Справа № 383/1292/19
Номер провадження 2/383/68/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Замши О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Машкової О.В.,

представника позивача - адвоката Бондаренко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 через представника адвоката Бондаренко Ірину Анатоліївну звернулася до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житлом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

З 22.03.2013 року у будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який являється рідним братом позивачки та за місцем реєстрації не проживає більше чотирьох років, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у будинку не має, не користується будинком як житлом.

Оскільки відповідач тривалий час у будинку не проживає, порушується право власника будинку на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, тому вважає, що ОСОБА_2 має бути визнаний таким, що втратив право на користування житлом.

Ухвалою суду від 26.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с.28-29).

Ухвалою суду від 28 січня 2020 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с.49-50).

Представник позивача - адвокат Бондаренко Ірина Анатоліївна в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Пояснила, що відповідач являється рідним братом позивача. У будинку по АДРЕСА_1 ніколи не проживав, проте його реєстрація обмежує позивача у здійсненні прав користування та розпорядження належним майном. Теперішнє місцезнаходження відповідача невідоме.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся засобами поштового зв`язку. Крім того на офіційному веб-сайті Судової влади України з 10.02.2020 року розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання (а.с.58). Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Дослідивши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.08.2012 року ОСОБА_3 набула у власність житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Витягу з державного реєстру правочинів, виданого 14.08.2012 року №11700910. (а.с.7).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 23.10.2019 року №9 ОСОБА_3 зареєструвала шлюб, про що 24.11.2012 року складено відповідний актовий запис №62. Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_3 отримала прізвище « ОСОБА_3 ».(а.с.8).

Отже, житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2).

Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання, виданої Бобринецькою міською радою від 07.11.2019 року № 03-41/1090/4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 22.03.2013 року по теперішній час (а.с.23). Вказана інформація підтверджена відомостями з домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які являються сусідами позивача, надали показання про те, що в будинку по АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 . В 2015 році відповідач приїздив до неї у гості, проте чи зареєстрований за вказаною адресою не знають, оскільки він в даному будинку ніколи не проживав.

За вказаних обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в жилому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_2 на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Пунктом 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору.

Відповідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що у справі позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 141, 263-265, 282, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні житлом, яке належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком, розташованим за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Найменування сторін:

- позивач: ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 03.03.2020 року.

Суддя О.В. Замша