Справа № 346/587/20
Провадження № 2/346/839/20
10 вересня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі головуючого судді Калинюка О.П.
з участю: секретаря Бойко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Коломийської міської ради Івано-Франківської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів, -
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 2014 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, проживаючи спочатку в м. Коломиї Івано-Франківської області, а згодом за адресою місця його роботи в м. Вроцлаві, по вул. Оседській, 10, Республіки Польща. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 . За спільною згодою з відповідачем сторонами прийнято рішення про повернення позивача з малолітнім сином в Україну, оскільки власник будинку за місцем роботи відповідача не давала згоди на проживання позивача з дитиною. Крім того, після повернення в Україну в позивача з відповідачем відбувався конфлікт, що унеможливлює її повернення з дитиною в Республіку Польща. Проживаючи в м. Коломиї, в інтересах дитини позивачем прийнято рішення про реєстрацію місця проживання її малолітнього сина за місцем її проживання відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Однак, в такій реєстрації позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю письмової згоди батька дитини, а також відмовлено в наданні матеріальної допомоги при народженні дитини у зв`язку з відсутністю реєстрації місця проживання дитини. Враховуючи вік малолітньої дитини сторін та її потреби в материнській опіці, позивач просить визначити місце проживання дитини з нею.
Крім того, оскільки відповідачем періодично надавалася матеріальна допомога на утримання сина, то позивач бажає юридично закріпити стягнення аліментів у відповідності до вимог ст. 180 СК України. Відповідач офіційно працевлаштований (підприємство «Друкарня Ортіс», м. Вроцлав, вул. Папротна, 16, Республіка Польща), що дає йому можливість утримувати сина. Тому позивач, посилаючись на ст.ст. 180, 181 СК України, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаної малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивач також просить присудити з відповідача на її користь судові витрати.
Позивач в судове засідання не з`явилася, 22.06.2020 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а. с. 50).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та не заявив про свою участь в справі.
В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.
Відповідно до даних свідоцтва про народження, переклад якого з польської на українську мову здійснено нотаріальним перекладачем В.Осадчуком, сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).
20.01.2020 року позивач звернулася до управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітнього сина. Однак, у такій реєстрації відмовлено у зв`язку з неподанням необхідних документів, а саме відсутністю письмової згоди одного з батьків та квитанції про сплату адміністративного збору (а.с. 11).
Позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Григорець М.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 974 (а.с. 12-14).
Висновком про визначення місця проживання дитини, затвердженим рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради від 23.06.2020 року, вказано про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з його матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 61-63).
Частинами 1 та 2 ст.155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до положень частин 1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно із ч.1 ст.161 вказаного Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття.
Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
На підставі наведеного, враховуючи вік сина сторін та пов`язані з цим витрати на його харчування, забезпечення найбільш необхідними речами, а також те, що відповідач є працевлаштованим, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини сторін слід визначити як 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки це повністю відповідатиме інтересам малолітнього сина сторін.
Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн., що стверджується відповідною квитанцією (а.с.6) за вимогу про визначення місця проживання дитини.
Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач, за вимогу про стягнення аліментів
На підставі наведеного, ст.ст. 160, 161, 180-182, 183, 191 СК України, керуючись ст. 141, ч.2 ст. 247, ст. ст.263 -265, 268, 273, 279, 280-289, 354, 430 ЦПК України, суд, -
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з його матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с.Дебеславці Коломийського району Івано-Франківської області, жителькою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 .
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , жителя АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , аліменти на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітків (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів розпочати з 10 лютого 2020 року і проводити до досягнення вказаною дитиною повноліття.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , жителя АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_2 , 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судових витрат.
Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено 14.09.2020 року.

Суддя Калинюк О. П.