Справа № 309/2340/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 вересня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря: Кухти М.В.

найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Олександрівська сільська рада Хустського району,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційою скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 16 серпня 2019 року у складі судді Савицького С.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Хустського району, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, скасування свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності,-

встановив:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Олександрівської сільської ради Хустського району, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, скасування свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , на підставі рішення Олександрівської сільської ради 8-ї сесії 2 скликання від 01 вересня 1996 року безоплатно передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,50 га: з них 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства. 06 грудня 2011 року рішенням Олександрівської сільської ради 11-ї сесії 6 скликання позивачу було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права власності на земельну ділянку площею 0,1820 в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку. Після чого, рішенням 15-ї сесії 6-го скликання від 16 лютого 2012 року було затверджено акт земельної комісії від 18 січня 2012 року про надання дозволу ліцензованій організації на розроблення документації із землеустрою щодо оформлення права власності на земельну ділянку площею 0,1820 га для будівництва та обслуговування житлового будинку гр. ОСОБА_1 мешканцю АДРЕСА_1 без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_2 .

Надаючи документи на виготовлення технічної документації та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, позивачу стало відомо, що в матеріалах міститься заява від його імені, та якою він нібито самостійно просить внести зміни в 11-ту сесію 6-го скликання, зокрема: надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1719 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Так, рішенням Олександрівської сільської ради 32-ї сесії 6 скликання від 17 вересня 2013 року нібито за зверненням громадянина ОСОБА_1 , від 16.09.2013 року було внесено зміни в рішення 11 сесії 6-го скликання від 06.12.2011 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права власності на земельну ділянку площею 0,1820 в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку» та викладено в такій редакції: «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку гр. ОСОБА_1 , площею 0,1719 га в АДРЕСА_1 ».Пунктом №2 даного рішення вказано, що вищевказане рішення від 06.12.2014 року вважати таким, що втратило чинність. Позивач вважає дане рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач стверджує, що відповідач при винесені оскаржуваного рішення порушив право позивача на користування земельною ділянкою та неправомірно вилучив від нього земельну ділянку розміром 0,0101 га. У зв`язку з цим, 10.11.2014 року позивач звернувся до Хустського МВ ГУ МВС України із заявою про злочин відносно того, що 16.09.2013 року посадовими особами Олександрівської сільської ради написали заяву від його імені про внесення змін в 11 сесію 6-го скликання від 06.12.2011 року, оскільки він такої заяви не підписував та до сільської ради не подавав. Після чого, 05.02.2015 року за №38/1544 із СВ Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області надіслано постанову від 04.02.2015 року до відділу криміналістичної експертизи Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Закарпатській області про призначення судової почеркознавчої експертизи, винесена старшим слідчим майором міліції Фурман Р.В. у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000824 від 12.08.2014 року. Так, 17.03.2015 року головним експертом відділу техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області підполковником міліції Кормош Олександром Васильовичем складено висновок за №15/153, яким встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 , у заяві про внесення змін в сесію від 16.09.2013 року виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Таким чином, позивач посилається на те, що рішення Олександрівської сільської ради 32-ї сесії 6-го скликання від 17 вересня 2013 року, яким внесено зміни в 11 сесію 6-го скликання від 06.12.2011 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права власності на земельну ділянку площею 0,1820 в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку» - суперечить вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тому є неправомірним і підлягає скасуванню. Позивач вважає, що вказаним рішенням порушено його конституційне право на набуття у власність земельної ділянки, яке передбачено нормою ст. 41 Конституції України. Так, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення жодних мотивів чи обґрунтувань, якими відповідач керувався, окрім сфальсифікованої заяви - відповідач в оскаржуваному рішенні не наводить. При цьому, своїми діями, відповідач створив перешкоди позивачу для реалізації його права на користування земельною ділянкою та неправомірно вилучив від нього земельну ділянку розміром 0,0101 га. Отже, підстава видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку за № НОМЕР_1 , а саме рішення Олександрівської сільської ради 32-ї сесії 6-го скликання від 06.12.2011 року є - неправомірним та підлягає скасуванню, та на підставі чого державна реєстрація права власності на земельну ділянку за №53, яка зареєстрована за гр. ОСОБА_2 , та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :01:002:0074) підлягає скасуванню.

З врахуванням наведенного позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення Олександрівської сільської ради 32-ї сесії 6-го скликання від 06.12.2011 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права власності на земельну ділянку площею 0,1820 га в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку», скасувати свідоцтво про право власності видане ОСОБА_2 на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . та державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на дану земельну ділянку .

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 16 серпня 2019 року заявлений позов задоволено.

На дане рішення ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що його не було повідомлено про розгляд справи та позбавлено участі у розгляді справи; позивачем до матеріалів справи не долучено рішення Олександрівської сільської ради 8 сесії 2-го скликання від 01.09.1996 року та рішення сільської ради 11 сесії 6 скликання від 06.12.2011 року, на які він посилається у позові і обґрунтовує заявлені вимоги; суд незаконно скасував його свідоцтво про право власності і позбавив його права власності на земельну ділянку, не врахувавши рішення Хустського районного суду від 16 липня 2015 року, яке набрало законної сили, та не врахував його статус в якому він брав участь у розгляді справи.

Учасники справи не скористалися правом на подання відзиву на апеляційну скаргу і його не подали.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_3 , представник Олександрівської сільської ради підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Про дату, час місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Представник позивача ОСОБА_4 надіслав суду заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку із зайнятістю у розгляді іншої справи в іншому суді.

З приводу неявки позивача та представника позивача слід зазначити наступне. Позивач в судове засідання жодного разу не з`явився. За клопотанням представника позивача ОСОБА_4 справа відкладалася, зокрема 20.02.2020 року, 11.06.2020року в зв`язку із зайнятістю його у розгляді іншої справи (а.с.229.т.1, а.с.8 т.2).

Згідно з ч.2, ч.3 п.п.10,11 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: розумність строків розгляду справи; неприпустимість зловживання процесуальними правами. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що апеляційне провадження у даній справі відкрито 04.11.2019 року, розгляд справи неодноразово відкладався, в тому числі і через неявку і процесуальні дії сторін та їх представників, виходячи із вищенаведених принципів цивільного судочинства, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності позивача та його представника.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що у заявленому позові позивач просив : визнати незаконним та скасувати рішення Олександрівської сільської ради 32-ї сесії 6-го скликання від 06.12.2011 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права власності на земельну ділянку площею 0,1820 га в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку», скасувати свідоцтво про право власності видане ОСОБА_2 на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:002:0074, скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, яка зареєстрована за ОСОБА_2 та знаходиться за адресою АДРЕСА_3 5380200:01:002:0074.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для задоволення заявленого позову.

Однак з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд виходячи з наступного.

Так, позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

З аналізу даної норми слідує, що позивач - це особа, на захист суб`єктивних прав і охоронюваних інтересів якої порушено цивільний процес, а відповідач це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав. Тому, саме позивач визначає до кого пред`явити позов. Якщо позивач помилиться (неправильно зазначивши сторону) і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у такому позові відмовляє.

Особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами та здійснює своє право на захист ( ч.1 ст. 12 , ч.1 ст. 20 ЦК України,ч.1 ст. 12 , ч.3 ст. 13 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК України).

Пред`являючи даний позов, ОСОБА_1 в якості відповідача зазначив Олександрівську сільську раду Хустського району.

В той же час дані позовні вимоги безпосередньо впливають на права та інтереси ОСОБА_2 , оскільки ставиться питання про скасування свідоцтва про право власності ОСОБА_2 та державної реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 , і оспорюється правомірність набуття ним у власність земельної ділянки, а тому ОСОБА_2 у даній справі повинен бути саме співвідповідачем. Процесуальний статус його у справі третя особа, не відповідає його дійсному статусу, виходячи із характеру і суті спору.

За загальним правилом ч.1 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження- до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача.

Однак, протягом судового розгляду в суді першої інстанції, позивач не заявляв клопотання про залучення до участі в справі ОСОБА_2 як співвідповідача, а суд не вправі самостійно залучати до участі в справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідно до ч.5 пунктів 3, 4 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Колегія суддів констатує, що суд першої інстанції даних вимог процесуального закону на дотримав, натомість, розглянув справу по суті у неналежному (неповному) суб`єктному складі осіб, які повинні брати участь у спірних правовідносинах і позбавив права власності апелянта ОСОБА_2 на земельну ділянку без залучення його до участі у справі як відповідача.

Таким чином, ОСОБА_1 пред`явлено позов до неналежних відповідачів, що є безумовною підставою для відмови в його задоволенні.

Оскільки справу судом першої інстанції розглянуто у неналежному суб`єктному складу, в апеляційного суду відсутні повноваження щодо залучення до розгляду справи співвідповідача в порядку ст. 51 ЦПК України, а відтак виходячи з повноважень апеляційного суду, рішення суду першої інстанції згідно з п.п.3, 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України слід скасувати та ухвалити по даній справі нове рішення про відмову в задоволенні позову, що не перешкоджає позивачу звернутися з новим позовом, правильно визначивши суб`єктний склад сторін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з позивача на користь апелянта підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1096,20 грн., понесений останнім за подачу апеляційної скарги.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 16 серпня 2019 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Хустського району, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, скасування свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 судовий збір у розмірі 1096 (одну тисячу дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 жовтня 2020 року.

Головуючий:

Судді: