РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Левчука О.В.

за участі секретаря - Крижова В.С.

справа № 569/14462/20, провадження № 2-о/569/236/20,

учасники справи:

заявник - не з'явилась

заінтересовані особа: не з'явилась.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Берегівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) встановлення факту,що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

07 вересня 2020 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа Берегівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), в якій заявниця просить встановити юридичний факт неправильності в актовому записі № 137 від 23 серпня 1949 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області про державну реєстрацію одруження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, стосовно прізвища дружини після державної реєстрації шлюбу, що зазначене як "ОСОБА_2", а також внести зміни до актового запису № 137 від 23 серпня 1949 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області про державну реєстрацію одруження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказавши прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу як "ОСОБА_2".

Заява обгрунтована тим, що бабуся заявниці, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була словацької національності, 23 серпня 1949 року, уклала шлюб з ОСОБА_3, згідно актового запису № 137 складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області. Після одруження прізвище бабусі стало ОСОБА_2, і відповідно всі її правовстановлюючі документи видавалися на прізвище ОСОБА_2. Зважаючи на те, що бабуся заявниці була словацького походження, в березні 2020 року вона подала документи на оформлення карти словака до Консульства Словаччини в Києві. В травні 2020 року з Консульства прийшов лист, в якому зазначалося про розбіжності в написанні прізвища бабусі в її правовстановлюючих документах, а саме ОСОБА_2, згідно актового запису про шлюб та ОСОБА_2 у всіх інших документах, та про усунення вказаних неточностей. Після звернення заявниці до Рівненського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та отримання витягу з актового запису № 137, складеного 23.08.1949 про шлюб бабусі заявниці, було виявлено, що не відповідає дійсності запис щодо прізвища бабусі після одруження, оскільки прізвище було вказано "ОСОБА_2", а не "ОСОБА_2".

Факт правильного написання прізвища ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, актовий запис № 46 від 15.05.2003, повторно виданого виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області 25 червня 2020 року, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30.03.1962, актовий запис № 39, виданого Клеванським районним бюро ЗАГС Рівненської області.

В судове засідання заявниця не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі та просила задоволити її вимоги.

Від заінтересованої особи Берегівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання ніхто не з'явився, була подана заява про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З досліджених судом копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, актовий запис № 46 від 15.05.2003, повторно виданого виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області 25 червня 2020 року, копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30.03.1962, актовий запис № 39, виданого Клеванським районним бюро ЗАГС Рівненської області, вбачається правильність написання прізвища "ОСОБА_2".

Аналізуючи зміст досліджених письмових доказів, вбачається достатньо підстав вважати, що в актовому записі № 137 від 23 серпня 1949 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області про державну реєстрацію одруження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснено помилку стосовно прізвища дружини після державної реєстрації шлюбу, що зазначене як "ОСОБА_2" стосуються і належали саме ОСОБА_2, а написання її прізвища "ОСОБА_2" замість правильного "ОСОБА_2" на переконання суду, є не інакше як помилкою, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим.

Заявниця не може реалізувати своє право на оформлення карти словака, оскільки має місце орфографічна помилка у актовому записі № 137 від 23 серпня 1949 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області про державну реєстрацію одруження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам роз'яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Отже, чинним законодавством не передбачено виправлення технічних помилок у державних актах на право власності на земельну ділянку.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (п.45), "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")".

Оскільки докази справи підтверджують факт помилки у актовому записі № 137 від 23 серпня 1949 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області про державну реєстрацію одруження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в частині написання прізвища бабусі заявниці, вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 263- 268, 315, 319, п.3 Розділ ХII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Берегівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт неправильності в актовому записі № 137 від 23 серпня 1949 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області про державну реєстрацію одруження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, стосовно прізвища дружини після державної реєстрації шлюбу, що зазначене як "ОСОБА_2".

Внести зміни до актового запису № 137 від 23 серпня 1949 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області про державну реєстрацію одруження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказавши прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу як "ОСОБА_2".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення такого рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони по справі:

заявниця - ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3,

заінтересована особа - Берегівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), адреса: м.Берегово, Закарпатської області, вул.Мукачівська, 3, .

Повний текст рішення виготовлений 16.09.2020.

Суддя Левчук О.В.