У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Зуяк К.А., яка обґрунтована тим, що 12 липня 2019 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення по цивільній справі № 243/4232/19 (провадження № 2/243/1618/2019) за позовом Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області до ОСОБА_1 , про звільнення земельної ділянки площею 0,0028 га, зайнятою спорудою у вигляді металевого гаража. Цим рішення позовні вимоги задоволено. Строк виконання в судовому рішенні не зазначено.

30 жовтня 2019 року Слов`янським міськрайонним судом видано виконавчий лист № 2/243/1618/2019. Головним державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Зуяк К.А. на підставі наведеного виконавчого листа, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Проте, постанову про відкриття виконавчого провадження, датовану 11 листопада 2019 року, заявницею отримано через поштову скриньку 12 лютого 2020 року разом із постановою про накладення штрафу, тільки у різних конвертах з відбитком поштового штемпеля про отримання поштовим відділенням кореспонденції 06 лютого 2020 року.

Вважає, що державним виконавцем Зуяк К.А. порушено:

- ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в частині обов`язку здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

- ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» в частині вимоги надсилання постанов про відкриття виконавчого провадження, рекомендованим поштовим відправленням, або права вручити документи виконавчого провадження сторонам особисто під розписку, а не простим поштовим відправлення, як здійснено. А також строку виконання, оскільки документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня від дня їх винесення;

- ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» в частині законності і відкритості виконавчого провадження.

Такі порушення, допущені державним виконавцем Зуяк К.А. фактично спровокували формальне порушення з боку заявниці у вигляді нібито невиконання обов`язків про вчинення певних дій в установлений 10-денний строк. Постанова ж про накладення штрафу на заявницю за нібито умисне невиконання вимог державного виконавця датовано 05 лютого 2020 року, за підписом тієї ж посадової особи.

Таким чином, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. на заявницю накладено державним виконавцем 05 лютого 2020 року ще до того, як нею 12 лютого 2020 року отримано повідомлення про відкриття виконавчого провадження з попередженням і обов`язком вчинити певні дії впродовж 10-денного строку.

Виконання судового рішення потребує чисельну кількість різних окремих операції, зокрема, звільнення гаражу від речей заявниці, демонтажу гаражу, завантаження і перевезення речей та складових частин гаражу з підготовкою місць для них, а отже потребує значного часу та матеріальних витрат. На думку заявниці, такими протиправними діями, головним державним виконавцем Зуяк К.А., її позбавлено можливості надавати пояснення, клопотання, заперечення тощо.

Оскільки заявниця є пенсіонером у віці 74 років, то самостійно виконати увесь обсяг робіт, за передбачений виконавчим провадження 10-денний термін, для неї є непосильним і неможливим. За таких обставин, для належного виконання зазначеного судового рішення їй необхідний більше часу. Засобом існування у заявниці є тільки пенсійне забезпечення у невеликому розмірі, що недостатньо для найму сторонніх людей.

Тому, просить суд визнати незаконним дії головного державного виконавця Зуяк К.А. при виконанні виконавчого листа № 2/243/1618/2019, виданого 30 жовтня 2019 року в процесі виконавчого провадження, пов`язані з притягнення заявниці до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення, а також скасувати постанову про накладення зазначеного адміністративного стягнення та стягнути з головного державного виконавця ОСОБА_2 грошові кошти, а саме суми судового збору у розмірі 840,80 грн., суми касового збору банку за фінансову операцію у розмірі 20,00 грн., суму моральної шкоди, завданої незаконними діями у розмірі 1700,00 грн.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заявлені нею вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у заяві.

Головний державний виконавець Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, проте 07 вересня 2020 року направив на адресу суду заперечення, в якому просив розгляд скарги без його участі та у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити, з наступних підстав.

11 листопада 2019 року державним виконавцем на підставі заяви стягувача винесено постанову про відкриття провадження з примусового виконання вище вказаного виконавчого листа, в якій зазначено, що боржник зобов`язаний у 10-денний строк виконати постанову та надати підтверджуючі документи щодо її виконання.

Станом на 05 лютого 2020 року боржник до відділу не з`явилась, повідомлень щодо виконання рішення суду не надходило. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

27 лютого 2020 року на адресу Слов`янського МРВ ДВС СМРУ Міністерства юстиції надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа стягувачу.

10 квітня 2020 року на підставі заяви стягувача, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, а виконавче провадження АСВП № 60547157 з примусового виконання виконавчого листа № 2/243/1618/2019 виданого 30 жовтня 2019 року Слов`янським міськрайонним судом щодо зобов`язання ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку площею 0,0028 га біля будинку АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , яка була нею самовільно зайнята, шляхом знесення (демонтування) металевого гаражу висотою 2 м, шириною 4 м, довжиною 7 м за рахунок ОСОБА_1 з приведенням земельної ділянки у придатний для подальшого використання стан, здійснити облаштування території (вивезення сміття) закрито.

Враховуючи викладене державним виконавцем виконавчі дії проведені у відповідність до приписів діючого законодавства, що регулює виконавче провадження.

Таким чином, підстави для скасування постанови про накладення штрафу від 05 лютого 2020 року, винесено державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, відсутні.

Суд, вважає за можливе розглянути скаргу без участі осіб, які не з`явились, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 450 ЦПК України.

При вирішенні питання щодо правомірності дій державного виконавця суд виходить з наступного.

