ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 633/199/19 Головуючий суддя І інстанції Смирнов В. А.
Провадження № 22-ц/818/4987/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають з договорів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

судді-доповідача Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

у порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 26 грудня 2019 року, постановлену у складі судді Смиронова В.А., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав частки у статутному капіталі ТОВ «Агрома»,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 26 грудня 2019 року задоволено клопотання представника позивача - ОСОБА_4 про витребування доказів.

Протокольною ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 01 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про закриття провадження у справі.

Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 01 квітня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Мотивувальна частина ухвали містить відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про закриття провадження у справі.

Заочним рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 27 травня 2020 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав частки у статутному капіталі ТОВ «Агрома».

Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 06 липня 2020 року заява ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення залишена без задоволення.

ОСОБА_1 04.08.2020 було подано апеляційну скаргу, яка є єдиним документом, в якій він просить скасувати: ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 26 грудня 2019 року про відмову у закритті провадження у справі; усну ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 01 квітня 2020 року про відмову у закритті провадження у справі; заочне рішення Печенізького районного суду Харківської області від 27 травня 2020 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху для надання до суду виправлених апеляційних скарг на кожний процесуальний документ суду першої інстанції окремо, а також їх копії з та копіями доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

На адресу Харківського апеляційного суду 10.09.2020 від ОСОБА_1 надійшла заява про долучення до матеріалів справи апеляційної скарги на ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 26 грудня 2019 року про витребування доказів з її копіями та доданими письмовими матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи, не вбачає підстав для розгляду апеляційної скарги на ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 26 грудня 2019 року про витребування доказів.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Нормами ч. 1 ст. 353 ЦПК України не передбачено можливості оскарження окремо від рішення суду ухвали про витребування доказів.

Згідно із ч. 2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

З урахуванням того, що перелік ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, які містяться у ст. 353 ЦПК України є вичерпним, то у даному випадку необхідно застосувати правила п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, згідно з якими апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 зроблено висновок, що тлумачення права на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції має відбуватися з урахуванням можливості чи неможливості поновити свої права особою, яка подала апеляційну скаргу, в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не перешкоджає подальшому провадженню (не є остаточним рішенням), a тому відсутні підстави для розгляду апеляційної скарги на вказане процесуальне рішення. Апелянт має процесуальну можливість поновити свої права в інший спосіб - шляхом заперечення проти цієї ухвали в апеляційній скарзі на остаточне рішення суду.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 лютого 2019 року, справа № 755/18427/17, провадження № 61-47348св18, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає до застосуванню.

Тому колегія суддів вважає, що скаргу на згадану увалу слід вважати повернутою та у подальшому розглядати її як заперечення проти цієї ухвали.

Керуючись ч. 2. ст. 353, п.4 ч. 5 ст. 357, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 26 грудня 2019 року, постановлену у складі судді Смиронова В.А., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав частки у статутному капіталі ТОВ «Агрома»- вважати повернутою апелянту, у подальшому розглядати її як заперечення проти цієї ухвали.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання, і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

О.М. Хорошевський.