г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3556/19
Номер провадження 2/213/226/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

14 вересня 2020 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання - Шрам В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Єфремов Валерій Олексійович, до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Єфремов В.О., який діє від імені позивача на підставі ордеру від 09 вересня 2019 року, 10.09.2019 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся позивача ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 2/3 часток вищевказаної квартири, які належали померлій на підставі свідоцтва про приватизацію (1/3 частка) та на підставі свідоцтва про право на спадщину після померлого чоловіка - ОСОБА_4 (1/3 частка). Інша 1/3 частка належить на праві спільної часткової власності відповідачу у справі - ОСОБА_2 , яка є рідною сестрою позивача.

За життя спадкодавець заповіту не складала, і оскілки матір сторін у справі - дочка спадкодавця ОСОБА_5 померла у 1987 році, тобто раніше, ніж відкрилася спадщина, сторони у справі є спадкоємцями першої черги за правом представлення після смерті бабусі. Оскільки відповідач ОСОБА_2 була зареєстрована у спадковій квартирі і постійно проживала разом із спадкодавцем, вона вважається такою, що прийняла спадщину, але ухиляється від оформлення спадщини у встановленому законом порядку. Позивач після смерті бабусі своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом була заведена спадкова справа, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв`язку з тим, що ним не подано правовстановлюючих документів на спадкову квартиру, які знаходяться у відповідача.

БТІ також відмовило позивачу у видачі архівної довідки або копій правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки він не є власником цього майна. Відповідач відмовляється надавати оригінали документів на квартиру, сама не звертається до нотаріуса за оформленням спадкових прав, чим чинить перешкоди позивачу в оформленні права власності на його частку у спадщині.

Оскільки спадщина між спадкоємцями однієї черги розподіляється в рівних частках, позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності на 1/3 частку спадкової квартири.

Ухвалою від 14.11.2019 позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 11 грудня 2019 року.

Ухвалою від 16.01.2020 справу прийнято до свого провадження суддею Нестеренком О.М.

В підготовчому судовому засіданні 11.02.2020 за клопотанням представника позивача судом витребувані докази у справі.

07.07.2020 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача - адвокат Гайдаш Є.В. надав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення /а.с. 205/.

Відповідач неодноразово викликалася до суду, але в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала, будь-яких клопотань від неї не надходило.

Оскільки порядок виклику відповідача до суду, передбачений ст.ст.128-130 ЦПК України, дотримано, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, в тому числі відповідача, на підставі наявних доказів, та оголосив про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані позивачем та витребувані судом докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, зазначений у ст.16 ЦК України, зокрема, визнання права.

Згідно положень ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що сторони у справі є рідними братом і сестрою, оскільки в документах про їх народження матір`ю записана ОСОБА_6 , батьком - ОСОБА_7 . Їх родинні стосунки підтверджено свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 , витягом з актового запису про народження відповідача ОСОБА_2 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_2 », що підтверджено витребуваними судом копією актового запису про шлюб, витягами з Державних реєстрів актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, про шлюб, свідоцтвом про шлюб матері, яка після укладання шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_2 » /а.с.14, 60-65/.

Мати сторін ОСОБА_6 була дочкою спадкодавця ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження та свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.15, 16/. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла /а.с. 13/. Її матір ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету Інгулецької районної ради народних депутатів Дніпропетровської області від 24.04.1987 була призначена опікуном над малолітніми ОСОБА_1 , 1981 року народження, та ОСОБА_2 , 1984 року народження /а.с.21/. В цьому рішення зазначено, що ОСОБА_3 є бабусею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Спадкодавцю ОСОБА_3 , її чоловікові ОСОБА_4 та відповідачу у справі ОСОБА_2 належала на праві приватної спільної сумісної власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира належала співвласникам на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05.04.2000, виданого органом приватизації Новокриворізьким гірничо-збагачувальним комплексом згідно з розпорядженням № 83 від 20.03.2000, і була зареєстрована Криворізьким БТІ в реєстровій книзі № 191п-353-353 /а.с.121/.

Після смерті ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_3 успадкувала 1/3 частку вищевказаної квартири і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.12.2012, видане приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Перекопською О.О. /а.с.123/.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на час розгляду справи 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВТВ № 355859 від 05.12.2012, виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Перекопською О.О., зареєстровано в реєстрі за № 2155; інші 2/3 частки квартири належать на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 /а.с.11/. Тобто спадкодавцю належить 2/3 частки спірної квартири.

Відповідна інформація стосовно власників спірної квартири та підстав виникнення права власності на неї міститься в архівній довідці № 430 від 25.05.2020, наданої суду КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» на виконання ухвали про витребування доказів /а.с.147/.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 /а.с.12/.

За приписами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з положеннями ст.1261, 1266 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Позивач, як онук спадкодавця, мати якого померла, через представника за довіреністю ОСОБА_16 звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, але постановою державного нотаріуса П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитної Н.В. від 20.08.2019 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що належала спадкодавці, позивачу було відмовлено, оскільки представником за довіреністю не надано оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру чи її частку, а також не визначення частки, яка належала спадкодавці /а.с.20/.

З витребуваних судом за клопотанням представника позивача доказів вбачається, що після смерті ОСОБА_17 19.09.2018 в П`ятій криворізькій державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 207/2018 щодо майна померлої за заявою онука спадкодавиці - ОСОБА_1 , який наслав заяву поштою, особисто до нотаріальної контори не з`являвся. 15.11.2018 поштою надійшла заява від онучки спадкодавці ОСОБА_2 , що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 16.03.2020 № 59846682. Нотаріус зазначає, що крім них інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_17 до нотаріуса не зверталися, заяв про прийняття або про відмову від спадщини не надавали, заповіти від імені ОСОБА_17 не посвідчувались, про що також свідчить довідка зі Спадкового реєстру від 16.03.2020 № 59846688 /а.с.75/.

Таким чином, судом встановлено, що за життя спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності належало 2/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Сторони у справі є спадкоємцями однієї черги після смерті баби ОСОБА_17 , обоє в установлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, і відповідно вони мають право на прийняття спадщини за законом у рівних частках від спадкового майна. Відповідно до положень ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а тому суд вважає, що сторони у справі мають право на рівні частки у спадковому майні - по 1/3 частці.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину, оскільки на час смерті постійно проживала зі спадкодавцем за вищезазначеною адресою, що підтверджується відповідною відміткою в її паспорті, довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян, які містяться в матеріалах спадкової справи /а.с.90, 116/.

Оскільки спадкоємцю за законом - позивачу у справі - визнати право власності на спадкове майно у інший спосіб не видається можливим, Позивач і звернувся за захистом своїх спадкових справ до суду. Обраний позивачем спосіб захисту відповідає ст.16 ЦК України.

Суд вважає, що встановлені всі підстави для визнання за позивачем права власності на 1/3 частку спадкової квартири, як спадкоємця за законом після смерті спадкодавця.

З інформації нотаріуса видно, що 13 грудня 2019 року, тобто після звернення позивача до суду з цим позовом, ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 957 на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Ця обставина підтверджується матеріалами спадкової справи, якому зокрема зазначено, що свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири видано ОСОБА_2 , свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири ще не видано /а.с.136/.

Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини щодо підстав набуття права власності, та правовідносини, що виникають із права особи звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в разі неможливості вирішення цього питання у позасудовому порядку.

Згідно зі ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з п.23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги при визнання прав на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, у зв`язку з тим, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті баби з причини ненадання відповідачем оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд вважає що його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що відповідно до звіту про оцінку майна від 19.08.2020 ринкова вартість трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , становить 255510,00 грн., а отже вартість 1/3 частки спірного спадкового майна на момент оцінювання становить 85170,00 грн. /а.с.169-202/. Виходячи з цього, суд вважає, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі, визначеному законом - 852,40 грн. /а.с.2, 203/, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 852,40 грн.

Керуючись ст.ст.15, 16, 328, 392, 1218, 1261, 1266 - 1268 ЦК України, ст.ст.4, 19, 80-81, 141, 228-229, 265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/3 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений ним судовий збір в сумі 852 гривні 40 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 - зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 16.09.2020.

Суддя О.М. Нестеренко