КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 370/1226/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Косенко А.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Кулікової С.В., Желепи О.В.,

при секретарі Климчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 30 липня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню у справі за позовом суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , фізичної особи суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу частки у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Камілла» та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі недійсним, -

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року представник ОСОБА_2 - адвокат Щелков П.С. звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за первісним позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу частки у статутному фонді ТОВ «Торговий дім «Каміла» та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі недійсним.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 05 вересня 2016 року у справі №370/1226/15-ц: позовні вимоги за первісним позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів задоволено.

Стягнуто з громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 20 000 грн. як майнову поруку згідно п.1.5 договору «Про відступлення права вимоги за договором купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» солідарно з громадянином Республіки Білорусь ОСОБА_2 за прострочення виконання майнового зобов`язання, що виникло з Договору договором купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» від 17.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Насобіною Г.О. за реєстром №1491.

Стягнуто з громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 7 980 000 грн. внаслідок невиконання зобов`язання за Договором та договором про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» від 05.05.2015 року зареєстрований в реєстрі №330.

Стягнуто з громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 заподіяні збитки від інфляції в розмірі 4 192 грн. за час прострочення після спливу 60 календарних днів з моменту вчинення правочину за Договором.

Стягнуто з громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 3% процентів річних від простроченої суми, що становить 370 189 грн. 39 коп. за час прострочення після спливу 60 календарних днів з моменту вчинення правочину за Договором.

Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 3683 грн. 23 коп. судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору відступлення відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання Договору недійсним відмовлено.

На вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу і 24 листопада 2017 року апеляційним судом Київської області було ухвалено рішення, яким рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення грошових коштів та постановлено нове. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 20 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 7 980 000 грн. як невиконане зобов`язання за Договором та Договором відступлення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 як відшкодування збитків від інфляції в розмірі 4 192 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 3% річних від простроченої суми, що становить 370 189 грн. 39 коп.

На підставі рішення апеляційного суду Макарівським районним судом Київської області було видано 3 виконавчих листа, а саме: - №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 7 980 000 грн.; - № 370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 4 192 000 грн.; - №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 370 189 грн. 39 коп.

14 березня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Наконечним І.М. було відкрито виконавче провадження №55989291 за виконавчим листом №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 7 980 000 грн.

01 листопада 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Наконечним І.М. було відкрито виконавче провадження №57575997 за виконавчим листом №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 4 192 000 грн. Того ж дня, 01 листопада 2018 року, виконавче провадження №55989291 та виконавче провадження №57575997 було об`єднано у зведене виконавче провадження №57576813.

13 червня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Наконечним І.М. було відкрито виконавче провадження №59353196 за виконавчим листом №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 370 189 грн. 39 коп. Того ж дня, 13 червня 2019 року, виконавче провадження №59353196 було приєднано до зведеного виконавчого провадження №57576813.

Проте, ОСОБА_2 та її представник вважали, що виконавчі листи №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 7 980 000 грн., №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 4 192 000 грн., №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 370 189 грн. 39 коп., видані Макарівським районним судом Київської області є такими, що не підлягають виконанню з огляду на наступне.

Так, підставою для ухвалення вищезазначених рішень судів першої та апеляційної інстанції було визначено наявність непогашеного боргу ОСОБА_2 за Договором в розмірі 8 000 000 грн. перед ОСОБА_4 , який, в свою чергу, відступив своє право вимоги до ОСОБА_2 щодо стягнення 8 000 000 грн. ФОП ОСОБА_1 на підставі Договору відступлення.

Проте, 17 грудня 2014 року ОСОБА_4 передав ОСОБА_2 свою частку у розмірі 50%, що становить 8 000 000,00 грн., в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» шляхом укладення Договору.

Цього ж дня, а саме 17 грудня 2014 року ОСОБА_4 письмово просив ОСОБА_2 зарахувати зустрічні однорідні вимоги, які вони мають один перед одним, тобто буквально - врахувати передану частку в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» у якості часткової виплати заборгованості, яка виникла у ОСОБА_4 перед ОСОБА_2 .

