КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/690/18
Провадження № 2/488/1207/20 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.08.2020 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі : судді Лазаревої Г.М.,

при секретарі Криницькій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» (натепер має назву АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 29 липня 2014 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10963,23 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач не виконує умови укладеного договору, порушує зобов`язання по сплаті кредиту, відсотків за ним, внаслідок чого станом на 12.02.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 36166,52 грн., яка складається з наступного: 10963,24 грн. заборогованість за кредитом, 7095,19 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 17467,58 грн. заборгованість за пенею пеня та комісією, 640,51 грн.- штраф. Просив стягнути зазначені суми та судові витрати (а.с. 2-3).

Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.04.2019 року позов було задоволено частково (а.с. 53).

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.06.2020 року за заявою відповідача заочне рішення було скасовано.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримав позовні вимоги.

Відповідач також в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що він позовні вимоги не визнає, просив застосувати наслідки спливу позовної давності, вирішити питання про поворот виконання судового рішення.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

29.07.2014 року між позивачем та відповідачем з метою утворення сприятливих умов для виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № SAMDN2445 від 15.05.2013 року була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 29 липня 2014 року. Відповідно до п.2.1 Генеральної угоди ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10963,24 грн. на споживчі цілі у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 24 місяці. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця у щомісячній сумі по 548,80 грн.

Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди за порушення строку погашення заборгованості більше ніж на 32 дня сплачується штраф в розмірі 938,02 грн.

Відповідно до п.2.8 Генеральної угоди при порушенні зобов`язань по погашенню кредиту боржник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожен день прострочки.

Текст Генеральної угоди містить посилання на те, що відповідач ознайомлений з Умовами та правилами (а.с. 6).

Позивачем також наданий витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 (а.с. 7-30).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 29.07.2014 року станом на 12.02.2018 року заборгованість за кредитом складає 10963,24 грн., заборгованість за процентами 7095,19 грн., комісія 17467,58 грн., штраф 640,51 грн. (а.с. 4).

Аналізуючи надані докази та враховуючи той факт, що відповідач не оспорює факт отримання кредиту в розмірі 10963,24 грн. з умовою сплати 18% річних за користування ними, а також не надання ним доказів виконання зобов`язань за кредитним договором та враховуючи вимоги ст.ст. 509, 526, 1046, 1054, 1055 ЦК України суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 10963,24 грн., заборгованості за процентами в розмірі 7095,19 грн..

Щодо вимог про стягнення заборгованості за пенею та комісією суд зазначає наступне.

Генеральна угода не містить ніяких домовленостей щодо умов нарахування пені, визначення її розміру, підстав та умов нарахування комісії. Посилання в тексті Генеральної угоди на ознайомлення відповідача з Умовами та правилами носить загальний характер. Доказів ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, позивачем не надано.

Пунктом 3.6. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженого постановою Правління Національного банку України 10.05.2007 N 168 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 р. за N 541/13808, які діяли на час укладання Генеральної угоди між сторонами, банкам заборонялось встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Враховуючи викладене, а також правову позицію, викладену в постанові ВП ВС від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, у стягненні пені та комісії слід відмовити.

Також слід відмовити у стягненні штрафу за порушення строку погашення кредиту.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами п.2.2. Генеральної угоди право на нарахування штрафу виникає у банку на 32 день після не внесення чергового платежу. Згідно розрахунку заборгованості останнє внесення сум на погашення кредиту було здійснено 31.07.2015 року. Тобто позивачу стало відомо про порушення його прав у вересні 2015 року.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 258 ЦК України для стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлено позовну давність в один рік.

До суду позов подано у лютому 2018 року, тобто з пропуском позовної давності.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено сторонами у спорі, є підставою для відмови у позові

Відповідачем подана заява про застосування наслідків спливу позовної давності, що є підставою для відмови у позові про стягнення штрафу.

В іншій частини позовних вимог, щодо яких суд прийшов до висновку про задоволення позову, позовна давність не пропущена, оскільки як зазначалося вище, останнє внесення сум на погашення кредиту було здійснено 31.07.2015 року, до суду позов подано у лютому 2018 року, тобто в межах передбаченого ст. 257 ЦК України загальної позовної давності 3 роки.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в розмірі 18058,45 грн. (10963,24 + 7095,19), в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені та комісії і штрафу слід відмовити.

Підстав для повороту виконання рішення, передбачених ст. 444 ЦПК України немає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору з відповідача на користь позивача слід стягнути пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 880 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості б/н від 29 липня 2014 року, що утворилась станом на 12.02.2018 року в розмірі 18058,45 грн., в тому числі заборгованість за кредитом в розмірі 10963,24 грн., заборгованість за процентами в розмірі 7095,19 грн.

Відмовити в задоволенні позову акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за пенею та комісією в розмірі 17467,58 грн. і штрафу в розмірі 640,51 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 880,00 грн. Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк», 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги 50, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Г.М. Лазарева