Провадження № 2/127/2974/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багтоквартирного будинку "А. Первозванного 4А" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Об`єднання співвласників багтоквартирного будинку "А. Первозванного 4А" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є власницею приміщення літери «А»-п/А-підвал-пр.№213:№1-№4-95,8 кв. м, що розташоване в АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 16.01.2009 року, що видане на підставі рішення Виконкому Вінницької міської ради №18 від 16.01.2009 року взамін свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на приміщення від 04.03.2005 року, виданого на підставі рішення Виконкому Вінницької міської ради №286 від 24.02.2005 року.

Право власності зареєстровано в КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22236463 від 22.03.2009 року.

Відповідно до рішення 2 сесії 7 скликання Вінницької міської ради «Про перейменування площ, вулиць, провулків, проїздів, тупиків в м. Вінниці» вулиця «Стахурського» перейменована на вулицю «Андрія Первозванного».

Згідно з листом КП «ВМБТІ» №2133 від 17.04.2018 року при обстеженні 23.05.2016 року нежитлового приміщення №213, загальною площею 95,8 кв.м, виявлено утворення двох окремих нежитлових приміщень №213 та 236, відповідно загальними площами 34,6 кв.м та 60,5 кв.м.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №121170773 від 19.04.2018 року нежитлове приміщення АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Відповідно до даних технічного паспорту, підготовленого інженерами КП «ВМБТІ» 23.05.2016 року нежитлове приміщення АДРЕСА_3 складається з нежитлового приміщення площею 30 кв. м, гардеробу площею 2 кв. м та туалету площею 2,6 кв. м.

Дане нежитлове приміщення входить до будинку, що обслуговується Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «А Первозванного, 4А», яке створено 08.12.2017 року на підставі рішення співвласників багатоквартирного будинку.

Позивач добросовісно володіє своїм майном, ним проведено новий, якісний ремонт підвального приміщення АДРЕСА_2 , приміщення обставлено меблями, побутовою технікою. Метою проведення ремонтних робіт є використання приміщення як офісу Приватним підприємством «ГЛАВВ-ДОР», яке очолює чоловік позивача ОСОБА_2 , відповідно до договору позички приміщення від 01.08.2017 року.

Відповідно до акту приймання-передачі майна від 10.01.2018 року на виконання вимог п. 5.4 розділу 5 договору позички приміщення від 01.08.2017 року ПП «ГЛАВВ-ДОР» передало у власність ОСОБА_1 меблі.

18.05.2020 року ОСОБА_1 в телефонній розмові повідомили, що внаслідок прориву труби водопостачання, яке швидше за все сталося 18.05.2020 року о 07 год. ранку в підвалі будинку АДРЕСА_4 було затоплено підвальне приміщення №213, тим самим позивачу завдано матеріальної шкоди.

Матеріальна шкода, що завдана ОСОБА_1 затопленням підвального приміщення №213 складається з пошкодження меблів:

-столу журнального, вартістю 2400 грн.;

-столу для гостей, вартістю 700 грн.;

-шафи для паперів, вартістю 400 грн.;

-комп`ютерного столу, вартістю 5000 грн.;

-дивану, вартістю 6800 грн.

Отже, загальний розмір матеріальної шкоди складає 18900 грн.

Відповідно до поданої позивачем заяви від 26.05.2020 року до голови правління ОСББ «А. Первозванного 4А», комісією в складі трьох осіб 01.06.2020 року було проведено обстеження нежитлового приміщення №213 по АДРЕСА_4 , після аварійної ситуації (прориву труб холодної води). Згідно з актом від 01.06.2020 року комісією встановлено, що прорив стався в сусідньому до позивача підвальному приміщенні, де розташована перукарня. Прорив стався на центральній трубі холодного водопостачання.

В акті, складеному 01.06.2020 року, в частині, що стосується завдання матеріальної шкоди, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість зазначено лише «меблі знаходились у воді до 20 см, в результаті чого ніжки меблів набрякли».

Що стосується висновку комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття - комісією взагалі проігноровано вимоги Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року, якими затверджено вимоги щодо складання відповідного акту.

ОСББ «А. Первозванного 4А» робить спробу перекласти відповідальність за прорив труби, за її неналежне обслуговування на ОСОБА_1 . Вказує на збудовану позивачем цегляну стіну, яка відгородила підвальне приміщення загального користування мешканців ОСББ від приватних підвальних приміщень.

ОСОБА_1 купувала підвальне приміщення у 2005 році в такому вигляді, в якому воно перебуває зараз та жодних перебудов несучих стін не виконувалося.

Позивач просить відшкодувати завдану матеріальну шкоду у виді вартості пошкоджених меблів.

Відповідно до вимог чинного законодавства ОСОБА_1 12.06.2020 року звернулась до голови правління ОСББ з досудовою вимогою, в якій просила в двотижневий строк з моменту отримання цієї вимоги сплатити на рахунок грошову суму в розмірі 18900 грн. в якості відшкодування матеріального збитку.

Листом №17 від 01.07.2020 року голова правління Могир К.С. повідомила позивача про відмову у задоволенні досудової вимоги відповідно до змісту якої переклала відповідальність за прорив загальної труби холодного водопостачання на саму ОСОБА_1 , вважаючи, що провина ОСББ у залитті, що сталося 18.05.2020 відсутня.

Згідно з ухвалою суду від 27.08.2020 р. в справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву. Керуючись статтею 18 3акону №2866-1 «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ зобов`язане забезпечити належний технічний стан спільного майна, що належить співвласникам, та дотримуватись інтересів усіх співвласників в рівному співвідношенні, при встановленні умов порядку володіння, користування і розпорядження спільного власністю між співвласниками. При створенні ОСББ було установлено, що мережі систем холодного водопостачання і не тільки холодного водопостачання, а й інші мережі не доступні для виконання поставлених задач щодо належного обслуговування всієї мережі водопостачання та інших мереж співробітниками ОСББ та представниками залучених організацій від ОСББ (тобто немає доступу). Працівники ОСББ неодноразово звертались до власників чи/або представників від власників підвальних приміщень, які в свою чергу повідомляли,що до даного приміщення допуску співробітників ОСББ та представників залучених організацій від ОСББ не буде. Крім того, власники чи/або представники від власників вищезазначених приміщень самотужки без погодження зробили зміни конструктивних елементів будинку, а саме перекрили доступ до труб, огородившись «глухою» стіною, а також повністю «зашили» труби. 08.05.2020 р. стався прорив труби саме в тому місці, де відсутній доступ співробітників ОСББ, про що складено акт обстеження. Відповідач звертає увагу на те, що прорив труби стався у зв`язку з недбалим ставленням власників чи/або представників власників підвальних приміщень, які після прориву труби, так і по сьогоднішній день не дають доступу співробітникам ОСББ до загальних мереж багатоквартирного будинку.

Представник позивача подав відповідь на відзив. У відповіді зазначає про те, що всі докази і аргументи відповідача зводяться до тверджень «немає доступу», «неодноразово зверталися», «власники нежитлових приміщень доступу не надавали» тощо, однак жодне з відповідних тверджень Відповідача не підтверджено доказами, тобто є особистим уявленням, сприйняттям ситуації Відповідачем. Знову як і у відповіді на досудову вимогу ОСББ вказує, що власник самотужки без погодження зробили зміни конструктивних елементів будинку (огородившись «глухою» стіною, а також повністю «зашили» труби). Дані доводи є безпідставними. ОСОБА_1 купувала підвальне приміщення у 2005 році в такому вигляді, в якому воно перебуває і нині, жодних перебудов несучих стін позивачем не виконувалося. «Глуха» стіна (так її називає

