РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13538/19

пр. № 2/759/970/20

21 січня 2020 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

при секретарі Шелудько В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Синельнікова М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова Группа «ТАС» (03062, м.Київ, пр.Перемоги, буд.65) про відшкодування 3% річних, пені та інфляційного збільшення боргу,

ВСТАНОВИВ :

24.07.2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА ТАС» про відшкодування 3% річних, пені та інфляційного збільшення боргу. 07.10.2019 року позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог у якій просить стягнути з відповідача ПрАТ СГ «ТАС» на його користь 3 % річних та інфляційне збільшення боргу починаючи з 22.01.2018 р. по 11.05.2019 р. в сумі: 6 671,22 грн. Стягнути з відповідача на його користь пеню починаючи з 22.07.2018 р. по 22,08.2019 р. в сумі: 13 612,99 грн. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які він поніс у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу в сумі: 9 850,00 грн. Стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір в сумі 768,40 грн.

Підставою даного позову є стягнення 3 % річних, пені та інфляційного збільшення боргу за прострочення виконання зобов`язань, щодо відмови у виплаті страхового відшкодування в результаті ДТП, яка сталася 05.12.2017 р. в м. Києві на Броварському пр-т. біля ТЦ «NOVUS», де водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «DAEWOO» д.р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не впевнивсь в безпечності та виїхавши з вул. Митрополита А. Шептицького мав намір здійснити поворот в напрямку станції метро Дарниця в наслідок чого створив перешкоду для автомобіля «CHERY AMULET» д.р.н. НОМЕР_2 під його керуванням ОСОБА_1 , який уникаючи зіткнення з автомобілем «DAEWOO», зіткнувся з бордюрним камнем та пошкодив своє авто. При ДТП автомобіль «CHERY AMULET» д.р.н. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «DAEWOO» д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , на час скоєння ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група ТАС», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/9217275, з терміном дії з 19.09.2017 року по 18.09.2018 року, страхова сума за шкоду заподіяну майну 100 000,00 грн., розмір франшизи - 0 грн.

Листом вих. № 635 від 22.01.2018 року відповідачем Приватним акціонерним товариством «Страхова група ТАС» позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі. Як підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування у вищевказаному листі зазначено, що вказана подія не може бути визнана страховою, оскільки відповідно до письмових пояснень, автомобіль «CHERY AMULET» д.р.н. НОМЕР_2 відкинуло на бордюрний камінь, в результаті чого на автомобілі виникли пошкодження. Тобто безпосередньо зіткнення з автомобілем «DAEWOO» д.р.н. НОМЕР_1 не було. Таким чином, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 не настала.

У червні 2018 року позивач звернувся до суду із позовними вимогами до відповідача про стягнення з страховика на мою користь матеріальну шкоду в сумі: 41 393,31 грн.

28 січня 2019 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/8788/18 задоволено його позовні вимоги, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» () на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 41 393,31 грн.. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на його користь суму судового збору у розмірі 704,80 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року, апеляційну скаргу адвоката Синельнікова Микити Олексійовича в інтересах Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" задоволено частково, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 січня 2019 року змінено, зменшено розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" на користь позивача з 41 393,31 грн. до 38 227,93 грн. В решті рішення суду залишено без змін.

11 травня 2019 р. Приватне акціонерне товариство Страхова група «ТАС» відшкодувало позивачу страхове відшкодування - 38 227,93 грн. та судовий збір в розмірі 704,80 грн.

З огляду на викладене, оскільки відповідач не відшкодував позивачеві 3 % річних, пеню та інфляційне збільшення боргу починаючи з 23.01.2018 р. (відмова у виплаті страхового відшкодування) по 11.05.2019 р. (дата виплати страхового відшкодування) розрахунок штрафних санкцій: 3 % річних та інфляційного збільшення боргу має обраховуватися починаючи з 23.01.2018 р. по 11.05.2019 р.

Розрахунок стягнення неустойки (пені) має обраховуватися починаючи з 27.07.2018 р. по 27.07.2019 р. тобто за останні 12 місяців перед моїм зверненням до суду.

Отже, 3 % річних, пеня та інфляційне збільшення боргу, які підлягають до стягненню з відповідача становить: 20 284,21 грн.

Отже, розрахунок ціни позову, що підлягає стягненню з відповідача складається з наступного:

1 489 , 00 грн. - 3 % річних від простроченої суми відшкодування;

13 612,99 грн.- пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування в межах одного року;

5 182,22 грн. - інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання.

Разом становить 20 284,21 грн., яку просить стягнути позивач.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА ТАС» в судовому засіданні позов визнав частково. 25.09.2019 року представником відповідача надіслано відзив на позов, в якому зазначає, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.01.2019 зі змінами згідно постанови Київського апеляційного суду від 22.04.2019 встановлена преюдиційна обставина, що 06.12.2017р. позивач подав заяву про страхове відшкодування, а тому кінцевий термін виплати страхового відшкодування, встановлений п.36.2 Закону, становить 06.03.2018, у зв`язку з чим відповідач вважається таким, що прострочив зобов`язання з виплати страхового відшкодування з 07.03.2018. Оскільки 11.05.2019 відповідач фактично виконав рішення суду зі сплати страхового відшкодування, тому за період з 07.03.2018 по 10.05.2019 на користь позивача підлягають стягненню за несвоєчасну сплату 38 227,93 грн страхового відшколува шя: -

1351,07 грн - 3% річних;

4 159,33 грн - інфляційне збільшення боргу.

Вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 22.01.2018 по 06.03.2018 порушують ст. 612 ЦК України та п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому не підлягають задоволенню.

Крім того у поясненнях відповідач зазначає, що позивач просить стягнути пеню за несвоєчасну сплату 38 227,93 грн страхового відшкодування за період з 27.07.2018 по 27.09.2019 в розмірі 13 612,99 грн. Оскільки 11.05.2019 відповідач фактично сплатив позивачу 38 227,93 грн страхового відшкодування, тому за період з 27.07.2018 по 10.05.2019 на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 10 799,13 грн.

Що стосується стягнення з відповідача на його користь судові витрати, які він поніс у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу в сумі: 9 850,00 грн. згідно відзиву відповідача з`ясовано, що на порядок визначення вартості гонорару адвоката у справі № 759/8788/18 по якій позивачем надано рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.01.2019р. та постанову Київського апеляційного суду від 22.04.2019р.

У даній справі за вдвічі більшої ціни позовних вимог позивачем був наданий розрахунок витрат на правову допомогу в розмірі 2 850 грн. У стягненні вказаних витрат було відмовлено ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.06.2019р. у зв`язку з неможливо встановити факт здійснення оплати, оскільки квитанція не містить інформації про факт проведення оплати

з квитанції №1 від 01 липня 2018 року - неможливо встановити факт здійснення оплати, оскільки вона не містить інформації про проведення оплати.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до частковому задоволенню.

Підставою даного позову є стягнення 3 % річних, пені та інфляційного збільшення боргу за прострочення виконання зобов`язань, щодо відмови у виплаті страхового відшкодування в результаті ДТП, яка сталася 05.12.2017 р. в м. Києві на Броварському пр-т. біля ТЦ «NOVUS», де водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «DAEWOO» д.р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не впевнивсь в безпечності та виїхавши з вул. Митрополита А. Шептицького мав намір здійснити поворот в напрямку станції метро Дарниця в наслідок чого створив перешкоду для автомобіля «CHERY AMULET» д.р.н. НОМЕР_2 під його керуванням ОСОБА_1 , який уникаючи зіткнення з автомобілем «DAEWOO», зіткнувся з бордюрним камнем та пошкодив своє авто. При ДТП автомобіль «CHERY AMULET» д.р.н. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «DAEWOO» д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , на час скоєння ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група ТАС», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/9217275, з терміном дії з 19.09.2017 року по 18.09.2018 року, страхова сума за шкоду заподіяну майну 100 000,00 грн., розмір франшизи - 0 грн.

Згідно ст.1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Листом вих. № 635 від 22.01.2018 року відповідачем Приватним акціонерним товариством «Страхова група ТАС» позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі. Як підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування у вищевказаному листі зазначено, що вказана подія не може бути визнана страховою, оскільки відповідно до письмових пояснень, автомобіль «CHERY AMULET» д.р.н. НОМЕР_2 відкинуло на бордюрний камінь, в результаті чого на автомобілі виникли пошкодження. Тобто безпосередньо зіткнення з автомобілем «DAEWOO» д.р.н. НОМЕР_1 не було. Таким чином, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 не настала.

У червні 2018 року позивач звернувся до суду із позовними вимогами до відповідача про стягнення з страховика на мою користь матеріальну шкоду в сумі: 41 393,31 грн.

28 січня 2019 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/8788/18 задоволено його позовні вимоги, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» () на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 41 393,31 грн.. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на його користь суму судового збору у розмірі 704,80 грн.

Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами,,належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Такі правові позиції про застосування норм матеріального права викладено в постановах Верховного Суду України: від ЗО жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року, апеляційну скаргу адвоката Синельнікова Микити Олексійовича в інтересах Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" задоволено частково, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 січня 2019 року змінено, зменшено розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" на користь позивача з 41 393,31 грн. до 38 227,93 грн. В решті рішення суду залишено без змін.

11 травня 2019 р. Приватне акціонерне товариство Страхова група «ТАС» відшкодувало позивачу страхове відшкодування - 38 227,93 грн. та судовий збір в розмірі 704,80 грн.

З огляду на викладене, оскільки відповідач не відшкодував позивачеві 3 % річних, пеню та інфляційне збільшення боргу починаючи з 23.01.2018 р. (відмова у виплаті страхового відшкодування) по 11.05.2019 р. (дата виплати страхового відшкодування) розрахунок штрафних санкцій: 3 % річних та інфляційного збільшення боргу має обраховуватися починаючи з 23.01.2018 р. по 11.05.2019 р.

Розрахунок стягнення неустойки (пені) має обраховуватися починаючи з 27.07.2018 р. по 27.07.2019 р. тобто за останні 12 місяців перед моїм зверненням до суду.

Отже, 3 % річних, пеня та інфляційне збільшення боргу, які підлягають до стягненню з відповідача становить: 20 284,21 грн.

Отже, розрахунок ціни позову, що підлягає стягненню з відповідача складається з наступного:

1 489 , 00 грн. - 3 % річних від простроченої суми відшкодування;

13 612,99 грн.- пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування в межах одного року;

5 182,22 грн. - інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання.

Разом становить 20 284,21 грн., яку просить стягнути позивач.

Згідно із п.3 ч.1 статті 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку Страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі статтею 16 цього Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Проаналізувавши норми статей 524, 533 - 535, 625 ЦК України, можна дійти висновку, що грошовим є зобов`язання, яке виражається у грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Оскільки 11.05.2019 відповідач фактично виконав рішення суду зі сплати страхового відшкодування, тому за період з 07.03.2018 по 10.05.2019 на користь позивача підлягають стягненню за несвоєчасну сплату 38 227,93 грн страхового відшколува шя: -

1351,07 грн - 3% річних;

4 159,33 грн - інфляційне збільшення боргу.

Вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 22.01.2018 по 06.03.2018 порушують ст. 612 ЦК України та п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому не підлягають задоволенню.

Крім того у поясненнях відповідач зазначає, що позивач просить стягнути пеню за несвоєчасну сплату 38 227,93 грн страхового відшкодування за період з 27.07.2018 по 27.09.2019 в розмірі 13 612,99 грн. Оскільки 11.05.2019 відповідач фактично сплатив позивачу 38 227,93 грн страхового відшкодування, тому за період з 27.07.2018 по 10.05.2019 на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 10 799,13 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.5 ст.135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

Згідно ч.б ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наведених норм - склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

Порядок визначення вартості гонорару адвоката у справі № 759/8788/18 по якій позивачем надано рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.01.2019р. та постанову Київського апеляційного суду від 22.04.2019р.

У даній справі за вдвічі більшої ціни позовних вимог позивачем був наданий розрахунок витрат на правову допомогу в розмірі 2 850,00 грн.

У стягненні вказаних витрат було відмовлено ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.06.2019р. у зв`язку з неможливо встановити факт здійснення оплати, оскільки квитанція не містить інформації про факт проведення оплати

з квитанції №1 від 01 липня 2018 року - неможливо встановити факт здійснення оплати, оскільки вона не містить інформації про проведення оплати.

Оскільки поданий документ не дає можливості встановити факт здійснення оплати, а тому не є достовірним доказом в розумінні ст. 79 ЦПК України.

Отже, вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суперечать приписам ч.6 ст.81, ч.5 ст.135, ч.ч.2,4 ст.137, ч.ч.3,8 ст.141 ЦПК України не підлягають задоволенню.

Аналізуючи докази, досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА ТАС» у якості відшкодування 3% річних, 4159,33 грн. у якості відшкодування інфляційного збільшення суми боргу та 10799,13 грн. пені, а також 768,40 грн. судового збору.

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 223, 263, 265, 284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 509, 526, 625, 979 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова Группа «ТАС» (03062, м.Київ, пр.Перемоги, буд.65) про відшкодування 3% річних, пені та інфляційного збільшення боргу, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (, адреса:03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65) на користь ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) 1351,07 грн. у якості відшкодування 3% річних, 4159,33 грн. у якості відшкодування інфляційного збільшення суми боргу та 10799,13 грн. пені, а також 768,40 грн. судового збору.

У задоволенні вимог у іншому розмірі, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Миколаєць