ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року

м. Харків

справа № 643/13709/18

провадження № 22-ц/818/1735/20

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач фізична особа підприємець ОСОБА_2 ,

інші учасники справи:

треті особи фізична особа підприємець ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Хостінг Україна»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2019 року, ухвалене у складі судді Харченко А.М.,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_4 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про захист прав інтелектуальної власності. Просив заборонити фізичній особі підприємцю (надалі ФОП) ОСОБА_2 здійснювати використання торгової марки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на веб-сайті інтернет магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з доменним ім`ям ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстроване ФОП ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ) на платформі ТОВ «Хостинг Україна» шляхом усунення оголошень щодо продажу товарів ТМ «Idea».

Позов обгрунований тим, що позивач ОСОБА_1 є власником торгового знаку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що підтверджено свідоцтвом на знак для товарів і послуг. На сайті інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розміщені оголошення щодо реалізації різноманітної продукції ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з використанням фірмового торгового знаку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Як установлено з інформації, розміщеної на сайті, господарську діяльність за допомогою вказаного сайту здійснює відповідач - приватний підприємець ОСОБА_2 . В свою чергу доменне ім`я « ІНФОРМАЦІЯ_3 » зареєстроване ФОП ОСОБА_3 (CityHopt.ua) на платформі ТОВ «Хостинг Україна». Разом з тим, позивач не укладала з відповідачем жодних угод про надання права на використання вказаної торгової марки на території України, а тим більше, не надавала права здійснювати продаж продукції та її рекламування. Тобто ОСОБА_2 не має законних підстав здійснювати реалізацію даної продукції та розміщувати оголошення з її продажу на сайті http://tehnodar.kh.ua/. Таким чином, відповідач незаконно, без будь-якої згоди чи дозволу, використовує ТМ «Idea» під час здійснення своєї господарської діяльності. Крім того, на вказаному сайті відповідача відсутня необхідна, доступна, достовірна та своєчасна інформація про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Тобто відповідачем, під час реалізації продукції вказаних торгових марок здійснюється порушення вимог ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» про право споживача на інформацію. Так, інформація про продукцію повинна містити, зокрема, назву товару, найменування або відтворення знаку для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. Позивачем перевірено запропонований на зазначеному вище сайті кожний товар, що пропонується до реалізації, та було встановлено, що він не був введений виробником до цивільного обороту ні на території України, ні за її межами. Тобто принцип вичерпаності права до кожної одиниці товару, що запропоновані відповідачем на вказаному сайті, не відбувся, а тому відповідач через вказаний інтернет- ресурс здійснює продаж майна, яке не надійшло до нього у розпорядження. Якщо припустити, що вказаний товар і знаходиться у володінні відповідача, то його було перевезено через державний кордон незаконно, тобто контрабандним шляхом, оскільки митні органи, відповідно до ст. 399 Митного кодексу України, не повідомляли позивача про пред`явлення зазначеного товару до митного оформлення, тому є вагомі сумніви щодо правомірності потрапляння цих товарів на територію України і пристосованості даної продукції для експлуатації в Україні. Таким чином, відповідач, здійснюючи реалізацію товару під вказаною торговою маркою порушує, як права інтелектуальної власності позивача, так і чинне законодавство України.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Заборонено ФОП ОСОБА_2 здійснювати використання торгової марки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на веб сайті інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з доменним ім`ям ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстроване ФОП ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на платформі ТОВ «Хостинг Україна» шляхом усунення оголошень щодо продажу товарів ТМ «Idea». З відповідача на користь позивача стягнуто судовий збір.

Рішення суду мотивоано тим, що відповідачем під час реалізації продукції торгівельної марки «Idea» здійснюється порушення вимог ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг». Так, інформація про продукцію, що реалізує ФОП ОСОБА_2 , не містить найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. ОСОБА_1 , як влансик торгівельного знаку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », не надавала ФОП ОСОБА_2 дозвіл (не видавала ліцензію) на використання знаку. Відповідач через інтернет-ресурс здійснює продаж майна, яке не надійшло до нього у розпорядження. Таким чином, відповідач, здійснюючи реалізацію товару під вказаною торговою маркою, порушує як права інтелектуальної власності позивачки, так і чинне законодавство України.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не повно встановив обставини у справі, зробив висновки, що не відповідають дійсним обставинам у справі, чим порушив норми матеріального та процесуального права. А саме, він є власником інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та зареєстрований у встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» порядку. Вся продукція, що знаходиться у продажі його магазину, куплена у дилерів (продавців), що на законних підставах провадять господарську діяльність. У матеріалах справи відстуні належні та допустимі докази, що підтверджують фактичне використання ним торгівельної марки «Idea». Судом не було призначено експертизу у сфері інтелектуальної власності. Суд не дав належної оцінки доказу факту введення до вільного цивільного обороту товару торгівельної марки « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». А саме, згідно скріншоту інтернет сторінки ІНФОРМАЦІЯ_1 виробником товару торгівельної марки «Idea» є компанія IDEA Engineering Limited, що заснована у ОСОБА_6 в 2007 році. На цій сторінці також зазначено список офіційних продавців у яких можливо придбати товар, що виробляється цією кампанією. Крім того, товар з торгівельною маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » можливо придбати на сайтах популярних магазинів «Розетка», «АЛЛО», «Comfy», «Price». Відповідо до ч.6 ст. 16 Закону України « Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» виключне право влансика свідоцтва заблороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстрований знак не поширюється зокрема на використання знака для тоару , введенного під цим знаком у цивільний оборот. Введення влансиком торгівельної марки ( аюо за його згодою) товару під відповідним знаком для товарів і послуг у цивільний оборот може бути здіснено на території будь якоїх деражви ( держав ), після чого влансик не може обмежити або заборонити наступниий перепродаж цього товару на території іншої країни , де його правов також охороняються ( у тому сили на території України). Жодних доказів того, що ФОП ОСОБА_2 здіснює реалізацію продукції не введеної виробнком продукції в цивільний оборот, суду не надано.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду -залишити без змін. Посилається на те, що суд повно та всебічно встановив обставини у справі та зробив обгрунований висновок про порушення відповідачем належного позивачці права на торгівельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». А саме, відповідач без згоди позивачки реалізовує товар торгової марки «Idea» через інтернет сторінку http://tehnodar.kh.ua/, яка під час розгляду справи була перейменована на http://klimatron.com.ua//. Позивачем перевірена запропонована на зазначеному сайті кожна одиниця товару, що пропонується ОСОБА_2 до реалізації, та встановлено, що товар не був введений виробником до цивільному обороту ні на території України , ні за її межами. ФОП ОСОБА_2 не надав доказів законності придбання чи законності отримання товару торгової марки «Idea» на території України чи за її межами. Тому відповідач здійснює продаж товару, що не надійшов до нього у розпорядження і принцип вичерпності права щодо цього товару не відбувся.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення сторін, які з`являлися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно з п.п. 1,3,4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надлаі ЦПК України) підставами для зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.ч. 1.4 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 492 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом. Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом (стаття 494 ЦК України).

Відповідно до копії свідоцтва на знак для товарів і послуг о № НОМЕР_1 від 11.10.20210 року ОСОБА_1 є власником торгового знаку, що вкючає в себе комбінацію позначень: зображення ведмідя та зазначення латинськими літерами з великої літери Idea, при цьому літера I зазначена з крапкою (а.с. 81 83).

Згідно вимог ст. 495 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: право на використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.

Способи використання об`єкта права інтелектуальної власності визначаються цим Кодексом та іншим законом. Особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб. Використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом. Умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об`єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з додержанням вимог цього Кодексу та іншого закону ( стаття 426 ЦК України).

Згідно копії скріншоту сйту інтернет магазіну «Технодар» за посиланням

http://tehnodar.kh.ua/indех.php?subcats=Y&pcode_from_q=Y&pshort=Y&pfull=Y&pname=Y&pkeywords=Y&search_performed=Y&q=idea&dispatch=products.search&security_hash=2f0a3b33962a3071777cc28b11b09c9d&page=4 розміщені оголошення щодо реалізації різноманітної продукції торгової марки «Idea» ( а.с. 14).

Судом установлено та відповіда/чем не заперечується, що він здійснював господарську діяльність шляхом розміщення інформації про товар на вищезазначеному сайті.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про заборону використання торгової марки, суд виходив з того, що відповідач не має законних підстав здійснювати реалізацію продукції з торгівельною маркою ІНФОРМАЦІЯ_5 та розміщувати оголошення з її продажу на сайті http://tehnodar.kh.ua/, оскільки позивач не не укладала з ним жодних угод про надання права на використання вказаної торгової марки на території України.

Проте судова колегія з зазначеним висновком суду погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до положень частини третьої статті 12 та частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надана позивачкою на підтердження використання відповідачем належної їй торгової марки копія скруншоту екрану не містить відомостей про реалізацію ОСОБА_2 продукції з торгівельним знком, що вкючає в себе комбінацію позначень: зображення ведмідя та зазначення латинськими літерами з великої літери Idea, при цьому літера I зазначена з крапкою.

Ураховуючи наведене, звертаючись до суду із позовом, позивачка не довела належними і допустимими доказами наявність підстав для задоволення її позову.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції повний та всебічний розгляд справи не забезпечив, обставини справи, які необхідні для правильного її вирішення, не встановив, доводи сторін належним чином не перевірив, що призвело до ухвалення незаконного та необгрунованаого рішення.

Оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про задовлення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 визнана судом обґрунтованою, а при її подачі він сплатив 1057 грн 20 коп. судового збору (а.с. 114), з ОСОБА_1 на користь відповідача належить стягнути зазначену суму.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2019 року скасувати.

Ухвалити нову постанову.

У задоволені позову ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про захист прав інтелектуальної власності на торгівельну марку шляхом заборони використання торгівельної марки в мережі Інтернет - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1057 (одну тисячу п`ятдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 жовтня 2020 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді І.В. Бурлака

Н.П. Пилипчук