Відповідач) на момент купівлі приміщення вже існувала, її побудували забудовники. Позивач дійсно з метою покращення зовнішнього вигляду приміщення «зашила» труби, які проходять через її приміщення легкою конструкцією з гіпсокартону, яка легко знімається для проведення будь-яких робіт. Внутрішньобудинкові загальні мережі обслуговує підприємство, яке здійснює утримання будинку, тобто ОСББ. Саме ОСББ повинно виконати ремонт чи заміну стояка. Посилання на те, що прорив стався в приміщенні Перукарні - це намагання перекласти відповідальність на іншого за власну недбалість. Факт того, що прорив стався в нежитловому приміщенні, де розташована перукарня не заперечується, але прорив стався на основному стояку труби холодного водопостачання, який проходить через приміщення перукарні, а це відповідальність підприємства, що утримує будинок. На сьогоднішній день відповідний стояк труб холодного водопостачання замінено, але чомусь керівництво ОСББ звернуло увагу на необхідність проведення даних робіт лише після двох випадків прориву даної труби і затоплення приміщення Позивача. При проведенні даних робіт ніхто з власників нежитлових приміщень Відповідачу у доступі перешкод не чинив, «глухі» стіни не заважали тощо. Предметом спору у даній справі є відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям приміщення. Жодного фактичного, конкретного доказу, який би довів факт відсутності вини ОСББ «А.Первозванного 4А» у відзиві відсутній. Заперечення Відповідача щодо вартості пошкоджених внаслідок залиття меблів також у відзиві відсутнє. Факт того, що прорив стався в трубі холодного водопостачання будинку ОСББ «А.Первозванного 4А» є встановленим. Факт, що внаслідок залиття меблі в приміщенні Позивача були залиті водою на 20 см також є встановленим та визнається Відповідачем.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначає про те, що забезпечення прав співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 проводиться відповідно до кошторису та плану робіт на рік, що передбачено Статутом ОСББ та Законом «Про ОСББ». Тобто комісія не одноразово повідомляла співвласників, про що надається акт комісії про гаряче водопостачання та централізоване опалення, акт комісії про холодне водопостачання. В кошторисі були закладені кошти на ліквідування аварій, що саме ОСББ і вчинило, але на капітальний ремонт мереж холодного водопостачання, гарячого водопостачання та центрального опалення в кошторисі та в плані робіт не передбачалося. Відповідно до Статті 15 Закону «Про ОСББ» співвласник зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Такі зобов`язання Позивачем не виконуються. Позивач своєчасно і в повному обсязі не сплачує належні внески і платежі (близько 2-х років); не забезпечує збереження приміщень, не бере участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; допускає порушення законних прав та інтересів інших співвласників та інше. Позивач не лише не виконує зобов`язання по сплаті, а й чинить перешкоду в допуску представників ОСББ чи/або залучених організацій до мереж, які проходять в підвалі і до яких немає доступу. Щодо посилання представника Позивача про те, що ОСББ відповідно до Протоколу № 8 від 16.07.2020 року замінило труби холодного водопостачання зразу після затоплення, відповідач наголошує, що це рішення було давно заплановано, тому що мережі централізованого опалення, гарячого водопостачання та холодного водопостачання були в аварійному стані, і потребували капітального ремонту або повної заміни.

Представником позивача подано пояснення на заперечення представника відповідача. У поясненні вказано про те, що позиція правління ОСББ у відзиві (про відсутність їх вини у тому, що стався прорив) суперечить фактичним їх діям по заміні труб холодного водопостачання (що свідчить про визнання факту аварійності і їх обов`язку по їх утриманню, ремонту тощо) - дані обставини знаходять своє підтвердження у запереченнях та доданих документах до нього. Так, Відповідачем додано два Акти, один з яких від 26.03.2018 р., інший Акт від 13.11.2019 року - в кожному з них комісія встановлює факт перебування труб холодного водопостачання в аварійному стані і потреба у їх заміні або капітальному ремонті. Даними обставинами Відповідач підтверджує, що ОСББ планувало заміну даних труб, але виникають логічні питання «чому виконано дані дії лише після завдання матеріальної шкоди Позивачу?», «чому такий тривалий час затримувалося виконання даних робіт». Додані фотокартки також підтверджують аварійний стан труб холодного водопостачання, що перебували у будинку АДРЕСА_4 , до їх заміни на нові у липні-серпні 2020 року. При цьому, залишилися недоведеними і не підтвердженими доказами твердження відповідача щодо «немає доступу», «неодноразово зверталися», «власники нежитлових приміщень доступу не надавали» тощо, тобто представник позивача вважає їх особистим уявленням, сприйняттям ситуації Відповідачем. Твердження про те «що ОСББ було прийнято рішення пустити нові труби поза межами приміщення Позивача» є не рішенням ОСББ, а вимогою саме Позивача, яка при заміні труб вимагала їх прокладення поза межами власного нежитлового приміщення.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо надання послуг та виконання зобов`язань.

ОСОБА_1 є власником приміщення літери «А»-п/А-підвал-пр.№213:№1-№4-95,8 кв. м, що розташоване в АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 16.01.2009 року, яке видане на підставі рішення Виконкому Вінницької міської ради №18 від 16.01.2009 року взамін свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на приміщення від 04.03.2005 року, виданого на підставі рішення Виконкому Вінницької міської ради №286 від 24.02.2005 року.

Право власності зареєстровано в КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22236463 від 22.03.2009 року.

Відповідно до рішення 2 сесії 7 скликання Вінницької міської ради «Про перейменування площ, вулиць, провулків, проїздів, тупиків в м. Вінниці» вулицю «Стахурського» перейменовано на вулицю «Андрія Первозванного».

Згідно з листом КП «ВМБТІ» №2133 від 17.04.2018 року при обстеженні 23.05.2016 року нежитлового приміщення №213, загальною площею 95,8 кв.м, виявлено утворення двох окремих нежитлових приміщень №213 та 236, відповідно загальними площами 34,6 кв.м та 60,5 кв.м.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №121170773 від 19.04.2018 року нежитлове приміщення АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Відповідно до даних технічного паспорту, виготовленого КП «ВМБТІ» 23.05.2016 року нежитлове приміщення АДРЕСА_3 складається з нежитлового приміщення площею 30 кв.м, гардеробу площею 2 кв. м та туалету площею 2,6 кв. м.

Це нежитлове приміщення входить до будинку, що обслуговується Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «А Первозванного, 4А», яке створено 08.12.2017 року на підставі рішення співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до акту приймання-передачі майна від 10.01.2018 року на виконання вимог п. 5.4 розділу 5 договору позички приміщення від 01.08.2017 року ПП «ГЛАВВ-ДОР» передало у власність ОСОБА_1 меблі.

18.05.2020 року ОСОБА_1 в телефонній розмові повідомили, що внаслідок прориву труби водопостачання, яке сталося 18.05.2020 року біля 07 год. ранку в підвалі будинку АДРЕСА_4 було затоплено підвальне приміщення №213.

Матеріальна шкода, що завдана ОСОБА_1 затопленням підвального приміщення № НОМЕР_3 , на думку позивача складається з пошкодження меблів:

-столу журнального, вартістю 2400 грн.;

-столу для гостей, вартістю 700 грн.;

-шафи для паперів, вартістю 400 грн.;

-комп`ютерного столу, вартістю 5000 грн.;

-дивану, вартістю 6800 грн.

Отже, загальний розмір матеріальної шкоди складає 18900 грн.

Відповідно до поданої позивачем заяви від 26.05.2020 року до голови правління ОСББ «А. Первозванного 4А», комісією в складі з трьох осіб 01.06.2020 року було проведено обстеження нежитлового приміщення №213 по АДРЕСА_4 , після аварійної ситуації (прориву труби холодного водопостачання). Згідно з актом від 01.06.2020р. комісією встановлено, що прорив стався в сусідньому до позивача підвальному нежитловому приміщенні, де розташована перукарня. Прорив стався на центральній трубі холодного водопостачання.

В акті, складеному 01.06.2020 року, в частині, що стосується завдання матеріальної шкоди, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість зазначено «меблі знаходились у воді до 20 см, в результаті чого ніжки меблів набрякли».

При складанні акту комісія не зробила висновок щодо встановлення винної особи, внаслідок дії чи бездіяльності якої відбулось залиття нежитлового приміщення, належного позивачу.

Із заяв по суті справи та наданих сторонами доказами судом встановлено факт залиття нежитлового підвального приміщення АДРЕСА_2 внаслідок бездіяльності відповідача щодо заміни труби холодного водопостачання.

Твердження відповідача про те, що мережі систем холодного водопостачання та інші мережі не доступні для виконання робіт щодо належного обслуговування всієї мережі водопостачання та інших мереж співробітниками ОСББ та представниками залучених організацій від ОСББ та про те, що працівники ОСББ неодноразово зверталися до власників чи/або представників власників підвальних приміщень, які в свою чергу повідомляли, що до цих приміщень не надають допуску співробітникам ОСББ та представників залучених організацій суду не надано. Натомість після двох проривів труби холодного водопостачання відповідач у липні 2020 р. здійснив заміну труб, і власники (користувачі) підвальних нежитлових приміщень не чинили перешкод щодо демонтажу гіпсокартону та інших оздоблювальних матеріалів для проведення відповідних ремонтних робіт.

Але, на переконання суду, розмір заподіяної шкоди не доведено суду, виходячи з такого.

Між Позичкодавцем ОСОБА_1 та Користувачем Приватним підприємством «Главв-Дор» укладено договір позички приміщення від 01.08.2017 р. Відповідно до п. 3.1. договору приміщення та майно, що позичається, повинні бути передані Позичкодавцем та прийняті Користувачем протягом трьох днів. Положеннями п. 3.2. договору Сторони визначили, що у момент підписання акту прийому-передачі Позичкодавець передає Користувачу ключі від частини приміщення, що позичається.

Акт прийому-передачі приміщення за договором позички від 01.08.2017 р. разом з позовною заявою позивачем не подано.

Відповідно до п. 4 акту приймання-передачі майна (меблів, техніки) від 10.01.2018 р. даний акт є невід`ємною частиною договору позички від 01.08.2020 року, тоді як до матеріалів позовної заяви додано договір позички приміщення від 01.08.2017 р. Згідно з п. 1 цього акту придбання зазначеного вище майна : дивану, столу для гостей, журнального столу, шафи для паперів, комп`ютерного столу підтверджуються квитанціями, що зберігаються в Користувача.

До позовної заяви такі квитанції не долучено.

Накладні № 9 від 30.08.2017 р., №11 від 31.10.2017 р., №12 від 29.12.2017 р. не підписані особою, яка прийняла товар, - представником ПП «Главв-Дор», та особою, яка відпустила товар, - ФОП ОСОБА_3 , не містять печатки ФОП ОСОБА_3 . Позивачем не надано свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 .

Позивач просить стягнути вартість пошкоджених меблів за цінами їх придбання в 2017 р., але не зазначає докази про те, що такі меблі не підлягають відновленню (ремонту), адже в складеному акті від 01.06.2020 р. зазначено про залиття меблів водою до 20 см.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.1 ст. 1192 ЦК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно частин 1-3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані сторонами разом із заявами по суті справи, сторонами подані не були.

Клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися.

Кожна із сторін в справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

Тобто, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В цій справі суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Відповідно до частин 2 і 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6, п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, та оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 15,16, 22, 386, 1166, 1192 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багтоквартирного будинку "А. Первозванного 4А" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України :

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач Об`єднання співвласників багтоквартирного будинку "А. Первозванного 4А", 21027, м. Вінниця, вул. А.Первозванного, 4А, .

Суддя