Провадження № 2/761/5707/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

13.05.2020 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди, у якому просить стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на свою користь інфляційні втрати в сумі 228140,66 грн., три проценти річних в сумі 29030,14 грн. та на відшкодування моральної шкоди 40000,00 грн.

Ухвалою від 15.05.2020 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, посилаючись на правовий висновок, викладений Верховним Судом у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05.09.2019 р. у справі № 761/11256/17, вважає, що спір у вказаній справі, пов`язаний зі стягненням з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення грошового зобов`язання за період після виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами стосується безпосередньо правомірності дій останнього щодо виплати вкладникам відшкодування за вкладами, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим, відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст. 4 цього Кодексу).

Системний аналіз зазначених норм процесуального законодавства дає підстави для висновку, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює публічно-владні управлінські функції і в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин справи.

Таким чином до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Цей Закон є спеціальним щодо спірних правовідносин.

Спір щодо права фізичної особи на отримання гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у сумі, що не перевищує 200000,00 грн., є публічно-правовим і пов`язаний з виконанням Фондом владної управлінської функції з організації виплати цього відшкодування, а відтак такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 р. у справі № 813/921/16, від 23.05.2018 р. у справі № 820/3770/16, від 06.06.2018 р. у справі № 727/8505/15-ц, від 23.01.2019 р. у справі № 285/489/18-ц, від 10.04.2019 р. у справі № 761/10730/18.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інфляційні втрати та три проценти річних. При цьому, розмір грошових коштів, які, на думку позивача, підлягають стягненню на його користь вирахувано виходячи із гарантованої суми відшкодування - 200000,00 грн., зобов`язання зі сплати якого, як зазначає позивача, відповідачем виконано тільки 26.09.2019 р. Правовими підставами для стягнення цих сум позивач зазначає несвоєчасну виплату Фондом гарантування вкладів фізичних осіб гарантованого відшкодування за договором банківського рахунка, укладеним з банком, у якому в подальшому було розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вказані майнові вимоги заявлені позивачем не до банку-боржника, а до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та стосуються правомірності дій останнього, пов`язаних із своєчасністю виплати вкладнику гарантованого відшкодування.

Тобто такий спір пов`язаний із виконанням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб владної управлінської функції з організації виплати суми гарантованого відшкодування та застосування відповідальності за несвоєчасне виконання такої виплати, тому є публічно-правовим і підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки позовні вимоги про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інфляційних втрат та трьох процентів річних стосуються безпосередньо правомірності дій Фонду, тому повинні розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.10.2019 р. у справі № 725/5833/16-ц.

Разом з тим, оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди заявлена фактично разом з вимогою вирішити публічно-правовий спір, зокрема з вимогою про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за порушення строків виплати вкладнику гарантованого відшкодування, що безпосередньо пов`язано з виконанням Фондом владної управлінської функції з організації виплати такого відшкодування, а тому також підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 р. у справі № 661/3699/16-ц.

Також суд приймає до уваги, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 р., справа № 761/32753/17, у якій викладені висновки аналогічні вищенаведеним, було скасовано рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 19.01.2019 р., ухвалене тим же складом суду в справі з таким же предметом спору, та скасовано постанову Київського апеляційного суду від 30.05.2019 р., а також вирішено закрити провадження у справі, як такої, що повинна розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки спір у даній справі є публічно-правовим, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника відповідача та закриття провадження у вказаній справі.

Керуючись ст.ст. 255-256, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: