Ухвала

24 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 754/15936/16-ц

провадження № 61-6347св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

відповідачі: Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, Київська міська рада, Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд», треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві, Департамент з питань реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року у складі судді Зотько Т. А. та постанову Київського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Савченка С. І., Верланова С. М., Мережко М. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У грудні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - Деснянської РДА в м. Києві), Київської міської ради, Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (далі: ПрАТ «ХК «Київміськбуд», компанія), треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві (далі - ГУЮ в м. Києві), Департамент з питань реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що на підставі розпорядження Ватутінської районної державної адміністрації в м. Києві від 08 серпня 2000 року № 760 вони отримали ордер на право зайняття та проживання у службовій квартирі АДРЕСА_1 , до якої заселилися у встановленому порядку і в якій мешкають до цього часу. Розпорядженням Деснянської РДА в м. Києві від 30 липня 2004 року № 778 зазначену квартиру виведено з числа службових. Із метою приватизації квартири вони звернулись до відділу приватизації Деснянської РДА в м. Києві, проте листом від 07 березня 2014 року їм відмовлено, оскільки виявлено, що зазначена квартира на праві власності зареєстрована за ПрАТ «ХК «Київміськбуд». 15 липня 2015 року Деснянська РДА в м. Києві направила ПрАТ «ХК «Київміськбуд» лист із проханням надати правовстановлюючі документи для переведення спірної квартири до комунальної власності, проте компанія відмовила, посилаючись на порушення в такому випадку її прав власника квартири. Зазначали, що спірною квартирою вони безперервно та відкрито володіють протягом шістнадцяти років, утримують її та проводять поточний ремонт. Протягом всього часу сплачували і сплачують комунальні послуги. Вони були переконані у тому, що квартира, яка їм надана у встановленому законом порядку і у якій вони мешкають, належить до державного житлового фонду, оскільки ПрАТ «ХК «Київміськбуд» жодних претензій, як власник квартири, до них не пред`являв, будь-які договірні відносини між ними та відповідачем відсутні. Вважають, що ПрАТ «ХК «Київміськбуд» не має прав на квартиру, бо передав її ще у 2000 році в рахунок безоплатної передачі житлової площі у розмірі 2 % збудованого житла за актом Ватутінській районній державній адміністрації в м. Києві, яка і виділила їм квартиру.

Посилаючись на викладене, позивачі, з урахуванням уточнених вимог,просили скасувати державну реєстрацію права власності за ПрАТ «ХК «Київміськбуд» на квартиру АДРЕСА_1 , та визнати за кожним із них право власності на 1/4 частини вказаної квартири за набувальною давністю.

У серпні 2017 року ПрАТ «ХК «Київміськбуд» звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Деснянська РДА у м. Києві, ГУЮ в м. Києві, про виселення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 05 квітня 2000 року між ПрАТ «ХК «Київміськбуд» та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладений договір міни, за умовами якого, останні здійснили міну належної їм квартири АДРЕСА_1 , на належну ПрАТ «ХК «Київміськбуд» квартиру АДРЕСА_2 . Право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано за ПрАТ «ХК «Київміськбуд» 10 травня 2000 року, що підтверджується Інформаційною довідкою від 25 серпня 2015 року КВ-2015 № 25601, наданою Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна. 02 червня 2000 року компанія передала Ватутінській районній державній адміністрації у м. Києві вказану квартиру для господарських потреб, яка включена до числа службових. Проте після виключення у 2004 році цієї квартири з числа службових та відсутності правовідносин між компанією і ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживання останніх у спірній квартирі є безпідставним та необґрунтованим.

Посилаючись на викладене, ПрАТ «ХК «Київміськбуд» просило виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року первісний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково. Скасовано державну реєстрацію права власності за Акціонерним товариством «ХК «Київміськбуд» на квартиру АДРЕСА_1 . У задоволенні іншої частини первісного позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ПрАТ «ХК «Київміськбуд» відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що вчинення АТ «ХК «Київміськбуд» дій щодо передачі відповідної квартири районній державній адміністрації є актом розпорядження своєю власністю, внаслідок чого право власності компанії припинилося у встановленому законом порядку, а квартира перейшла до комунальної власності і знаходилася у розпорядженні Ватутінської районної державної адміністрації. При цьому незавершеність оформлення зміни власника житла не вплинула на реалізацію відносин власності щодо цього службового житла. Акт від 02 червня 2000 року зумовив виникнення нових фактичних правовідносин власності, за межами приватної власності ПрАТ «ХК «Київміськбуд», що у свою чергу призвело до включення Ватутинською районною державною адміністрацією м. Києва спірної квартири до числа службових, а подальші умови розпорядження цим майном підтверджують, що Ватутінська районна державна адміністрація м. Києва отримала його, як майно комунальної власності разом із іншими двома квартирами, які складали разом площу, передану для службового заселення. Підставою для заселення ОСОБА_1 із сім`єю до квартири АДРЕСА_1 , був ордер № 003681, виданий Ватутінською районною в м. Києві державною адміністрацією. Позивачі з 2000 року, тобто з моменту видачі ордеру на вселення, відкрито і безперервно користуються квартирою, а отже, правомірно набули право на зайняття та користування спірною квартирою.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що вчинення АТ «ХК «Київміськбуд» дій із підписання та передачі квартири районній державній адміністрації на підставі акта є юридичним фактом розпорядження своєю власністю, внаслідок чого, право власності компанії припинилося, а квартира перейшла до комунальної власності і знаходилася у повному розпорядженні районної державної адміністрації, яка визначала її статус та заселяла цю квартиру. При цьому посилаючись на те, що спірна квартира передана лише тимчасово для службових потреб, відповідач не надав доказів на підтвердження таких тверджень. Зокрема в акті відсутні посилання на те, що квартира підлягає поверненню у власність холдингової компанії через певний час, або після настання певних обставин. Дві інші квартири, передані АТ «ХК «Київміськбуд» Ватутінській районній державній адміністрації за актом від 02 червня 2000 року № 1/297 також були у встановленому законом порядку розподілені і вже приватизовані, що підтвердив представник Деснянської РДА м. Києва і не спростував представник відповідача. Родина ОСОБА_1 займає спірну квартиру правомірно і на законних підставах.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У березні 2019 року ПрАТ «ХК «Київміськбуд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та про задоволення зустрічного позову ПрАТ «ХК «Київміськбуд», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що розпорядження Київської міської державної адміністрації (далі - КМДА) від 16 травня 2000 року № 725 стосується визначеного кола осіб, а саме: КМДА, та ряду забудовників у м. Києві, як визначено самим розпорядженням: для забудовників на 2000 рік встановлено розміри відрахувань від загальної жилої площі в будинках, які вводяться в експлуатацію в 2000 році». Проте компанія не здійснювала будівництво житлового будинку на АДРЕСА_1 , (який збудовано ще у 1984 році), а отримала квартиру АДРЕСА_1 , у власність на підставі договору міни, укладеного 05 квітня 2000 року. Акт 1/297 від 2000 року не є тим документом, (правовстановлюючим), який підтверджує перехід/зміну/припинення права власності.

У квітні 2019 року Деснянська РДА у м. Києві подала відзив на касаційну скаргу, у якому зазначено, що забудовником будинку на АДРЕСА_2 , де отримала квартиру родина ОСОБА_5 , є AT «ХК «Київміськбуд», який мав обов`язок передати відповідну житлову площу районній державній адміністрації. Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 16 травня 2000 року № 725 встановлює лише розміри відрахувань від загальної жилої площі в будинках, які вводяться в експлуатацію, а не обов`язковість передачі житла саме у новобудовах, як помилково вважає відповідач. Житлова площа, яка належала відповідачу, могла передаватися у будь-якому будинку на його розсуд.

У травні 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали відзив на касаційну скаргу, у якому зазначено, що в скарзі не наведено докази, на підставі чого виникли правові відносини між Ватутінською РДА в м. Києві та AT ХК «Київміськбуд», щоб передати площу квартири № 71 разом із площами квартири № 5 , № 141 на АДРЕСА_2 , які передавалися в рахунок службового житла згідно з актом від 02 червня 2000 року № 1/297. ПрАТ «ХК «Київміськбуд» вільно трактує поняття переходу права власності при передачі будівельними організаціями квартир у рахунок відрахувань частини зведеної площі будинків КМДА та відповідними районними радами.

У травні 2019 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, у якому зазначено, що договір міни з попередніми власниками двокімнатної спірної квартири № 71 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , здійснено на трикімнатну квартиру № 72, у 2000 році, в новозбудованому будинку на АДРЕСА_2 , який будувала компанія. Той факт, що в результаті службової недбалості певних осіб процедура переходу права власності формально не була завершена, ніяким чином не повинен вплинути на реалізацію прав і законних інтересів добросовісного набувача відповідної квартири.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Київської міської ради, Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві, Департамент з питань реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно і за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, Головне управління юстиції в м. Києві, про виселення, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року призначити до судового розгляду на 18 березня 2020 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
І. Ю. Гулейков Г. І. Усик