Провадження № 2/686/3201/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом Державного підприємства Радгосп «Лісовогринівецький» до ОСОБА_1 про скасування права власності на земельну ділянку, відновлення права користування,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2020 року ДП Радгосп «Лісовогринівецький» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про скасування права власності на земельну ділянку, відновлення права користування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 01.02.2001р. між ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якого Продавець продав, а Покупець купив земельну ділянку площею 0,15 га., яка розташована на території АДРЕСА_1 ». Дана земельна ділянка належить Продавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХМ № 015276, вид. 16.01.2001 року на підставі рішення сесії Лісовогринівецької сільської ради народних депутатів №11 від 26.09.2000 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю №1437. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Стець Оксаною Миколаївною.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта дана земельна ділянка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площа ділянки 0,15 га, за кадастровим номером :01:004:0830.

Земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0830 знаходиться в межах дії Державного акту на вічне користування землею колгоспами № 536253.

29.04.1957 року на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Перемога» с. Л. Гринівці та с. Скаржниці про створення на базі колгоспу «Перемога» радгоспу лікарських рослин та постанови Хмельницького бюро обкому КП України та облвиконкому від 29.04.1957 р. «Про перехід колгоспу в радгосп Міністерства охорони здоров`я» було створено радгосп лікарських рослин.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 р. № 380 «Про збільшення виробництва лікарської рослинної сировини і препаратів з неї» спеціалізовані радгоспи по вирощуванню лікарських рослин передані Українському державно-акціонерному консорціуму "Укрфітотерапія".

27.05.1993 р. розпорядженням представника Президента України радгосп лікарських рослин перереєстровано на радгосп «Лісовогринівецький» (форма власності - державна).

Відповідно до Розпорядження КМ України № 158-р від 13.04.07р. Радгосп «Лісовогринівецький» віднесено до сфери управління Мінагрополітики.

Оскільки радгосп «Лісовогринівецький» є правонаступником колгоспу «Перемога» та радгоспу лікарських рослин, до нього перейшло право користування земельною ділянкою, якою користувались підприємства-попередники, в межах відповідно до державного акту на вічне користування землею колгоспами № 536253.

Норма ст.125 Земельного кодексу України не обмежує і не скасовує вже діюче право постійного користування земельними ділянками, набуте в установлених законодавством випадках станом на 1 січня 2002 року. Оскільки, відповідно до абз.2 п.5 Постанови Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР» - громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування. Відповідно до ч.3 ст.15 ЗК УРСР - земля, яку займають колгоспи, закріплюється за ними в безстрокове користування.

Таким чином, майнові права, в т.ч. право постійного користування земельною ділянкою, розташованою на території Лісовогринівецької сільської ради, перейшло до радгосп «Лісовогринівецький» в порядку правонаступництва у складі іншого майна разом, в тому числі, з об`єктами нерухомого майна, розташованими на частинах земельних ділянок і держава визнає цей факт на підставі ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЗК УРСР - колгоспи, радгоспи, інші підприємства, організації і установи у встановлених законом випадках можуть надавати з закріплених за ними земель земельні ділянки у вторинне користування.

За час, що минув, Радгосп «Лісовогринівецький» не приймалось жодних рішень щодо добровільної відмови від користування земельною ділянкою, в порядку ст. 141, 142 Земельного кодексу України, відповідної добровільної відмови від користування частиною земельного масиву Хмельницькій райдержадміністрації Радгосп, а також органи управління підприємства Концерн Укрфітотерапія, Мінагрополітики України також не надавали. Розпорядження земельними ділянками, що знаходяться в користуванні здійснюється виключно за згодою землекористувача, яким, як вже було наведено, являється Радгосп «Лісовогринівецький».

Також, відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР Про земельну реформу №563-ХІІ від 18.12.1990р. здійснення земельної реформи покладено на обласні, районні, міські, селищні і сільські Ради народних депутатів і Раду Міністрів Української РСР, яких зобов`язано до 15.03.1991 року провести інвентаризацію земель усіх категорій, визначивши ділянки, що використовуються не за цільовим призначенням, нераціонально або способами, які призводять до зниження родючості грунтів, їх хімічного і радіоактивного забруднення, погіршення екологічної обстановки, тощо.