Стаття 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» визначає, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів (ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, з заяви ОСОБА_1 об`єктивно вбачається, що останньою заявлено вимоги щодо оскарження дій державного виконавця, які підлягають розгляду місцевим загальним судом у відповідності до вимог розділу VII Цивільного процесуального кодексу України, незалежно від того, що власне звернення заявниці заявлене нею в якості позовної заяви.

Так, рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2019 року, позовні вимоги по цивільній справі № 243/4232/19 (провадження № 2/243/1618/2019) за позовною заявою Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області до ОСОБА_1 , про звільнення земельної ділянки, задоволено та зобов`язано ОСОБА_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , звільнити земельну ділянку площею 0,0028 га, біля будинку АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , яка була нею самовільно зайнята шляхом знесення (демонтування) металевого гаражу висотою 2 м, шириною 4 м, довжиною 7 м, за рахунок ОСОБА_1 , з приведенням земельної ділянки у придатний для подальшого використання стан, здійснити облаштування території (вивезення сміття).

Вказаним судовим рішення з ОСОБА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , на користь Миколаївської міського ради (ідентифікаційний код юридичної особи 04341413, місцезнаходження: Донецька область, Слов`янський район, м. Миколаївка, площа Енергетиків, будинок 2/14) також стягнуто витрати по сплаті судового збору у сумі 1921 грн. 00 коп.

Постановою Донецького апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року, зазначені рішення Слов`янського міськрайонного суду від 12 липня 2019 року залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

На підставі наведеного рішення суду, Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 30 жовтня 2019 року видано виконавчий лист.

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження, винесеною 11 листопада 2019 року головним державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Зуяк К.А., відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/243/1618/2019, виданого 30 жовтня 2019 року Слов`янським міськрайонним судом, про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку площею 0,0028 га, біля будинку АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , яка була нею самовільно зайнята шляхом знесення (демонтування) металевого гаражу висотою 2 м, шириною 4 м, довжиною 7 м, за рахунок ОСОБА_1 , з приведенням земельної ділянки у придатний для подальшого використання стан, здійснити облаштування території (вивезення сміття).

Як вбачається з наведеної постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 листопада 2019 року, нею визначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З наданих копій постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 листопада 2019 року, супровідного листа до неї за вих. № 30330 від 11 листопада 2019 року та конверту, яким зазначені документи були направлені, вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження разом із супровідним листом, всупереч вимогам законодавства щодо направлення таких документів виконавчого провадження рекомендованим листом не пізніше наступного дня з дня їх винесення, надіслані простим відправлення за № 435 та зі значним пропуском терміну надіслання таких документів 06 лютого 2020 року, згідно штемпелю на конверті.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що з моменту відкриття виконавчого провадження та до дати отримання заявницею вищевказаної кореспонденції, державним виконавцем на адресу ОСОБА_1 рекомендованим відправленням копія постанови про відкриття виконавчого провадження, а так само будь-яким іншим передбаченим чином не направлялась, особисто під підпис заявниці не вручалась, зі змістом постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 ознайомилась після отримання простого відправлення в лютому 2020 року. Доказів щодо належного сповіщення заявниці державним виконавцем про прийняті рішення, остання не надала, правомірність своїх дій не довела.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені загальні строки виконавчому провадженні, зокрема, строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати. Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12). У зв`язку із цим у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених статтею 12 Закону про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування.

Крім того, як зазначає заявниця, одночасно з отриманням копії постанови про відкриття виконавчого провадження, нею також отримано інше просте поштове відправлення від Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, в якому містилась постанова про накладення штрафу від 05 лютого 2020 року та супровідний лист до неї за вих. № 30246 від 05 лютого 2020 року.

Наведені обставини підтверджуються копіями вищевказаних постанови та супровідного листа до неї, а також копією конверту простого поштового відправлення № 427, відправленого згідно штемпелю 06 лютого 2020 року.

Як вбачається з постанови головного державного виконавця про накладення штрафу від 05 лютого 2020 року, на ОСОБА_1 накладено штраф на користь держави у розмірі 1700,00 грн. Таке рішення державним виконавцем прийнято у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 рішення суду про зобов`язання останньої звільнити земельну ділянку площею 0,0028 га, біля будинку АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , яка була нею самовільно зайнята шляхом знесення (демонтування) металевого гаражу висотою 2 м, шириною 4 м, довжиною 7 м, за рахунок ОСОБА_1 , з приведенням земельної ділянки у придатний для подальшого використання стан, здійснити облаштування території (вивезення сміття).

Проте, на момент винесення наведеної постанови про накладення штрафу, заявниця не була обізнана про наявність відкритого відносно неї виконавчого провадження, що обумовлено неналежним виконання вимог діючого законодавства, яким врегульовані питання здійснення виконавчого провадження та виконання судових рішень, з боку державного виконавця.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу від 05 лютого 2020 року, винесена головним державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Зуяк К.А. є передчасною, безпідставною та такою, що не ґрунтується на вимогах діючого законодавства, а отже підлягає скасуванню, а дії державного виконавця з її винесення незаконними.

Таким чином, суд доходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 8, 13, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 383, 447, 451 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 5, 10, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1, 4 Закону України «Про державну виконавчу службу», суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на дії державного виконавця задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Зуяк К.А. при виконанні виконавчого листа № 2/243/1618/2019, виданого 30.10.2019 в процесі виконавчого провадження, відкриття якого датовано 11.11.2019, пов`язані з притягненням ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення незаконними.

Скасувати постанову головного державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Зуяк К.А. № 60547157 від 05.02.2020 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штрафу у розмірі 1700,00 грн.

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 11 вересня 2020 року

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко