Справа №: 398/3469/19
провадження №: 2/398/241/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"05" жовтня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кошеленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрія в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (законний представник малолітнього відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (законний представник малолітнього відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_7 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне останньому майно та майнові права, в тому числі на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 є рідна мати останнього та баба позивача - ОСОБА_2 , а також діти померлого: неповнолітня дочка ОСОБА_3 та син - позивач ОСОБА_1 . Відповідачі є такими, що прийняли спадщину. Позивач від спадщини не відмовлявся, однак в установлений строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся, оскільки в останні дні шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, хворів. Звернувшись до нотаріуса з письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті батька він отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій в зв`язку з пропущенням строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене просить визнати поважними причини пропуску встановленого строку та визначити додатковий строк для прийняття спадщини (а. с. 2).

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не подала. Подала до суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову (а. с. 53).

Відповідач ОСОБА_3 та її законний представник - ОСОБА_6 відзив на позов не подали.

В судовому засідання представник позивача - адвокат Кошеленко А.В. позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Після його смерті спадщину прийняли мати померлого - ОСОБА_2 , яка звернулася з відповідною заявою до нотаріуса протягом 6-тимісчного строку, та дочка померлого - ОСОБА_3 , яка є неповнолітньою і фактично прийняла спадщину. Позивач знав про смерть батька, але не проживав разом з ним і не був зареєстрований з ним за однією адресою. Протягом 6-місячного строку ОСОБА_1 не звернувся до нотаріуса, оскільки спочатку відкладав цю дію, а потім захворів, що підтверджується відповідною довідкою, долученою до позовної заяви. Позивач не працює і не навчається, оскільки періодично проходить лікування з приводу головних болів, але інвалідності не має.

Відповідачі, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася (а. с. 17, 18, 158). На стадії підготовчого провадження від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі (а. с. 53).

Відповідач ОСОБА_3 та її законний представник - ОСОБА_6 , належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися та причини неявки суду не повідомили (а. с. 87 - 88, 98, 100, 102, 117 - 118, 156, 157).

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Підстав для відкладення розгляду справи, визначених ст. ст. 223 та 240 ЦПК України, судом не встановлено.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а. с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно та майнові права, в тому числі на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.12.2007 року (а. с. 10).

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України)

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги, після смерті ОСОБА_7 є його мати - відповідач ОСОБА_2 (а. с. 36) та діти померлого - відповідач ОСОБА_3 (а. с. 87 - 88) та позивач ОСОБА_1 (а. с. 11).

За змістом ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи №265-2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 вбачається, що у встановленому законом порядку спадщину прийняла мати померлого - відповідач ОСОБА_2 , яка подала відповідну заяву про прийняття спадщини (а. с. 29 - 30).

Відповідач ОСОБА_3 в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7 , оскільки на момент його смерті була малолітньою.

Крім того, з матеріалів спадкової справи встановлено, що із заявою про прийняття спадщини також звертався позивач, однак 19 вересня 2019 року державним нотаріусом йому відмовлено у здійсненні права на спадкування та подання заяви про прийняття спадщини, оскільки він у шестимісячний строк не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини та прийняття спадщини іншим чином документально не підтвердив (а. с. 9, 50).

Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснено в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Тобто, позивач одночасно з поданням позову повинен був подати суду докази на підтвердження своїх вимог щодо поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилався на те, що в останні дні перебігу шестимісячного строку для прийняття спадщини, а саме - з 02 серпня 2019 року по 05 серпня 2019 року - він хворів, на підтвердження чого надав довідку №275 від 05 серпня 2019 року з медичного закладу (а. с. 8). Із зазначеної довідки вбачається, що позивач звільнений від занять, відвідувань дитячого дошкільного закладу з 02 серпня 2019 року по 05 серпня 2019 року у зв`язку із хворобою.

За правилами ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, такі обставини повинні бути визнанні судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні

Такі правові позиції викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі №6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року у справі №6-85цс12, від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17 та постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №635/4551/18 (провадження №61-19882св19).

Вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд враховує, що позивач був обізнаний про смерть батька та постійно приживав і проживає на території міста Олександрії Кіровоградської області. Крім хвороби в період з 02 серпня 2019 року по 05 серпня 2019 року, інших обставин, які об`єктивно перешкоджали позивачу подати заяву про прийняття спадщини ним не наведено та відповідних доказів суду не надано.

При цьому, зі змісту довідки №275 від 05 серпня 2019 року вбачається, що позивача було звільнено від занять та відвідувань дитячого дошкільного закладу, а відтак хвороба позивача протягом трьох днів за весь шестимісячний строк, встановлений законом для подання заяви про прийняття спадщини, не є поважною причиною пропуску строку для подання такої заяви та обставиною, що унеможливила чи в інший спосіб перешкодила йому вчасно здійснити своє право на подання заяви про прийняття спадщини, та не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення такої дії.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають, оскільки будь яких обставин, які б могли бути визнані поважними причинами пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини позивачем не зазначено, доказів на їх підтвердження не надано і позивач не довів, що був позбавлений можливості у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

З урахування вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню позивачу судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_4 ) (законний представник малолітнього відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_4 )) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 13 жовтня 2020 року.

Суддя О.В.Авраменко