ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року

м. Харків

справа № 642/2904/19-ц

провадження № 22ц/818/4009/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Яцини В.Б.

перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21 січня 2020 року в складі судді Бородіної О.В. по справі за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21 січня 2020 року позов керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Харківської міської ради - задоволено.

На вказане заочне рішення суду 18 березня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - залишено без задоволення.

Повний текст ухвали складено 02 червня 2020 року.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду 25 червня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 08 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без руху та апелянту надано строк 10 днів для сплати судового збору в розмірі 11 586,71 грн з дня отримання копії цієї ухвали.

Копія вказаної ухвали судді 08 липня 2020 року направлена на адресу ОСОБА_1 , однак 27 серпня 2020 року конверт з копією ухвали повернуто до суду апеляційної інстанції без вручення адресату з поміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 152-153).

У зв`язку з чим, 28 серпня 2020 року копію ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху повторно направлено на адресу ОСОБА_1 , проте 07 жовтня 2020 року конверт з копією ухвали повернуто до суду апеляційної інстанції без вручення адресату з поміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 155-156).

Таким чином, двічі апеляційний суд з дотриманням вимог процесуального закону надсилав апелянту копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху за належною адресою, однак поштові відправлення повернуті у зв`язку з суб`єктивною поведінкою ОСОБА_1 щодо неотримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

ОСОБА_1 вказані в ухвалі недоліки до теперішнього часу не усунуто.

Будь-яких клопотань, пов`язаних з апеляційною скаргою, або квитанції про сплату судового збору від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу.

Принцип юридичної визначеності як складова частина конституційного принципу верховенства права зобов`язує апелянта самостійно цікавитися перебігом розгляду його скарги в суді апеляційної інстанції. Тривала відсутність такого інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, оскільки апелянтом не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги, вважаємо за необхідне визнати апеляційну скаргу ОСОБА_1 неподаною та повернути її апелянту, а справу направити до суду першої інстанції.

Апелянту роз`яснюється, що відповідно до ч.2 ст.357, ч.7 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення (а саме, в разі сплати судового збору та подання апеляційної скарги в передбаченому законом порядку).

Керуючись ч.3 ст.185, ст.357 ЦПК України

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21 січня 2020 року в складі судді Бородіної О.В. по справі за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки вважати неподаною та повернути апелянту, а справу направити до суду першої інстанції.

Вилучити з матеріалів справи і повернути ОСОБА_1 оригінал апеляційної скарги (а.с. 138-146), долучити до матеріалів справи її копію.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

В.Б. Яцина