Провадження №22-ц/812/1482/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 вересня 2020 року м. Миколаїв

справа № 1416/479/2012

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Лівшенко О.С.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання, у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва, постановлену 02 липня 2020 року під головуванням судді Коваленка І.В., повний текст ухвали складений 06 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ТОВ «Вердикт Фінанс» звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

В обґрунтування заяви зазначало, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2012 року у справі №1416/479/2012 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 0.

20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Фінанс» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і за договором № 0.

Посилаючись на те, що в зв`язку зі спробою врегулювання заборгованості за кредитом ТОВ «Вердикт Фінанс» було пропущено строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання, заявник просив суд замінити стягувавча у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2012 року - ТОВ «Кредекс Фінанс» - на ТОВ «Вердикт Фінанс», поновити зазначений строк та видати дублікат виконавчого листа.

Представник боржників адвокат Сорочан Є.В. проти задоволення вказаної заяви ТОВ «Вердикт Фінанс» заперечував. Вказував що, на його думку, ТОВ «Вердикт Фінанс» не набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а тому відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження. Також вказував, що в частині вимог заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачі дубліката виконавчого листа слід закрити провадження, так як попередній кредитор раніше звертався до суду з аналогічними вимогами, в задоволенні яких відмовлено ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2020 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2020 року заяву ТОВ «Вердикт Фінанс» задоволено частково. Замінено вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Фінанс» у виконавчих листах, виданому відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2012 у цивільній справі № 1416/479/12. У задоволенні вимог ТОВ «Вердикт Фінанс» про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Вердикт Фінанс» просило скасувати ухвалу суду в частині відмови у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання та постановити в цій частині нове рішення - про задоволення цих вимог, в іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Апелянт зазначає, що спроба врегулювання заборгованості за кредитом у добровільному порядку призвела до пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання, а відмова суду першої інстанції у видачі дубліката виконавчого листа та поновленні строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили, що є недопустимим, як про те зазначив Конституційний суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3 рп/2010 у справі № 1-7/2010.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Сорочан Є.В. - просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Вердикт Фінанс» Крім того, просив ухвалу Ленінського районного суду в частині відмови у задоволенні заяви стягувача щодо видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити, посилаючись на те, що ТОВ «Вердикт Фінанс» є правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал», яке у грудні 2019 року вже зверталося з вимогами про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його виконання.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник ТОВ «Вердикт Фінанс» адвокат Боровська К.А. підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 адвокат Сорочан Є.В.- просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу суду в частині, яка апелянтом не оскаржується скасувати та закрити провадження у справі в частині відмови у задоволенні заяви стягувача щодо видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Видача дубліката виконавчого листа за ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 № 2147-VIII року не передбачена, однак відповідно до пункту 4 частини 17 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу в межах строку пред`явлення його до виконання.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.07.2012 року у справі № 2/1416/1302/2012 задоволено позовні вимоги ТОВ «Кредекс Фінанс» та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором від 31.07.2008 року № 0 в сумі 17860,51 дол. США, що еквівалентно 142701,91 грн. та в рівних частинах судовий збір в розмірі 1427,02 грн.

20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Фінанс» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і за договором № 0.

На виконання рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.07.2012 року у справі № 2/1416/1302/2012 16 серпня 2012 року судом було видано чотири виконавчих листа, що були отримані позивачем 21 серпня 2012 року.

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Кредекс Фінанс» від 01.08.2018 року № 01/08-2018 заявник підтвердив про перейменування ТОВ «Кредекс Фінанс» на ТОВ «Вердикт Капітал» та відповідно його правонаступництво усіх прав та обов`язків ТОВ «Кредекс Фінанс».

Обґрунтовуючи підстави для видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на їх пред`явлення до виконання ТОВ «Вердикт Фінанс» посилалося на те, що намагалися врегулювати заборгованість за кредитом мирним шляхом.

Проте, суд першої інстанції правильно вважав, що з огляду на дату набрання чинності судовим рішенням про стягнення з ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 кредитної заборгованості, дати видачі виконавчих листів на виконання вказаного судового рішення, та дату звернення ТОВ «Вердикт Фінанс» до суду із даною заявою, зазначені останнім причини для поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання не є поважними.

До того ж на підтвердження вчинення стягувачем яких-небудь дій з врегулювання з боржниками заборгованості за кредитом мирним шляхом ніяких доказів не надано. Між тим, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, на думку колегії суддів, заявником не зазначено достатніх підстав та не надано належних доказів на підтвердження того, що строк на пред`явлення виконавчих документів до виконання був пропущений з об`єктивних поважних причин, а тому відсутні підстави для поновлення такого строку.

Не свідчить про поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання і посилання апелянта на те, що при укладанні між ТОВ «Вердикт Фінанс» та ТОВ «Кредекс Фінанс» договору факторингу, останній не передав виконавчі листи новому стягувачу, оскільки про такі обставини ТОВ «Вердикт Фінанс» повинно було бути обізнаним ще на час укладання цього договору факторингу - 20 квітня 2012 року. До того ж з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Вердикт Фінанс» зверталося до суду із заявою про видачу таких листів ще 05 червня 2013 року (а.с. 81).

За таких обставин, суд дійшов обгрунтованого висновку про недоведеність ТОВ «Вердикт Фінанс» поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, які б свідчили про об`єктивні та непереборні для стягувача обставини пропуску вказаного строку, а тому правильно відмовив у поновленні пропущеного строку для предявлення до виконання виконавчого листа.

З огляду на викладене, посилання апеляційної скарги на помилковість висновків суду про неповажність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не можуть бути прийняті до уваги.

Оскільки видача дублікату виконавчого листа можлива лише в межах строків пред`явлення їх до виконання, або у разі поновлення такого строку судом, то відмовляючи ТОВ «Вердикт Фінанс» у поновленні такого строку, судом вірно відмовлено і у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Доводи апеляційної скарги про передбачену Конституцією України обов`язковість судових рішень та практику ЄСПЛ, відповідно до якої право на виконання судового рішення є невід`ємною частиною права на справедливий суд, що передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки, встановивши конкретні обставини даної справи, суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви ТОВ «Вердикт Фінанс» про поновлення строків пред`явлення виконовчих листів до виконання, а безпідставне поновлення процесуальних строків є порушенням принципу правової визначеності.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За такого, не заслуговують на увагу викладені у відзиві на апеляційну скаргу вимоги про скасування ухвали суду в частині відмови у задоволенні заяви стягувача щодо видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання та закриття провадження у справі в цій частині, оскільки таких вимог апелянтом не було заявлено.

Посилання представника боржників адвоката Сорочана Є.В. на ч. 4 ст. 367 ЦПК України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до вказаної правової норми суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Між тим, апеляційним судом не встановлено таких порушень норм процесуального права оскаржуваною постановою, що передбачені ч. 3 статті 376 ЦПК України

З огляду на викладене, апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Фінанс» необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» залишити без задоволення.

Ухвалу Леніського районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення в частині вирішення вимог про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого листа може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя: В.В. Коломієць

Судді І.В. Лівінський

Н.О. Шаманська

Повний текст постанови складено 15 вересня 2020 року