Справа № 215/4857/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Науменко Я.О., вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , поданої її представником - адвокатом Ратушною Русланою Павлівною до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини; третя особа без самостійних вимог - виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривому Розі ради в особі органу опіки і піклування,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2020 до суду надійшла вказана позовна заява, в обґрунтування якої позивач вказує, що вона перебувала із відповідачем у шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.08.2019 шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.07.2017 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 до його повноліття. З квітня 2018 року сторони вже не проживали разом, а їх син ОСОБА_3 жив із позивачем разом із його зведеною сестрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 23.07.2020 позивач передала обох дітей відповідачу, домовившись попередньо, що вони будуть у нього до 26.07.2020, після чого позивач їх забере. Проте у зазначений день відповідач не повернув позивачу дітей, і лише після приїзду двох патрулів поліції 26.07.2020 після 23:00 год. повернув позивачу доньку ОСОБА_6 , а син і досі перебуває з ним. Позивач просить визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , разом із нею, оскільки відповідач не зможе забезпечити сталий та гармонійний розвиток сина, забезпечити йому постійну підтримку і супровід.

Позовна заява відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України, подана з дотриманням правил підсудності. Підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні. Тому, позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

Враховуючи, що відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя, вважаю за необхідне призначити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Крім того, у позовній заяві представником позивача зазначено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривому Розі ради в особі органу опіки і піклування.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до частини 1 статті 53 Цивільного процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне залучити виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривому Розі ради в особі Служби у справах дітей, в структурі якого діє сектор з питань усиновлення, опіки і піклування, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Також представником позивача заявлено клопотання про витребування доказів з Комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» про те, чи надавалась ОСОБА_2 та його матері - ОСОБА_8 за період із 2010 року та дотепер психіатрична допомога із зазначенням: її виду (амбулаторна/стаціонарна), дати та підстави звернень за такою допомогою, поставлених їх діагнозів.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначає, що вказана інформація може підтвердити обставини наявності проблем із психічним здоров`ям відповідача та його матері, і матиме значення для вирішення питання місця проживання дитини - сина ОСОБА_3 .

При вирішенні цього клопотання суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Право на нерозголошення конфіденційної інформації гарантується ст. 32 та ст. 34 Конституції України.

Право на медичну таємницю закріплене в Основах законодавства України про охорону здоров`я (ч. 2,5 ст. 39, ст. ст. 39-1, 40).

Медична таємниця за загальним правилом являє собою збереження в таємниці від інших осіб відомостей, які за правом належать пацієнтові.

Положеннями статті 11 Закону України «Про інформацію» визначено, що інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її стан здоров`я.

Тобто, забороняється не лише збирання, а й зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її попередньої згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав та свобод людини.

Відповідно до статті 40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків.

Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» закріплює презумпцію психічного здоров`я. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про психіатричну допомогу» медичні працівники, інші фахівці, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, та особи, яким у зв`язку з навчанням або виконанням професійних, службових, громадських чи інших обов`язків стало відомо про наявність у особи психічного розладу, про факти звернення за психіатричною допомогою та лікування у психіатричному закладі чи перебування в психоневрологічних закладах для соціального захисту або спеціального навчання, а також інші відомості про стан психічного здоров`я особи, її приватне життя, не можуть розголошувати ці відомості, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті.

