Справа № 694/296/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08.10.2020 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

за участі секретаря судового засідання Матвієнко А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за аліментами,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просила суд: стягнути з відповідача на її користь заборгованість за аліментами в сумі 126350.13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду від 23.10.2007р. з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання дітей сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 в розмірі1/3 від його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини. Вказує, що відповідач працездатний, але не має постійного місця роботи, задовольняється тимчасовими заробітками, інвалідом не являється, стан його здоров`я задовільний і в нього є всі можливості надавати матеріальну допомогу на дітей. Аліменти ним сплачувалися не в повному обсязі та не регулярно протягом тривалого часу в зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з 26.09.2007 року по листопад 2019 року в сумі 126350.13 грн. Відповідач відмовляється добровільно сплатити борг, а тому позивач змушена звернутися до суду.

Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та судові повістки, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою від 19.03.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання для розгляду справи по суті за правилами загального позовного провадження.

Суддю Звенигородського районного суду ОСОБА_5 відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку з 22.05.2020 року.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д.І.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д. І. від 03.07.2020 було прийнято справо до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д. І. від 15.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання 08.10.2020 року, сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не з`явилися.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать, наявні у матеріалах справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Оскільки, відповідач будучи належними чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив, суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, дійшов до наступних висновків.

У суді встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрували шлюб 19.01.2002 року у виконавчому комітеті Прохорівської сільської ради Канівського району Черкаської області, актовий запис за №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

Сторони згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3 від 19.08.2002 року, виданого виконавчим комітетом Прохорівської сільської ради Канівського району Черкаської області, мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в Книзі реєстрації народжень 19.08.2002 року зроблено відповідний актовий запис за № 8 та згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_4 від 08.10.2004 року, виданого виконавчим комітетом Прохорівської сільської ради Канівського району Черкаської області, мають дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в Книзі реєстрації народжень 08.10.2004 року зроблено відповідний актовий запис за № 6.

Батьками дітей записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 виданого 12.07.2006 року сторони розірвали шлюб.

Згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду від 23.10.2007р. з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі1/3 від його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дітей.

З довідки виданої виконавчим комітетом Прохорівської сільської ради Канівського району Черкаської області № 62 від 15.01.2020 року вбачається, що на утриманні ОСОБА_1 знаходяться на утриманні ОСОБА_6 , 2002 р.н. та ОСОБА_7 , 2004 р.н.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 13416 від 03.12.2019 року вбачається, що станом на листопад 2019 року заборгованість ОСОБА_2 становить 126350.13 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно із п. 4 розділу XVI «Інструкції з організації примусового виконання рішень» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме.

Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч.3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України).

У даному випадку стягнення аліментів на утримання дітей відбувалося за рішенням суду.

Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.

В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів.

Дії державного виконавця, пов`язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку, в рамках даної справи не оскаржені.

Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження», у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам за вказаний період, обчисленої згідно з розрахунком заборгованості державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорював ні стягувач ні боржник у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду.

За таких обставин, у суду немає підстав вважати порушеним право позивача на отримання заборгованості по аліментам у порядку, визначеному ст.ст. 194-195 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для задоволення цієї частини позовних вимог відсутні.

Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною в ухвалі ВСС України від 30.10.2013 року, у справі №6-2177св13, у справі 6-850св17, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року в справі № 756/13754/14-ц.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим в позовній заяві не міститься клопотання позивача про стягнення судових витрат з відповідача. Відтак, судові витрати з останнього не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись України, ст. ст. 11-13, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 267-268, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалила:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за аліментами-відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Звенигородським районним судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 08.10.2020.

Суддя Д.І.Сакун