Справа № 342/515/20
Провадження № 2/342/429/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок, надвірні будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 14.06.1988, яке видане виконкомом Городенківської районної ради та зареєстроване в Коломийському МБТІ, житловий будинок з надвірними спорудами в цілому належав колишньому колгоспному двору, де головою двору був дід позивача ОСОБА_4 . Станом на 15.04.1991 в даному житловому будинку були зареєстровані: ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті спадщину за заповітом прийняв брат позивача, відповідач, ОСОБА_3 , а саме отримав у державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що належали померлій згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку. ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Чернятин Городенківського району помер дід позивача ОСОБА_4 . За життя, дід позивача ОСОБА_4 склав заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, яке належатиме йому на день смерті, в тому числі житловий будинок з надвірними спорудами, заповів позивачу. На час смерті дід, позивач проживав та був зареєстрований в житловому будинку по АДРЕСА_1 та після смерті діда позивач вступив у володіння і користування спадковим майном померлого. В лютому 2020 року позивач звернувся в Городенківську РДНК з приводу видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на даний житловий будинок. Проте, постановою нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда на житловий будинок, так як даний житловий будинок належав колишньому колгоспному двору, де частки майна членів двору не визначені.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядкую.

21 липня 2020 року до суду поступила заява, яка підписана учасниками справи, про визнання та затвердження мирової угоди. З поданої заяви слідує, що в ході судового розгляду даної справи сторони дійшли згоди щодо мирного врегулювання даного питання та звертаються до суду із заявою про визнання та затвердження мирової угоди із закриттям провадження у справі. Судове засідання у даній справі та розгляд заяви про визнання й затвердженн умов мирової угоди в цивільній справі № 342/515/20 просять проводити без сторін.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 14.06.1988 виданого виконавчим комітетом Городенківської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради народних депутатів № 11 від 13.01.1988 доводиться, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 вересня за № 32 дійсно належить на праві власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 . В 1990 році вулицю 17-го вересня було перейменовано на вулицю 22 січня, номери будинків залишилися незмінними, що слідує з копії довідки № 637, виданої 25.07.2018 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 9320 від 4.03.2020 стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 545 право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_4 , головою колгоспного двору, на підставі свідоцтва про право власності видане Городенківським РВК 14.06.1988р на підставі рішення цього ж виконкому № 11 від 13.01.1988р.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Довідкою № 282, виданою 05.03.2020 Чернятинською сільською радою стверджується, що згідно витягу з по господарської книги № 7 (ос.рах.580) Чернятинської сільської ради за період 1991 по 1995 рік по господарству в АДРЕСА_1 суспільна група господарства - колгоспника, станом на 15.04.1991 року в господарстві були зареєстровані та проживали: голова господарства ОСОБА_4 , 1936 р.н., та дружина ОСОБА_5 , 1924 р.н.

Із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 08.03.1961 Чернятинським сільським ЗАГС Городенківського району вбачається, що ОСОБА_4 , 1936 р.н., та ОСОБА_6 , 1924 р.н., зареєстрували шлюб 8 березня 1961 року.

Копією заповіту посвідченого 14.03.2008 секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 147, стверджується, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за Законом матиме право в тому числі житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла своєму внукові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителю с. Чернятин Городенківського району.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 85 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 12.01.2010 Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із копії довідки № 336, виданої 01.07.2015 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району слідує, що на час смерті ОСОБА_5 проживала з чоловіком, вели спільне господарство по АДРЕСА_1 .

Копією спадкової справи № 180/2016 наданою суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. доводиться, що 05.07.2016 ОСОБА_3 (відповідач по справі) звернувся до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_5 . Копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44346855 виданого 05.07.2016 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_5 , номер у спадковому реєстрі 59179857, номер у нотаріуса 180/2016. Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданим 04.04.2019 державним нотаріусом Городенківської РДА Капріян С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 209, спадкова справа 180/2016, доводиться, що ОСОБА_3 прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7888 га, що належала померлій згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 152867. Копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55741464 виданого 04.04.2019 Городенківською РДНК стверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця ОСОБА_5 , номер у спадковому реєстрі 59179857, номер у нотаріуса 180/2016.

В матеріалах спадкової справи № 180/2016 міститься заява ОСОБА_4 від 07.07.2016 подана до Городенківської РДНК з якої слідує, що ОСОБА_4 відмовляється від одержання обов`язкової частки у спадщині майна від земельної ділянки (паю) після смерті своєї дружини ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_2 .

З наведеного слідує, що відповідач ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті своєї бабки ОСОБА_5 , як спадкоємець за заповітом.

Копією заповіту посвідченого 25.02.2018 секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району стверджується, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець та житель АДРЕСА_1 на випадок своєї смерті все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, в тому числі й житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1 , 1986 р.н. Заповіт зареєстрований в реєстрі за № 14.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 81 рік в с. Чернятин Городенківського району, актовий запис № 5 від 25.02.2018, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 26.02.2018 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Довідкою № 283, виданою 06.03.2020 виконкомом Чернятинської сільської ради стверджується, що ОСОБА_4 , 1936 р.н., проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 і на момент його смерті в господарстві проживали та були зареєстровані: внук ОСОБА_1 , 1986 р.н., невістка ОСОБА_7 , 1992 р.н., правнук ОСОБА_8 , 2011 р.н., внучка ОСОБА_9 , 2013 р.н.

Із копії свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_4 , виданого 18.10.1986 Чернятинською с.Радою Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_10 .

Копією свідоцтва про народження відповідача серії НОМЕР_5 , виданого 17.10.1992 Чернятинською с/Радою Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_10 .

Батько позивача та відповідача, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 виданого 26.07.1961 с/ЗАГС с.Чернятин Городенківського району.

Із копії спадкової справи 352/2018 наданою суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. встановлено, що позивач ОСОБА_1 14.08.2018 звернувся до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті діда ОСОБА_4 . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52964892 виданий 14.08.2018 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою свідчить про внесення реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_4 , номер у спадковому реєстрі 62850920, номер у нотаріуса 352/2018.

З наведеного слідує, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті діда ОСОБА_4 , як спадкоємець за заповітом.

До спадкового майна належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який відповідно до свідоцтва на право власності на житловий будинок від 14.06.1988 належав колгоспному двор, членами якого були померлі ОСОБА_4 , спадщипу після якого прийняв за заповітом позивач, та ОСОБА_5 , спадщину після якої прийняв за заповітом відповідач ОСОБА_3 ..

Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З постанови державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 273/02-31 від 26.02.2020 про відмову у вчиненні нотаріальної дії слідує, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 , на житловий будинок АДРЕСА_5 у звязку з тим, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 належить відповідна частка житлового будинку.

21.07. 2020 сторонами подана до суду спільна заява, в якій вони просять суд визнати та затвердити мирову угоду, укладену 16.07.2020 року з метою мирного вирішення питання про розподіл спадкового майна, діючи свідомо, розумно та вільно, у тому числі без впливу, обману, помилки, будь-якого примусу, як фізичного так і психічного, бажаючи реального настання правових наслідків уклали мирову угоду на основі взаємних поступок, згідно з умовами якої вирішили:

1. Сторони визнають, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 входить будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_6 .

2. Визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_6 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ідентифікаційний № НОМЕР_7 .

3. Сторони усвідомлюють. що затвердження умов мирової угоди приведе до закриття провадження у справі і неможливості повторного звернення до суду з тотожним позовом.

4. З моменту затвердження умов мирової угоди жодна із сторін не має права претендувати на перерозподіл будинковолодіння, АДРЕСА_7 , всі претензії вважаються вирішеними.

5. Ця мирова угода складена в чотирьох оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу по одному для кожної із сторін та для суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно вимог ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

У мировій угоді сторони зазначили про обізнаність щодо правових наслідків підписання та виконання такої угоди.

Суд вважає, що укладену між сторонами мирову угоду слід затвердити, оскільки її умови не суперечать закону та не порушують прав чи охоронюваних законом інтересів інших осіб, є виконуваними, та на підставі п.5 ч.1 ст.255 ЦПК України провадження у справі слід закрити.

Питання судових витрат слід вирішити згідно вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 82, 141, 142, 207, 208, 255-256, 260-261, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити укладену між сторонами мирову угоду, за умовами якої:

1. Сторони визнають, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 входить будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_6 .

2. Визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_6 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ідентифікаційний № НОМЕР_7 .

3. Сторони усвідомлюють, що затвердження умов мирової угоди приведе до закриття провадження у справі і неможливості повторного звернення до суду з тотожним позовом.

4. З моменту затвердження умов мирової угоди жодна із сторін не має права претендувати на перерозподіл будинковолодіння, АДРЕСА_7 , всі претензії вважаються вирішеними.

Закрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок, надвірні будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом.

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Гайдич Р. М.