Допускається передача відомостей про стан психічного здоров`я особи та надання їй психіатричної допомоги без згоди особи або без згоди її законного представника для: організації надання особі, яка страждає на тяжкий психічний розлад, психіатричної допомоги; провадження досудового розслідування, складання досудової доповіді щодо обвинувачених або судового розгляду за письмовим запитом слідчого, прокурора, суду та представника уповноваженого органу з питань пробації.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 26 січня 2017 року у справі Суріков проти України ((CASE OF SURIKOV v. UKRAINE) (Заява №42788/06), яке набрало статусу остаточного 26 квітня 2017 року наголошено, що Суд неодноразово доходив висновку, що систематичне зберігання та використання в інший спосіб державними органами влади інформації про приватне життя особи тягне за собою важливі наслідки для інтересів, захищених статтею 8 Конвенції, а отже становить втручання у відповідні права (див., зокрема, рішення у справах «Ротару проти Румунії» [ВП] (Rotaru v. Romania) [GC], заява № 28341/95, пункт 46, ЄСПЛ 2000 V; та «С. і Марпер проти Сполученого Королівства» [ВП] (S. and Marper v. the United Kingdom) [GC], заяви № 30562/04 та № 30566/04, пункт 67, ЄСПЛ 2008). Тим більше це стосується випадків, коли інформація стосується далекого минулого особи (див. згадане рішення у справі «Ротару проти Румунії» [ВП] (Rotaru v. Romania) [GC], пункт 43 або рішення у справі «М.М. проти Сполученого Королівства» (M.M. v. the United Kingdom), заява № 24029/07, пункт 187, від 13 листопада 2012 року), або коли обробка впливає на дуже особисті та конфіденційні категорії інформації, зокрема інформація щодо стану фізичного або психічного здоров`я особи, яку можна ідентифікувати (див., зокрема, рішення у справах «З. проти Фінляндії» (Z. v. Finland), від 25 лютого 1997 року, пункт 95, Reports of Judgments and Decisions, 1997 I; «І. проти Фінляндії» (I. v. Finland), заява № 20511/03, пункт 40, від 17 липня 2008 року; «П. та С. проти Польщі» (P. and S. v. Poland), заява № 57375/08, пункт 128, від 30 листопада 2012 року; «Л.Х. проти Латвії» (L.H. v. Latvia), заява № 52019/07, пункт 56, від 29 квітня 2014 року; та «Y.Y. проти Росії» (Y.Y. v. Russia), заява № 40378/06, пункт 38, від 23 лютого 2016 року).

Суд також нагадав, що втручання порушує статтю 8 Конвенції за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», переслідує одну або декілька законних цілей, викладених у пункті 2 і, крім того, є «необхідними в демократичному суспільстві» для досягнення цих цілей (див., серед інших джерел, згадане рішення у справі «П. та С. проти Польщі» (P. and S. v. Poland), пункт 94, та рішення у справі «М. Н. та інші проти Сан-Марино » (M.N. and Others v. San Marino), заява № 28005/12, пункт 71, від 07 липня 2015 року). Суд нагадує свою усталену практику, що формулювання «згідно із законом» вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підґрунтя у національному законодавстві та був сумісним із принципом верховенства права, тобто доступним, передбачуваним та супроводжувався необхідними процесуальними гарантіями, спроможними забезпечити належний юридичний захист від свавільного застосування відповідних правових положень (див., серед інших джерел, згадані рішення у справах «С. і Марпер проти Сполученого Королівства» [ВП] (S. and Marper v. the United Kingdom) [GC], пункт 95, та «М.Н. та інші проти Сан-Марино » (M.N. and Others v. San Marino), пункт 72).

З наведеного слідує, що відомості про стан здоров`я є персональними даними, і їхнє збирання може здійснюватися тільки за згоди особи, відносно якої таке збирання відбувається, за винятком випадків, передбачених законом. Збирання, зберігання, поширення та інші види обробки такої інформації підпадають під дію статті 8 Конвенції.

З урахуванням вищевикладеного, предмету позову, та враховуючи також те, що ОСОБА_8 не є учасником справи, суд приходить до висновку про відсутність виправданої мети для витребування запитуваної інформації, яка містить медичну таємницю, а отже, і відсутності підстав для задоволення клопотання представника позивача про витребування інформації з Комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги».

Керуючись ст. ст. 19, 27, 53, 81, 187, 189, 196, 260, 261, 274, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , яка подана її представником адвокатом Ратушною Русланою Павлівною, до ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання якого: АДРЕСА_2 про визначення місця проживання дитини.

Залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради в особі Служби у справах дітей, , місцезнаходження: 50079, м. Кривий Ріг, вул. Короленка, буд.1-а.

Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, явку яких визнати обов`язковою.

Призначити підготовче судове засідання по справі о 09 годині 00 хвилин 20 жовтня 2020 року в залі №8 Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ратушної Р.П. про витребування доказів - залишити без задоволення.

Службі у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради відповідно до положень ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України надати суду до 19.10.2020 письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Роз`яснити відповідачу, що він має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали надіслати (надати) суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу. Одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів /доказів/ відповідач зобов`язаний надіслати позивачу.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали подати письмові пояснення щодо позову, в яких викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. До пояснення додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/sud0441/gromadyanam/csz/.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслати учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя