КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/6122/2020 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 11 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Громадської організації «ІНФОРМАЦІЯ_4» про захист честі, гідності та ділової репутації,-

в с т а н о в и в:

В липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , Громадської організації «Наші гроші» про захист честі, гідності та ділової репутації. Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у мережі Інтернет на сторінці видання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за авторством ОСОБА_3 було поширено інформацію такого змісту: «Зв`язки у правоохоронних органах мав, зокрема, підозрюваний у цій справі президент DARA ОСОБА_4 , який своїми зв`язками підтримував групу. ОСОБА_5 зараз перебуває у міжнародному розшуку. Не виключено, що він переховується у Чехії або Іспанії, де він володіє нерухомістю»; «Як встановило слідство, учасники схеми незаконно заволоділи 27,94 млн. грн. Завищення цін укладених договорів на цю суму підтверджується судовими експертизами»; «Представник «Уніс-Центру» спочатку чітко вказував, що знає те, що підприємства заходять на торги ЮУАЕС за погодженням з ОСОБА_6 і його сином ОСОБА_7 . Однак згодом він відмовився від цих показів. За даними слідства, після першого допиту цього свідка ОСОБА_8 і ОСОБА_5 по телефону узгоджували, що треба повпливати на нього, щоб він дав «нормальні» покази в НАБУ». Поширена інформація є недостовірною і негативною, а відтак порушує його особисті немайнові права, ганьбить його честь, гідність і ділову репутацію, формує думку, що він тісно пов`язаний з кримінальними структурами, містить відомості про вчинення ним злочинів, що порушує презумпцію невинуватості. Внаслідок поширення недостовірної інформації він зазнав втрат немайнового характеру, постійно знаходиться у стані нервового напруження та стресу, ускладнилось його професійне та громадське життя. З урахуванням викладеного позивач просив визнати поширену інформацію недостовірною, зобов`язати відповідчів спростувати таку інформацію та стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року в позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_2 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що поширена інформація є оціночними судженнями. З огляду на характер використаних мовних засобів, поширена відповідачами інформація є твердженням про факти, яких не існувало, і не може розглядатися як критика чи оціночне судження. Поширена відносно позивача інформація є негативною, недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Сторонніми особами поширена щодо позивача інформація може сприйматися як про особу, яка є винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. При цьому не існує вироку, що набрав законної сили, яким би була встановлена вина позивача у вчиненні будь-якого злочину.

В судове засідання ОСОБА_2 та його представник, представник ГО "Наші гроші" повторно не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Відповідачка ОСОБА_3 , її представник просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_3 у мережі Інтернет на сторінці видання «ІНФОРМАЦІЯ_4» ІНФОРМАЦІЯ_5 була опублікована стаття за авторством ОСОБА_9 під назвою «Заряджені атомом» у якій, зокрема, містилась інформація такого змісту: «Зв`язки у правоохоронних органах мав, зокрема, підозрюваний у цій справі президент DARA ОСОБА_4 , який своїми зв`язками підтримував групу. ОСОБА_5 зараз перебуває у міжнародному розшуку. Не виключено, що він переховується у Чехії або Іспанії, де він володіє нерухомістю»; «Як встановило слідство, учасники схеми незаконно заволоділи 27,94 млн. грн. Завищення цін укладених договорів на цю суму підтверджується судовими експертизами»; «Представник «Уніс-Центру» спочатку чітко вказував, що знає те, що підприємства заходять на торги ЮУАЕС за погодженням з ОСОБА_6 і його сином ОСОБА_7 . Однак згодом він відмовився від цих показів. За даними слідства, після першого допиту цього свідка ОСОБА_8 і ОСОБА_5 по телефону узгоджували, що треба повпливати на нього, щоб він дав «нормальні» покази в НАБУ».

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Громадської організації «Наші гроші» про захист честі, гідності та ділової репутації.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що честь та гідність визнаються найвищими соціальними цінностями та їх порушення, внаслідок поширення про особу недостовірної інформації, надають особі прав вимагати в судовому порядку спростування цієї інформації та визнання її недостовірною (ст.32 Конституції України, 277 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 15 постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

При цьому, під час вирішення вимог про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування інформації слід враховувати хто поширював інформацію та за яких обставин мало місце поширення інформації.

Згідно зі ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

ЄСПЛ у низці своїх рішень відзначив спеціальну роль преси у суспільстві та вказав, що завданням преси є передавати у спосіб, сумісний із її обов`язками та відповідальністю, інформацію та ідеї з усіх питань суспільного інтересу, включно з тими, що стосуються правосуддя.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, інформація, поширена у публікації журналістки ОСОБА_3 на сторінці Інтернет-видання «ІНФОРМАЦІЯ_4» була отримана з публічного виступу прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_10 у відкритому судовому засіданні в Солом`янському районному суді м. Києва з розгляду клопотання про обрання особі запобіжного заходу, що підтверджується копією аудіозапису судового засідання та робочими записами в особистому записнику журналістки ОСОБА_3 . Спірна публікація містить посилання на те, що джерелом викладеної у ній інформації є дані досудового розслідування, повідомлені прокурором. Так, в публікації є такі посилання на джерело інформації як: «за словами прокурора», «розповів прокурор», «прокурор зазначив», «прокурор зауважив», «як встановило слідство», «за даними слідства».

Як встановлено судом, наявність у позивача статусу підозрюваного у кримінальному провадженні підтверджується судовими рішеннями, наявних у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, зі змісту яких вбачається, що особі, яка здійснює фактичне керівництво групою суб`єктів господарювання Dara Group, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, та цю особу оголошено в розшук (а.с. 89-129). При цьому позивач є відомою суспільству особою.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Громадської організації «ІНФОРМАЦІЯ_4» про захист честі, гідності та ділової репутації.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що поширена інформація є негативною та поширена про нього як про особу, яка винна у вчиненні кримінальних правопорушень. В оспорюваній публікації щодо позивача вживається визначення як підозрюваного, що вказує на те, що його вина ще не встановлена відповідним рішенням суду і дає підстави для висновку, що оспорювана інформація не є фактичним твердженням про вчинення ним злочину, а відтак не порушує презумпції невинуватості.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.