Ухвала

13 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 643/20093/15-ц

провадження № 61-13650ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на постанову Харківського апеляційного суду

від 01 липня 2020 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок пошкодження майна особи та усунення перешкод

у користуванні квартирою,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17 травня 2018 року справу

№ 643/20093/15-ц визнано малозначною та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10 липня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму відшкодування майнової шкоди у розмірі 10 693, 27 грн, суму за виконання акту оцінки у розмірі 2 500 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн, витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 6 809 грн та суму судового збору у розмірі 487,20 грн.

Зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити перешкоди в користуванні ОСОБА_1 кв. АДРЕСА_1 шляхом демонтажа металевих дверей, встановлених в стіні приміщення літ. «А» квартири і повернення стіни в початковий стан відповідно до технічного паспорту.

Постановою Харківського апеляційного суду від 01 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 липня 2018 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок пошкодження майна особи та усунення перешкод у користуванні квартирою залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 192,60 грн.

У вересні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 01 липня

2020 року, у якій представник скаржника, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржене судове рішення скасувати і залишити

в силі рішення суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції

з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ,

від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним

з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду

і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі.

У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на постанову Харківського апеляційного суду від 01 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок пошкодження майна особи та усунення перешкод у користуванні квартирою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

М. М. Русинчук