Як вбачається із заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17 грудня 2014 року, в ній ОСОБА_4 зазначав, що має непогашену заборгованість перед ОСОБА_2 в розмірі 21 435 721 грн. 92 коп. та те, що ОСОБА_2 має перед ОСОБА_4 заборгованість за Договором в розмірі 8 000 000,00 грн. і просив ОСОБА_2 зарахувати однорідні зустрічні вимоги внаслідок чого, загальна заборгованість ОСОБА_4 перед ОСОБА_2 зменшується зокрема на 8 000 000 грн., а заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 в розмірі 8 000 000 грн. за Договором вважається погашеною.

При цьому, ОСОБА_4 в заяві вказував, що: «З моменту підписання цієї заяви вважаю, що зобов`язання ОСОБА_2 щодо сплати грошових коштів за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» таким, що виконано та припинено у повному обсязі, заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 немає».

Крім того, 17 грудня 2014 року ОСОБА_2 залік однорідних вимог прийнято, про що свідчить його підпис на заяві.

В подальшому, ОСОБА_4 відступлено неіснуючий борг своєму адвокату ОСОБА_1, який в подальшому звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за придбання частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» (справа №370/1226/15).

У свою чергу, факт належності підписів на заяві саме ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , підтверджується доводами, наведеними у висновку експерта за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи від 17.01.2018 року №34/37-38/18-23 та висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 24.05.2018 року №6144+6146/18-32. Вважали можливим стверджувати, що при складенні та підписанні Заяви участь брали виключно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Крім того, свідками в межах кримінального провадження №0000588 від 22.01.2018 року було надано пояснення щодо факту існування заборгованості ОСОБА_4 перед ОСОБА_2 , що є підтвердженням доцільності складенні Заяви та відповідності її обставинам, які виникли на момент укладення Договору і така Заява цілком логічно кореспондує характеру правовідносин, які виникли між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Заявник та її представник стверджували, що на момент, не те що подання позову до Макарівського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за Договором, а на момент укладення Договору відступлення між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_1 заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 за Договором взагалі не існувало.

24 липня 2020 року ФОП ОСОБА_1 до Макарівського районного суду Київської області було подано відзив на заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, в якому він просив відмовити в задоволенні даної заяви та скасувати зупинення виконання за виконавчими листами, посилаючись, на те, що заяви від 17.12.2014 року про зарахування зустрічних однорідних вимог ніколи не існувало та вона була підроблена у злочинних цілях боржника ОСОБА_2 .

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 30 липня 2020 року заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, задоволено.

Визнано виконавчий лист від 01 березня 2018 року, виданий Макарівським районним судом у Київській області у справі №370/1226/15-ц про стягнення з громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 на користь СПД-ФОП ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 7980 000 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Визнано виконавчий лист від 01 березня 2018 року, виданий Макарівським районним судом у Київській області у справі №370/1226/15-ц про стягнення з громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 на користь СПД-ФОП ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 4192 000 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Визнано виконавчий лист від 01 березня 2018 року, виданий Макарівським районним судом у Київській області у справі №370/1226/15-ц про стягнення з громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 на користь СПД-ФОП ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 370 189 грн. 39 коп. таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційних скаргах СПД ФОП ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким у задоволенні заяви відмовити повністю.

Скарги обґрунтовані тим, що Макарівський районний суд Київської області, будучи упередженим та матеріально заінтересованим у розгляді справи провів формальний (фіктивний) розгляд заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, діючи всупереч принципу верховенства права, не визнаючи обов`язкові до виконання судовірішення, не визнаючи основні права людини, гідність і цінність людської особи на території держави Україна, виступаючи від імені держави, зловживаючи владою, якою його наділила держава, користуючись цією владою всупереч інтересам держави України та її народу, не дбаючи про забезпечення прав і свобод людини, не піклуючись про зміцнення громадянської злагоди на землі України, діючи з очевидною недбалістю, що заподіяло вкрай негативні та тяжкі наслідки правам, свободам та інтересам ФОП ОСОБА_1 , постановив завідомо неправосудну ухвалу від 30.07.2020 року у справі №370/1226/15, дія якої спрямована на узурпацію влади та повалення конституційного ладу в державі, зневажання і нехтування правами людини.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до заяви ОСОБА_4 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17 грудня 2014 року, на момент укладення Договору відступлення між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_1 заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» від 05.05.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №330, та на момент подання позову до Макарівського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_2 , заборгованості взагалі не існувало, а тому виконавчі листи від 01 березня 2018 року, видані Макарівським районним судом у Київській області у справі №370/1226/15-ц про стягнення з громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 на користь СПД ФОП ОСОБА_1 грошових коштів, є такими, що не підлягають виконанню.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив також і з наступного.

Так, за правилами ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню; суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин; суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання; про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом; ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Судом було встановлено, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 05 вересня 2016 року у справі №370/1226/15-ц позовні вимоги за первісним позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів задоволено.

Стягнуто з громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 20 000 грн. як майнову поруку згідно п.1.5 договору «Про відступлення права вимоги за договором купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» солідарно з громадянином Республіки Білорусь ОСОБА_2 за прострочення виконання майнового зобов`язання, що виникло з Договору договором купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» від 17.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Насобіною Г.О. за реєстровим №1491.

Стягнуто з громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 7 980 000 грн. 00 коп. внаслідок невиконання зобов`язання за Договором та договором про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» від 05.05.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №330.

Стягнуто з громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 заподіяні збитки від інфляції в розмірі 4 192 000 грн. за час прострочення після спливу 60 календарних днів з моменту вчинення правочину за Договором.

Стягнуто з громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 3% процентів річних від простроченої суми, що становить 370 189 грн. 39 коп. за час прострочення після спливу 60 календарних днів з моменту вчинення правочину за Договором.

Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 3683 грн. 23 коп. судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору відступлення відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання Договору недійсним відмовлено.

Також, 24 листопада 2017 року Апеляційним судом Київської області було ухвалено рішення у даній справі, яким рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення грошових коштів та постановлено нове.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 20000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 7 980 000 грн. як невиконане зобов`язання за Договором та Договором відступлення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 як відшкодування збитків від інфляції в розмірі 4 192 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 3% річних від простроченої суми, що становить 370 189 грн. 39 коп.

На підставі Рішення апеляційного суду Макарівським районним судом Київської області було видано 3 виконавчих листа:

- №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 7 980 000 грн.;

- №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 4 192 000 грн.;

-№370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 370 189 грн. 39 коп.

Судом встановлено, що 14 березня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Наконечним І.М. було відкрито виконавче провадження №55989291 за виконавчим листом №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 7980 000 грн.

01 листопада 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Наконечним І.М. було відкрито виконавче провадження №57575997 за виконавчим листом №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 4 192 000 грн. Того ж дня, 01 листопада 2018 року, виконавче провадження №55989291 та виконавче провадження №57575997 було об`єднано у зведене виконавче провадження №57576813.

13 червня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Наконечним І.М. було відкрито виконавче провадження №59353196 за виконавчим листом №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 370 189 грн. 39 коп. Того ж дня, 13 червня 2019 року, виконавче провадження №59353196 було приєднано до зведеного виконавчого провадження №57576813.

Як вбачається із заяви про зарахування однорідних зустрічних грошових вимог, 17 грудня 2014 року ОСОБА_4 письмово просив у ОСОБА_2 зарахувати зустрічні однорідні вимоги, які вони мають один перед одним, тобто, буквально - врахувати передану частку в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» у якості часткової виплати заборгованості, яка виникла у ОСОБА_4 перед ОСОБА_2 .

Так, в заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17 грудня 2014 року ОСОБА_4 зазначав, що має непогашену заборгованість перед ОСОБА_2 в розмірі 21 435 721 грн. 92 коп. та те, що ОСОБА_2 має перед ОСОБА_4 заборгованість за Договором в розмірі 8 000 000 грн. і просив ОСОБА_2 зарахувати однорідні зустрічні вимоги, внаслідок чого загальна заборгованість ОСОБА_4 перед ОСОБА_2 зменшується зокрема на 8 000 000 грн., а заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 в розмірі 8 000 000 грн. за Договором вважається погашеною.

При цьому, ОСОБА_4 в заяві вказував, що «З моменту підписання цієї заяви вважаю, що зобов`язання ОСОБА_2 щодо сплати грошових коштів за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» таким, що виконано та припинено у повному обсязі, заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 немає».

Крім того, 17 грудня 2014 року ОСОБА_2 залік однорідних вимог прийнято, про що свідчить його підпис на заяві.

Висновками експерта за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи від 17.01.2018 року за № 34/37-38/18-23 та висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 24.05.2018 року за №6144+6146/18-32 підтверджуються належності підписів на заяві саме ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Крім того, 05 травня 2015 року між ФОП СПД ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТОВ Торговий Дім «Каміла». В подальшому ФОП СПД ОСОБА_1 звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за придбання частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» (справа №370/1226/15).

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Саме на підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заява про визнання всіх виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, підлягала до задоволення, так як відповідно до заяви ОСОБА_4 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17 грудня 2014 року, на момент укладення Договору відступлення між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_1 заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» від 05.05.2015 року, зареєстрованого в реєстрі №330, та на момент подання позову до Макарівського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_2 , заборгованості взагалі не існувало.

З врахуванням вищенаведеного суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що виконавчі листи, видані 01 березня 2018 року Макарівським районним судом у Київській області у справі №370/1226/15-ц про стягнення з громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 на користь СПД ФОП ОСОБА_1 грошових коштів є такими, що не підлягають виконанню.

Заперечуючи проти задоволення апеляційних скарг ОСОБА_1 , заявник ОСОБА_2 посилається на наступні доводи.

Як вбачається з матеріалів справи і не спростовано суб`єктом підприємницької діяльності фізичної особи - підприємцем ОСОБА_1 , у період від листопада 2008 року до квітня 2013 року ОСОБА_2 за певними домовленостями з ОСОБА_4 оплачував від імені ОСОБА_4 заборгованість, яку ОСОБА_4 мав перед ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором в загальному розмірі 21 435 721 грн. 92 коп.

Отже, фактично ОСОБА_4 взяв у борг у ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 21 435 721 грн. 92 коп. Зазначені грошові кошти ОСОБА_4 зобов`язувався повернути ОСОБА_2 на першу його вимогу.

Також 17 грудня 2014 року ОСОБА_4 продав ОСОБА_2 свою частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Камілла» (ідентифікаційний код юридичної особи: 35138113) у розмірі 40%, що становить 8 000 000 грн. шляхом укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу.

Цього ж дня, а саме, 17 грудня 2014 року ОСОБА_4 письмово просить у ОСОБА_2 зарахувати зустрічні однорідні вимоги, які вони мають один перед одним, тобто буквально - врахувати передану частку в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» у якості часткової виплати заборгованості, яка виникла у ОСОБА_4 перед ОСОБА_2 .

Як вбачається із заяви, в ній ОСОБА_4 вказує, що «З моменту підписання цієї заяви вважаю, що зобов`язання ОСОБА_2 щодо сплати грошових коштів за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» таким, що виконано та припинено у повному обсязі, заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 немає». Вказана заява підписана ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що свідчить про прийняття даної заяви та погодження з її умовами ОСОБА_2

05 травня 2015 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення прав вимоги за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла». Відповідно до умов договору про відступлення прав вимоги ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_4 лише за 20 000 грн. право вимоги до ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» в розмірі 8 000 000 грн.

Як наголошує сторона заявника, ОСОБА_1 є адвокатом ОСОБА_4 по цивільній справі №370/890/15 (трудовий спір), господарським справам №910/3353/15, №910/21717/17, №910/5035/17 (корпоративні спори), кримінальним провадженням №0001017 від 23.02.2017 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, №0000016 від 06.02.2015 р. за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.5 ст.191 КК України.

Вже у наступному, а саме, в травні 2015 року ОСОБА_1 подав до Макарівського районного суду Київської області позовну заяву про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суми основної заборгованості в розмірі 7 980 000 грн. та штрафних санкцій (3% річних та інфляційних витрат).

У вересні 2016 року Макарівським районним судом Київської області було ухвалено рішення, яким стягнуто з громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 та з ОСОБА_3 заборгованість на користь ФОП ОСОБА_1 за договором купівлі - продажу корпоративних прав.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було подано апеляційні скарги. За результатом розгляду таких апеляційних скарг, 24.11.2017 року Апеляційним судом було ухвалено рішення по справі №370/1226/15-ц, яким було змінено рішення суду першої інстанції та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 7 980 000 грн. як невиконане зобов`язання за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла», 370 189 грн. 39 коп. трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла», та 4 192 000 грн. інфляційних витрат від простроченої суми заборгованості за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла».

Як стверджує сторона заявника, під час розгляду справи апеляційним судом за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 представник ОСОБА_2 зазначав про відсутність заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла», проте не може надати відповідні докази (є відповідний звукозапис судового розгляду апеляційних скарг). Причиною ненадання таких доказів відсутності заборгованості - заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог, була відсутність їх у ОСОБА_2 на день розгляду апеляційних скарг, оскільки вважає, що заяву про зарахування однорідних зустрічних вимог було викрадено ОСОБА_5 - спільним юристом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс», учасниками якого були ОСОБА_2 - 50% статутного капіталу, ОСОБА_4 - 50% статутного капіталу, і крім того, ОСОБА_4 займав посаду директора товариства, ОСОБА_5 від 2015 року представляє інтереси ОСОБА_4 в судах так само, як і ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 було подано касаційну скаргу. В квітні 2018 року Верховним судом було залишено без змін рішення апеляційного суду.

Отримавши рішення суду апеляційної інстанції по справі №370/1226/15, ОСОБА_1 , замовчуючи факт існування заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог, підписаної ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , в судовому порядку починає визнавати договори дарування майна, укладених між ОСОБА_2 та третіми особами, недійсними (справи: 754/16072/16, 754/7408/17, №450/3294/16, №754/4985/16 та інші). Основним та єдиним обґрунтуванням цих позовів було наявність рішення апеляційного суду по справі №370/1226/15 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, яке було винесено без врахування заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог.

Проте, пізніше, вже після ухвалення Верховним судом рішення по справі №370/1226/15, оригінал заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог вдалося віднайти в матеріалах кримінального провадження №0000588.

Лише після отримання від слідчого Білоцерківського відділу Національної поліції України засвідченої копії заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог, копій експертиз, проведених в межах кримінального провадження, а також копій протоколів допиту свідків, у жовтні 2019 ОСОБА_3 звернулася до апеляційного суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду у справі №370/1226/15 за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами стало те, що ОСОБА_3 дізналась про існування заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог 28.09.2019 року. Проте, апеляційний суд не розглядав справу по суті, а залишив апеляційну скаргу без задоволення з процесуальних причин (суд не вважав доводи ОСОБА_3 як нововиявлені обставини).

Крім того, у жовтні 2019 року ОСОБА_6 , як особа, яка не брала участь у справі №370/1226/15, про чиї права суд вирішив питання, подала до апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Макарівського районного суду Київської області та на рішення апеляційного суду. Проте, Апеляційний суд не розглядав справу по суті, а повернув апеляційну скаргу з процесуальних підстав (не доведено порушення прав).

Щодо існування оригіналу заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог, то як було зазначено вище, оригінал заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог вдалося віднайти в матеріалах кримінального провадження №0000588 від 22 січня 2018 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених положеннями частини 2 статті 15, частини 2 статті 28, частини 1 статті 191, частини 2 статті 366 Кримінального кодексу України. Як стверджує сторона заявника, зі слів слідчого, оригінал заяви було знайдено та вилучено на території ТОВ «Плато Плюс». В даному кримінальному провадженні ОСОБА_2 визнано потерпілим. Заяву про зарахування однорідних зустрічних вимог раніше не було можливості надати до суду при розгляді справи №370/1226/15, оскільки матеріали кримінального провадження, в яких в тому числі і знаходився оригінал заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог, становили таємницю слідства. Крім того, після відкриття матеріалів кримінального провадження та ознайомлення з ним, стало відомо також про існування висновку експерта за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи від 17.01.2018 року за №34/37-38/18-23 та висновку експерта за результатами проведення судово - почеркознавчої експертизи від 24.05.2018 року за №6144+6146/18-32, які підтверджують, що підписи на заяві про зарахування однорідних зустрічних вимог належать ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Також існують допити двох свідків, які зазначають про заборгованість ОСОБА_4 , перед ОСОБА_2 .

У кримінальному провадженні №0000588 від 22 січня 2018 року ОСОБА_2 є потерпілим.

Кримінальне провадження №0000588 було виділено з кримінального провадження №0001017 від 23.02.2017 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України.

09 січня 2018 року були вилучені документи під час обшуку приміщень ТОВ «Плато Плюс», в тому числі договір б/н купівлі продажу тимчасових господарчо-побутових споруд, акт прийому - передачі вказаних споруд, копія договору купівлі - продажу цілісного майнового комплексу, копія наказу 06-02 від 06.02.2008, копія статуту ТОВ «Плато Плюс» від 2011 року та заява про зарахування однорідних зустрічних вимог і до них був обмежений доступ відповідно до ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.01.2018 року у справі №357/9280/17.

