зареєстровані та постійно фактично мешкали на момент смерті зі спадкодавцем - ОСОБА_7 та неповнолітнього сина ОСОБА_9 .

Представник відповідача адвокат Молчанов М.П. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 дійсно є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого батька, проте він не скористався своїм правом на прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Третя особа Борівська ДНК Харківської області в судове засідання не з?явилася, проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просить розглядати за відсутності її представника, про що надала відповідну заяву.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки, на її думку, права позивача жодним чином не порушені, так як він сам не виконав свій обов?язок, який полягає в необхідності подання заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори.

3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11). ОСОБА_5 є сином ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.10). За інформацією Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 28.10.2019, за ОСОБА_10 зареєстровано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 050418, кадастровий номер :11:006:0062 площею 3,9583 га (а.с.14). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 050418, ОСОБА_10 є власником земельної ділянки площею 3,9583 га, розташованої на території Борівської селищної ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_7 є дружиною ОСОБА_10 (а.с.82). ОСОБА_9 є рідним сином ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.85). ОСОБА_4 являється рідною дочкою ОСОБА_10 . ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на підставі ст. 1261 ЦК України успадкували після смерті ОСОБА_10 та є власниками в рівних частинах земельної ділянки АДРЕСА_1 площею 3,9583 га, кадастровий номер :11:006:0062, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 07.06.2013 (а.с.99-102) та копіями Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.156-157).

4. Релевантні джерела права й акти їх застосування

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно ч. 1 ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення

Як вбачається із встановлених судом обставин, після смерті батька позивача ОСОБА_10 залишилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,9583 га, кадастровий номер :11:006:0062.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що заповіт після смерті ОСОБА_10 , який би охоплював вказану земельну ділянку, відсутній. Таким чином, право на спадкування отримують особи, визначені ст. 1261 ЦК України, тобто спадкоємці першої черги за законом: дружина - ОСОБА_7 та діти: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

У встановлений законодавством шестимісячний термін жодний зі спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що також підтверджується матеріалами спадкової справи після смерті ОСОБА_10 .

Проте, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на час відкриття спадщини були зареєстровані та постійно проживали разом зі спадкодавцем ОСОБА_10 , таким чином, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вони вважаються такими, що фактично прийняли спадщину.

В свою чергу, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на час відкриття спадщини не проживали разом зі спадкодавцем, тому на підставі ст. 1269 ЦК України, мали право подати в шестимісячний термін нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Проте своїм правом останні не скористалися, тому в силу ст. 1272 ЦК України вважаються такими, що не прийняли спадщину, а отже не набули права на спадкове майно.

Оскільки позивач не вчинив жодних дій, передбачених чинним цивільним законодавством, спрямованих на прийняття спадщини, а саме: не подав заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_10 ; пропустивши строк для прийняття спадщини, не звернувся до суду для встановлення додаткового строку, не навів поважних причин пропуску вказаного строку, таким чином, не прийняв спадщину та не набув на неї прав, тому суд не вбачає порушення його прав видачею свідоцтв про право на спадщину за законом відповідачам.

Таким чином, суд вважає, що оспорювані свідоцтва про право на спадщину за законом є цілком законними, правомірно виданими та такими, що не підлягають визнанню частково недійсними, в зв`язку з цим відсутні підстави для визнання права власності за позивачем на 1/3 частину земельної ділянки та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_7 і ОСОБА_9 на 1/2 частини земельної ділянки площею 3,9586 га.

Крім того, на час відкриття спадщини відповідач ОСОБА_9 був неповнолітнім, а отже згідно ст. 1241 ЦК України мав право на обов?язкову частку у спадщині.

При наданні оцінки твердженням позивача про його необізнаність щодо необхідності подання заяви про прийняття спадщини, суд виходить з презумпції обізнаності особи про стан її порушеного права.

6. Висновки суду за результатами розгляду справи

З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

З урахуванням матеріалів справи, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 259, 264, 265, 268, 273, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі, ст. ст. 1216, 1217, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272, 1301 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Борівська державна нотаріальна контора Харківської області, ОСОБА_4 , про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, про визнання права власності на 1/3 частину земельної ділянки - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено 03.03.2020.

Головуючий суддя Гуляєва Г. М.