Справа № 510/994/20
Провадження 2/510/927/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

30.09.2020 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Березенко С.П.

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщеною тричі не з`явилася, про причини неявки суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляється заочне рішення).

Позивач у судове засідання також не з`явились, від неї надійшла заява, з якої вбачається, що вона на задоволенні позову наполягає, просила розглянути справи у її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У зв`язку із цими обставинами та керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту позивача; копія договору купівлі продажу від 29.08.1998р., укладений на Одеській Торговій Біржі;копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ; розрахункова книжка за водопостачання, квитанції за сплату електроенергії на ім`я позивача; копія звіту про незалежну оцінку вартості квартири.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 29 вересня 1998 року, між ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 , яка діяла від себе та на підставі довіреності від імені ОСОБА_3 та неповнолітньої ОСОБА_4 було укладено договір купівлі- продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 . Зазначений Договір було укладено на Одеській Торговій Біржі представництво м. Ізмаїл та зареєстровано в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» під номером 3719 від 29 вересня 1998 року, відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу». Після придбання квартири позивач оформила всі лицеві рахунки на своє ім`я.

Нещодавно в позивача виникла необхідність зареєструвати у квартирі свого сина, звернувшись до Ренійської міської ради, їй в усній формі було відмовлено, на підставі того, що правовстановлюючим документом на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , є біржова угода, яка не зареєстрована у встановленому законом порядку. Також Ренійським БТІ було повідомлено, що Біржова угода № 3719, є не чинною та було рекомендовано звернутися до суду.

Для захисту своїх оспорюваних прав позивач звернулась до суду із позовом про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом з тим, між сторонами була досягнута взаємо згода відносно всіх істотних умов договору, оскільки позивач передав продавцю обумовлену суму, а продавець передав позивачу майно та документи на нього.

Відповідно до законодавства, що діяло на момент придбання житлового будинку, а саме ЗУ "Про товарну біржу", договори купівлі-продажу могли укладатись на біржі. Але при цьому, по-перше, необхідно було дотримання вимог, встановлених статтею 15 цього закону, а саме: "... угода вважається укладеною на біржі: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона представлена ??до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня " Згідно ст. 227 ЦК УРСР, який діяв на той момент, договір купівлі продажу житлового будинку, якщо хоча б одна зі сторін є громадянин, повинен бути посвідчений нотаріально. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Однак, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Аналогічні норми містить ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

При укладанні договору купівлі продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах, за об`єкт нерухомості були передані гроші, а позивачу був переданий об`єкт нерухомості, яким вона фактично володіє та користується з 29.09.1998 р, крім того формально право власності за нею було закріплено, що підтверджується реєстрацію нерухомого майна в Ренійському БТІ.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає можливим визнати договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 від 29.09.1998 р., укладений на Одеській Торговій Біржі представництво м. Ізмаїл, дійсним.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з вищевикладеного,

Керуючись ст.ст. 220, 328, 657 ЦК України (2003 р.), ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268,280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 29 вересня 1998 року № 3719, укладений на Одеській Товарній Біржі представництво м. Ізмаїл між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діяла від себе та на підставі довіреності від імені ОСОБА_3 та неповнолітньої ОСОБА_4 - дійсним

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.Д. Бошков