В межах кримінального провадження №0000016 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 4 000 000 грн., проте ОСОБА_4 втік з території України та від 14.05.2019 pоку його було оголошено в міжнародний розшук (т.5, а.с.83,84).

Оскільки відсутня будь-яка заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 на підставі заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог, то і виконавчі листи є такими, що не підлягають виконанню.

Як вбачається із заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог, ОСОБА_4 зазначає «З моменту підписання цієї заяви вважаю, що зобов`язання ОСОБА_2 щодо сплати грошових коштів за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» таким, що виконано та припинено у повному обсязі, заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 немає».

Отже, вбачається, що основної заборгованості в розмірі 8 000 000 грн. у ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 не існує. Таким чином, зобов`язання за виконавчим документом №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 7 980 000 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» ОСОБА_2 виконані в повному об`ємі ще до початку розгляду справи №370/1226/15 Макарівським районним судом Київської області.

Щодо виконавчих листів №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 4 192 000 грн. інфляційних витрат та №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 370 189 грн. 39 коп. 3% річних, то вони повністю залежать від виконавчого листа про стягнення 7 980 000 грн., і є похідними від нього. Це пояснюється тим, що сума зазначена в цих виконавчих листах є штрафними санкціями, які нараховані на основну суму заборгованості - 8 000 000 грн. Так як сама заборгованість за договором купівлі - продажу частки в статутному капіталі була погашена шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог, то й були відсутніми підстави для нарахування штрафних санкцій.

Заява про зарахування однорідних зустрічних грошових вимог підписана на 8 000 000 гри., а виконавчий лист №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 основної суми заборгованості за договором купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» видано на суму 7 980 000 грн.

ОСОБА_1 зазначає, що заява про зарахування однорідних зустрічних вимог є підробленим документом, а ОСОБА_2 надає суду завідомо неправдиві пояснення про відсутність у нього боргу.

Проте, дійсність та непідробність заяви доведено в межах вищевказаного кримінального провадження, оскільки факт проставлення підписів на Заяві безперечно саме ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підтверджено доводами, наведеними у висновку експерта за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи від 17.01.2018 року за №34/37-38/18-23 та висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 24.05.2018 року за №6144:6146/18-32.

При цьому, один із підписантів заяви про зарахування, а саме - ОСОБА_2 , наполягає та гарантує дійсність заяви та наполягає на чинності заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог і факті її підписання, в той час, як інший підписант - ОСОБА_4 не надає заперечень проти факту підписання Заяви та її змісту.

Крім того, як на беззаперечний та остаточний факт ОСОБА_1 посилається на висновки, викладені в ухвалі Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року у справі №370/1226/15-ц, якою було відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2017 року у даній справі.

Проте, як зазначалось вище, ОСОБА_3 було відмовлено в задоволені апеляційної скарги саме з процесуальних причин (не доведено факт нововиявлених обставин), а не з матеріальних причин, оскільки суд апеляційної інстанції навіть не розглядав апеляційну скаргу ОСОБА_3 по суті.

З врахуванням всіх наведених доводів сторін колегія суддів приходить до наступних висновків у справі.

Відповідно до ч.2 статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вбачається з інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За ч.1 ст.601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ч.1 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Проте, з вищевикладеного вбачається, ОСОБА_2 не є боржником, який прострочив виконання зобов`язання за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла», а тому до нього і не можуть бути застосовані штрафні санкції на підставі статті 625 ЦК України, і як результат, виконавчі листи №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 4 192 000 грн. інфляційних витрат та №370/1226/15-ц від 01 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 370 189 грн. 39 коп. 3% річних є такими, що не підлягають виконанню.

Щодо посилань ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що заява про зарахування однорідних зустрічних вимог не відповідає чинному законодавству, то колегія суддів вважає, що вони не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до положень статті 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Крім того, статтею 602 ЦК України визначено, коли зарахування не може бути проведено. Так, відповідно до частини 1 зазначеної статті, не допускається зарахування зустрічних вимог:

1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю;

2) про стягнення аліментів;

3) щодо довічного утримання (догляду);

4) у разі спливу позовної давності;

4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом;

5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Проте, як вбачається з вищевикладеного, ситуація, що склалась, не підпадає під положення статті 602 ЦК України, а сама заява про зарахування однорідних зустрічних вимог цілком відповідає положенням чинного законодавства України.