З Рішення Лісовогринівецької сільради №1 від 18.01.1991 р. слідує, що рішенням схвалювались матеріали інвентаризації земель 1990р., розроблені земельною комісією за участю спеціалістів філіалу Інституту УкрНДІземпроект згідно з додатками №1, 2, 3 та встановлено на довічне право власності земель радгоспу лікарських рослин с.Лісові Гринівці в кількості 2628,2 га, що підтверджується державним актом на вічне користування землею колгоспами № 536253.

Крім того, зауважили, що відповідно до ч.4 ст.16 ЗК УРСР 1970 р. надання земельної ділянки, що є в користуванні, іншому землекористувачеві провадиться тільки після вилучення даної ділянки.

Як свідчать вищевказані документи та докази право користування радгоспу лікарських рослин та Радгоспу Лісовогринівецький земельними ділянками не припинено, а отже, Відповідачем не могла визначалась подальша доля земель, які знаходились в постійному користуванні колгоспу Перемога, а в подальшому радгоспу лікарських рослин та Радгоспу Лісовогринівецький.

По-друге, Радгосп Лісовогринівецький є державним підприємством, а право постійного користування - нематеріальним активом підприємства. Безпідставне вилучення земельних ділянок у підприємства є порушенням права державної власності.

Відповідно до ЗУ «Про правонаступництво» від 12 вересня 1991р. та Конституції України ДП Радгосп «Лісовогринівецький» продовжує користуватись землею у відповідності до Державного акту на вічне користування землею колгоспами №536253 від 28 вересня 1951р., яка знаходиться в географічних координатах визначених у додатку 1.

Спірна земельна ділянка, що є предметом даного спору знаходиться в межах вказаних географічних координат.

Відповідно до рішення №12 Лісовогринівецької сільської ради від 29 березня 2018 року, державному підприємству Радгоспу «Лісовогринівецький» було надано дозвіл на проведення інвентаризації та розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що належить на праві вічного користування Радгоспу «Лісовогринівецький» (Код ) згідно Державного акту на вічне користування землею колгоспами від 28.09.1951 р. №536253, орієнтовною площею 2628,2 га, що розташовані на території с. Лісові Гринівці та с.Скаржниці Хмельницького району Хмельницької області.

Відповідно до наказу про проведення інвентаризації №2 від 1 лютого 2018р., вирішено провести інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, товарно- матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2020 року по справі 686/17131/19 встановлено що право користування радгоспу лікарських рослин та Радгоспу «Лісовогринівецький» земельними ділянками не припинено. Радгосп «Лісовогринівецький» не приймав рішення щодо добровільної відмови від користування земельною ділянкою, в порядку статей 141, 142 Земельного кодексу України, добровільної відмови від користування частиною земельного масиву чи деревними насадженнями Хмельницькій райдержадміністрації Радгосп, а також органи управління підприємства - Концерн «Укрфітотерапія» Мінагрополітики також не надавали.

На підставі викладеного, позивач просить: скасувати право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0830; відновити право користування ДП Радгоспу «Лісовогринівецький» на земельну ділянку під кадастровим номером :01:004:0830 площею 0,15 га, що знаходиться в межах АДРЕСА_1 , оскільки вона знаходиться в межах дії Державного акту на вічне користування землею колгоспами №536253 від 28 вересня 1951р.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без представника позивача, позовні вимоги підтримав. В заяві від 28.09.2020р. вказали, що при написанні позовної заяви було допущено помилку, а саме в позовній заяві помилково вказаний кадастровий номер :01:004:0830, тому при розгляді справи просили врахувати вказані виправлення. В поданих до суду письмових поясненнях також вказали, що власник з дотриманням вимог ст.387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16. Окрім цього, земля радгоспу не підлягала як приватизації, так і розпаюванню (Постанова ВП ВС про неможливість розпаювання земель держпідприємства до закінчення приватизації справа №912/2730/18). Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовану презумпцію права власності такої особи. Таку правову позицію сформувала Велика Палата Верховного Суду у справі № 911/3594/17.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що придбав земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу і на даний час вона його не цікавить, в подальшому в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.09.1951 року виконавчим комітетом Ружичнянської Районної Ради депутатів трудящих було видано сільськогосподарській артілі "Перемога" с.Лісових Гринівців Ружичнянського району Кам`янець-Подільської області УРСР Державний акт на вічне користування землею колгоспами № 536253, яким закріплено в безплатне і безстрокове користування, тобто навічно, земля в кількості 2628,2 га, згідно з нижченакресленим планом і описом меж.

Згідно витягу з протоколу загальних зборів колгоспників колгоспу "Перемога" с.Лісові Гринівці Ружичнянського району від 29.04.1957 року №4, збори колгоспників колгоспу "Перемога" с.Лісові Гринівці постановили: перейти в радгосп і передати йому всі землі, закріплені за колгоспом "Перемога" с.Лісові Гринівці, а також все громадське майно.

Постановою 238/39 від 29.04.1957р. Бюро Хмельницького Обкому КП України і виконкому обласної Ради депутатів трудящих постановило:

1. прийняти пропозиції Ружичнянського райвиконкому та райкому КП України про укрупнення існуючого радгоспу лікарських культур Міністерства Охорони Здоров`я СРСР за рахунок земель колгоспу "Перемога" с.Лісові Гринівці з загальною площею 2628га орної землі та Староушицького райвиконкому і РК КП України про організацію нового радгоспу лікарських культур на базі земель колгоспу «Шлях Леніна», ім. Орджонікідзе, ім.Сталіна, ім.Котовського з загальною площею орної землі 9973га.;

2. зобов`язати Староушицький, Ружичнянський райкоми КП України та райвиконкому:

а) відведення земель колгоспів для організації нового радгоспу ліккультур, приєднання земель до існуючого радгоспу ліккультур проводити на основі добровільної згоди колгоспників, за рішеннями загальних зборів членів колгоспніків, з наступним затвердженням облвиконкомом і Радою Міністрів УРСР;

б) передачу радгоспам земель, а також майна та інших товарно-матеріальних цінностей колгоспів проводити у відповідності з встановленим Радою Міністрів СРСР порядком.

Доказів затвердження облвиконкомом і Радою Міністрів УРСР рішення зборів колгоспників колгоспу "Перемога" с.Лісові Гринівці від 29.04.1957 року №4, позивачем суду не надано.

Постановою Кабінету Міністрів України № 380 від 28.12.1991 року, яка втратила чинність на підстави постанови КМ №182 від 12.03.2008 року, підтримано пропозиції Держхімпрому України та Міністерства охорони здоров`я України про передачу спеціалізованих радгоспів по вирощуванню лікарських рослин, Житомирського заводу по переробці лікарської рослинної сировини, Української та Кримської зонально-дослідних станцій Українському державно-акціонерному консорціуму "Укрфітотерапія".

Розпорядженням представника Президента України від 27.05.1993 р. №221 радгосп лікарських рослин перереєстровано на радгосп "Лісовогринівецький".

Відповідно до наказу ДП Радгосп «Лісовогринівецький» про проведення інвентаризації №2 від 1 лютого 2018р., вирішено провести інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження.

Відповідно до рішення 36 чергової сесії Лісовогринівецької сільської ради №12 від 29 березня 2018 року, було надано дозвіл на проведення інвентаризації та розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що належить на праві вічного користування Радгоспу «Лісовогринівецький» (Код ) згідно Державного акту на вічне користування землею колгоспами від 28.09.1951 р. №536253, орієнтовною площею 2628,2 га, що розташовані на території с.Лісові Гринівці та с.Скаржниці Хмельницького району Хмельницької області. Радгоспу «Лісовогринівецький» виготовлену технічну документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) подати на розгляд та затвердження, в порядку передбаченому чинним законодавством до Лісовогринівецької сільської ради.

Наведені обставини підтверджуються: статутом радгоспу «Лісовогринівецький»; Державним актом на вічне користування землею колгоспами № 536253; архівним витягом з протоколу загальних зборів колгоспників колгоспу «Перемога» с. Лісові Гринівці Ружичнянського району від 29.04.1957 № 4; постановою № 238/39 Бюро Хмельницького обкому КП України і виконкому обласної Ради депутатів трудящих від 29.04.1957р.; розпорядженням представника Президента України «Про перереєстрацію радгоспу лікарських рослин на радгосп «Лісовогринівецький» від 27.05.1993 № 221; рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06.12.2018 у справі № 686/13875/18; ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.09.2018 у справі № 822/2156/18.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.02.2020р.№ 199628925 вбачається, що у приватній власності ОСОБА_1 перебуває: будинок в АДРЕСА_1 ; об`єкт незавершеногобудівництва, комплекс по обслуговуванню автомобілів з автосалоном, рестораном та мотелем по АДРЕСА_2 .

Також в Державному реєстрі іпотек 26.11.2012 року зареєстрована іпотека на наступні об`єкти: будинок в АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, площею 0,15 га., адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:004:0830.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 140 ЗК України визначено, що підставами припинення права власності на земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У відповідності до речення першого ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме, що на час звернення до суду з позовом у власності відповідача ОСОБА_1 перебувала земельна ділянка площею,15га. на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, АДРЕСА_1 " для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Долучена до позовної заяви ксерокопія першої сторінки договору купівлі-продажу від 01.02.2001 року не містить відомостей про підписання вказаного договору сторонами та його нотаріального посвідчення.

Незважаючи на роз`яснення позивачу в порядку ч.5 ст.12 ЦПК України, права подати докази на підтвердження вказаних обставин, такі докази суду надано не було. Натомість повідомлено заявою від 28.09.2020р., що при написанні позовної заяви було допущено помилку, а саме в позовній заяві помилково вказаний кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0830.

Не надано позивачем суду належних та допустимих доказів і на підтвердження того, що земельна ділянка придбана відповідачем відповідно до договору купівлі-продажу від від 01.02.2001 року, площею 0,15 га, на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, АДРЕСА_1 , знаходиться в межах земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивача.

Наданий позивачем в якості доказу каталог координат кутів зовнішніх меж поворотних точок меж Державного акту на вічне користування землею колгоспами № 536253 від 28 вересня 1951 року, вказаних обставин не підтверджує. Крім того, він не містить інформації про дату його складення, особу, що його склала, не підписаний та не засвідчений у встановленому законом порядку.

Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність на час розгляду справи у власності відповідача земельної ділянки відповідно до договору купівлі-продажу від 01.02.2001 року, площею 0,15 га, на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, АДРЕСА_1 та факт порушення останнім прав позивача, та наявність підстав для припинення його права власності, у зв`язку з чим, відсутні підстави для прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку. що в задоволенні позовних вимог Державного підприємства радгоспу «Лісовогринівецький» до ОСОБА_1 про скасування права власності на земельну ділянку та відновлення права користування, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 7, 10, 12, 13, 17, 18, ч.ч. 1, 6 ст. 81, ст.ст. 82, 206, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст. ст.15,16, 346,388 ЦК України, ст.с.140, 152 ЗК України, ст.41 Конституції України суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Державного підприємства Радгосп «Лісовогринівецький» до ОСОБА_1 про скасування права власності на земельну ділянку, відновлення права користування, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Державне підприємство Радгосп «Лісовогринівецький» (, пошт.індекс: 31340, с.Лісові Гринівці, Хмельницького району, Хмельницької області, вул.Центральна,4).

Відповідач: ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , жителя: АДРЕСА_3 ).

Дата складання повного тексту рішення суду 06.10.2020р.

Суддя: