Справа № 569/1825/17
УХВАЛА

07 жовтня 2020 року Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді Панас О.В. при секретарі судового засідання Корнійчук А.В. з участю представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Мушкеєва В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду від 11.04.2017р. у цивільній справі за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з заявою про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду від 11.04.2017р. у цивільній справі за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу .

Свою заяву обґрунтовує тим, що про існування даної справи відповідач дізнався 01 липня 2020 року коли отримав відмову в оформлені товару в кредит у зв`язку з наявністю виконавчого провадження, інформацію про яке отримав з публічного доступу. 02 липня 2020р. він звернувся з запитом до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів). Враховуючи заходи пов`язання з карантином, він не зміг ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження. В усному порядку йому повідомили про наявність виконавчого листа виданого Рівненським міським судом.

Впродовж 2017 року він перебував в трудових відносинах з ТОВ «Рошен-Продукт» та постійно проживав за місцем роботи в м. Вишгород, Київської області, що підтверджується довідкою з пенсійного фонду, відповідно жодної кореспонденції не отримував. 08 липня 2020р. в ході ознайомлення з матеріалами справи № 569/1825/17 дізнався про наявність заочного рішення суду. Про розгляд справи №569/1825/17 його як сторону повідомлено не було. Матеріали справи не містять доказів направлення та вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї документами, повісток про виклик в судове засідання, винесеного заочного рішення. Окрім того, відповідач заперечує вимоги позивача. Зокрема, позивачем заявлені позовні вимоги, які не підлягають до задоволення,оскільки строк нарахування відсотків перевищує строк кредитування. Відповідно до ч.1ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку, на який надається позика. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення від 11.04.2017 року по справі № 569/1825/17 за позовом ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Заперечив, що копію заочного рішення отримав безпосередньо його довіритель 21.04.2017р. Представник заявника-відповідача ОСОБА_1 - адвокат Мушкеєв В.В в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк», будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, до суду не з`явився, згідно поданої до суду заяви, просив відмовити ОСОБА_1 у перегляді заочного рішення, розглянути заяву без участі представника позивача. Заслухавши пояснення представника заявника-відповідача адвоката Мушкеєва В.В., дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши доводи заяви про скасування заочного рішення у справі, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. З оглянутої справи № 569/1825/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , вбачається, що справу було розглянуто 11.04.2017 р. з постановленням заочного рішення у зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про день судового розгляду справи до суду не з`явився, надіслана судом поштова кореспонденція ( ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками в с/з на 11.04.2017 р.) була повернута до суду по закінченню строку зберігання 28.05.2017р., через неявку відповідача за отриманням рекомендованого листа на повідомлення пошти і долучено до матеріалів справи(а.с.42). Ні письмових заперечень ні заяв від відповідача до суду не надійшло. Отже, судом було вчинено всі необхідні дії, а тому відповідач ОСОБА_1 вважається таким, що був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. З урахуванням неявки відповідача без повідомлення та підтвердження причини неявки, і наявності письмової згоди позивача, суд правомірно ухвалив проведення заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення. Під час судового розгляду були досліджені належним чином всі наявні письмові матеріали справи. Разом з тим, як вбачається із справи, 19.04.2020р. справа після розгляду була здана до канцелярії суду, 28.04.2017 року, ОСОБА_1 згідно поданої заяви отримав в суді копію позовної заяви з додатками. Частиною другою статті 228 ЦПК України(чинного на день винесення рішення) визначалося, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення у справі прийнято 11.04.2017 року, натомість із заявою про перегляд заочного рішення відповідач звернувся через три роки 14.07.2020 р., тобто з пропуском строку встановленого у частині другій статті 228 ЦПК України(чинного на день винесення рішення). Натомість за змістом заяви відповідача слідує, що він просить суд поновити цей строк, оскільки не отримував копії рішення суду, а дізнався про нього лише 08.07.2020 р. в ході ознайомлення з матеріалами справи. Проте, судом встановлено, що поштовим повідомленням про вручення відправлення, підтверджується, що ОСОБА_1 отримав копію заочного рішення 21.04.2017 р. Крім того, відповідач при зверненні із заявою про перегляд заочного рішення до такої заяви не надав доказів, які б мали істотне значення для перегляду такого рішення, а викладені в заяві доводи не заслуговують на увагу, як такі, що мають істотне значення . Таким чином, оцінивши встановлені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку, що підстав для скасування і перегляду заочного рішення судом не встановлено, а тому заява до задоволення не підлягає. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 284-287,288, 260 ЦПК України, суд,- у х в а л и в: Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду від 11.04.2017р. у цивільній справі за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу - залишити без задоволення. Роз`яснити, що заочне рішення від 11.04.2017р. може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Панас