Також, ні цивільним кодексом України, ні Господарським кодексом України, ні Інструкцією з вчинення нотаріальних дій не передбачено нотаріальної форми такого документу, як заява про зарахування однорідних зустрічних вимог. Додаткової уваги заслуговує той факт, що зарахування однорідних зустрічних вимог між сторонами - це право, а не обов`язок, також, заява про зарахування не є додатком до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла».

Такяк виконавчі листи були видані 01 березня 2018 року і оскільки у заявника не було заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог і її було знайдено в матеріалах кримінального провадження №0000588 від 22 січня 2018 року, тобто, ще до видачі виконавчих листів за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів (т.5, а.с.12,13), та на клопотання ОСОБА_2 йому було надано дозвіл на розголошення таємниці досудового розслідування Білоцерківським відділом поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області листом від 27 вересня 2019 року (т.5, а.с.36), а саме, щодо заяви про зарахування однорідних зустрічних грошових вимог від 17 грудня 2014 року, висновку експерта за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи від 17 січня 2018 року за №34/37-38/18-23; висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 24 травня 2018 року за №6144+6146/18-32, протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 09 серпня 2018 року та протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 09 серпня 2018 року, копії яких було отримано під час ознайомлення ОСОБА_2 з матеріалами даного кримінального провадження, то вищенаведені експертизи, показання свідків та інші зібрані по справі докази повністю підтверджують твердження заявника ОСОБА_2 про відсутність у нього будь-якої заборгованості перед ОСОБА_4 .

Доводи скарги в частині порушення судом принципу обов'язковості виконання рішення суду колегія суддів не приймає з огляду на те, що статтею 432 ЦПК України прямо передбачені випадки, за наявності яких суд має право визнати виконавчий документ таким, що не підлягає до виконання.

В даній справі це відсутність обов`язку боржника у зв`язку з його припиненням шляхом зарахування однорідних зустрічних грошових вимог.

Суд, встановивши неможливість заявника подати оригінал заяви про зарахування однорідних зустрічних грошових вимог під час вирішення спору по суті, та враховуючи сплив строку для ОСОБА_2 для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, дійшов вірного висновку, що єдиним ефективним засобом юридичного захисту прав боржника в аспекті положень ст.13 «Право на ефективний засіб юридичного захисту» Конвенції про Захист прав людини та основоположних свобод (відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження), - є звернення до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання,

Дослідивши подані суду докази, колегія погоджується з висновками суду, що виконавчі листи були видані щодо заборгованості за зобов`язаннями, які були припинені, що підтверджується змістом заяви про зарахування однорідних зустрічних грошових вимог, яка підписана ОСОБА_4 .

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не знав про існування такої заяви не спростовує висновку суду щодо припинення зобов`язань за договором купівлі-продажу частки у Статутному капіталі ТОВ ТД «Камілла» від 05.05.2015 року.

ОСОБА_1 є правонаступником, новим кредитором, та з огляду на встановлені в даній справі обставини має право вимоги до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, завданих приховуванням існування заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Доводи скаржника про те, що заява про зарахування зустрічних однорідних вимог є підробленою, а висновки експертиз у кримінальному провадженні є неналежними доказами колегія не приймає з огляду на те, що висновки таких експертиз не були спростовані під час розгляду заяви в даній справі, а експерти попереджались про кримінальну відповідальність і клопотань від ОСОБА_1 про проведення почеркознавчої експертизи до суду не надходило.

Крім того, з моменту пред`явлення ОСОБА_2 заяви про зарахування однорідних зустрічних грошових вимог ОСОБА_1 не звертався до суду із заявою про її недійсність (незаконність) з тих чи інших підстав.

З огляду на вищенаведене, оскільки боргу у ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 на стадії виконання не було і докази цього не спростовано апелянтом, а іншого способу у заявника ОСОБА_2 для захисту своїх прав на стадії виконання судового рішення не існує, то колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Макарівського районного суду Київської області від 30 липня 2020 року про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, є законною, обґрунтованою і підстав для її скасування колегія суддів не має.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, оскільки Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 30.07.2020 року було визнано зазначені виконавчі документи такими, що не підлягають виконанню і вказана ухвала є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства України, то колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційних скарг СПД ФОП ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали Макарівського районного суду Київської області від 30 липня 2020 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегії суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 30 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 12 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: