ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1563/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/1485/20 Категорія: 308000000 Романенко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Вініченка Б.Б., Сіренка Ю.В.
секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач житлова комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 );

третя особа: Адміністрація Державної прикордонної служби України;

особа, яка подала апеляційну скаргу представник позивача адвокат Руденко Юлія Вікторівна;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Руденко Юлії Вікторівни на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до житлової комісії Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ), третя особа: Адміністрація Державної прикордонної служби України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

у лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 проходив службу в Головному центрі підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал - майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_2 ).

Згідно витягу з наказу начальника Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота № 250-ос від 26 червня 2018 року старшого прапорщика ОСОБА_1 було звільнено з військової служби в запас у зв`язку з закінченням строку контракту.

Вислуга років станом на 26 червня 2018 року становить: календарна: 27 років 02 місяці 06 днів; пільгова: 00 років 04 місяці 20 днів; всього 27 років 06 місяців 26 днів.

В період з 07 квітня 2014 року по 17 червня 2014 року ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції та є учасником бойових дій та ветераном ДПСУ, отримує пенсію по вислузі років.

Вислуга позивача на військовій службі становить більше 20 років, власного житла він та члени його сім`ї не мають, а тому має право на одержання житла для постійного проживання, у зв`язку з чим перебуває на квартирному обліку у Головному центрі особового складу ДПСУ ім. генерал - майора І. Момота, у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень, як учасник бойових дій.

Наприкінці листопада 2019 року відповідачем проінформовано позивача про настання його черги на отримання житлового приміщення у поточному році, а також про право на отримання компенсації та її орієнтовний розмір.

02 грудня 2019 року позивач звернувся із заявою до голови житлової комісії щодо надання згоди на отримання грошової компенсації за житло. 04 грудня 2019 року комісією було прийнято рішення про направлення облікової житлової справи старшого прапорщика ОСОБА_1 зі списками виплати грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення та розрахунком виплати компенсації на розгляд до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Позивач вказує, що таке рішення житлової комісії суперечить Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, оскільки комісією не було прийнято жодного рішення про виплату чи невиплату йому грошової компенсації.

З урахуванням змінених позовних вимог ОСОБА_1 просив суд: визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал - майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_2 ) оформлене протоколом № 8 від 04.12.2019 щодо відмови старшому прапорщику запасу ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення, відповідно до Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №728;

визнати за старшим прапорщиком запасу ОСОБА_1 право на отримання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення, відповідно до Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №728;

зобов`язати житлову комісію Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал - майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату старшому прапорщику запасу ОСОБА_1 грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення, відповідно до Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №728.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення обґрунтоване тим, що у житлової комісії Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота були відсутні правові підстави для прийняття рішення щодо виплати грошової компенсації військовослужбовцю запасу ОСОБА_1 , оскільки у переліку осіб, які мають право на грошову компенсацію відповідно до порядку відсутня така категорія осіб, які звільнені з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту.

Також суд вказав, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо письмового інформування Головним центром позивача про настання його черги для отримання компенсації за належне йому житлове приміщення та про її орієнтовний розмір відповідно до Порядку.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Руденко Юлія Вікторівна подала апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2020 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі вказує, що наприкінці листопада 2019 року в усному порядку відповідачем було проінформовано позивача про настання його черги на отримання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї жиле приміщення та її орієнтовний розмір.

У зв`язку з цим позивачем було зібрано весь перелік необхідних документів та 02 грудня 2019 року подано заяву до голови житлової комісії, в якій вказано, що про розмір компенсації ОСОБА_1 проінформований та надає згоду на її отримання.

Звертає увагу, що ніким не оспорювався та не спростований факт настання черги позивача для отримання вказаної компенсації.

Вважає, що оскільки комісією не було прийняте позитивне для позивача рішення про надання грошової компенсації за належне для отримання житло у зв`язку з відсутністю правових підстав для здійснення йому такої виплати, позивач розцінює рішення житлової комісії оформлене протоколом № 8 від 04 грудня 2019 року як відмову у нарахуванні та виплати грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення.

Зазначає, що судом не було враховано те, що ненадання позивачу грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення є таким, що порушує його конституційні права, суперечить Житловому кодексу України та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Представник Головного центра підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_2 ) подав відзив на апеляційну скаргу та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2020 року без змін.

У відзиві вказує, що ОСОБА_1 02 грудня 2019 року звернувся до Голови житлової комісії Головного центру не як до суб`єкта владних повноважень, керівника органу, а як до особи, яка представляє власника майна житлового фонду, із заявою про надання згоди на отримання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї житло. Заявник у своїй заяві не просив суб`єкт владних повноважень розглянути його питання про надання компенсації та прийняти відповідне рішення, про що його повідомити встановленим порядком, а лише надав згоду на її отримання.

Зазначає, що позивач був звільнений з військової служби за контрактом у запас у зв`язку із закінченням строку контракту на підставі підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». На день звільнення позивачу було лише 50 років, тому відсутні правові підстави для здійснення виплати позивачу грошової компенсації за належне йому для отримання житло.

Також вказує, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо письмового інформування Головним центром позивача про настання його черги для отримання компенсації за належне йому житлове приміщення, про її орієнтовний розмір відповідно до Порядку та про відмову у виплаті позивачу грошової компенсації за належне житлове приміщення.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що згідно з витягом з наказу Начальника Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота № 250-ОС від 26 червня 2018 року старшого прапорщика ОСОБА_1 , контролера-начальника бюро перепусток комендантського відділення, звільнено з військової служби в запас наказом начальника Головного центру підготовки особового складу від 29 травня 2018 року № 207-ос за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з урахуванням підпункту «ї» (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких не закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків визначених абзацом другим частини третьої статті 23 Закону) пункт 1 частини восьмої статті 26 Закону, з правом носіння військової форми одягу (а.с. 12).

Вислуга років ОСОБА_1 станом на 26 червня 2018 року становить: календарна 27 років 02 місяці 06 днів; пільгова 00 років 04 місяці 20 днів; всього 27 років 06 місяців 26 днів. Остаточною датою закінчення проходження військової служби є 26 червня 2018 року.

02 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Голови житлової комісії Головного центра підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені Генерал-Майора Ігоря Момота із заявою, в якій вказав, що він згоден на отримання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання житло; про розмір вказаної грошової компенсації поінформований; претензій майнового чи морального характеру до Державної прикордонної служби України з приводу виплати компенсації чи її розміру не має і не матиме (а.с. 13).

Відповідно до витягу з протоколу № 8 спільного рішення командування та житлової комісії Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота від 04 грудня 2019 року при розгляді заяви старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 від 02 грудня 2019 року щодо надання згоди на отримання грошової компенсації, а також додатково вивчивши представлені заявником документи, житлова комісія вирішила направити облікову житлову справу ОСОБА_1 зі списками виплати грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення та розрахунком виплати компенсації на розгляд до Адміністрації Державної прикордонної служби України (а.с. 19).

Згідно з листом-відповіддю Адміністрації Державної прикордонної служби України № 0.704-12876/0/6-19-Вих від 24 грудня 2019 року рішення про виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за належне йому для отримання житло житловою комісією не приймалось (а.с. 15).

Позивач ОСОБА_1 вважає, що оскільки комісією не було прийняте позитивне для нього рішення про надання грошової компенсації за належне для отримання житло у зв`язку з відсутністю правових підстав для здійснення йому такої виплати, вказане рішення є відмовою у нарахуванні та виплаті грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення, у зв`язку з чим просить визнати його незаконним та скасувати.

Статтями 4 ЦПК України, 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Постановою Кабінету Міністрів України № 728 від 02 вересня 2015 року затверджено Порядок визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, який установлює механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах, а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Згідно з п. 2 дія цього Порядку поширюється на:

військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 і більше років, та членів їх сімей;

осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі, та членів їх сімей;

сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби;

сім`ї померлих осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Відповідно до п. 10 Порядку житлові комісії військових частин, військових комісаріатів та квартирно-експлуатаційних установ (організацій) письмово інформують військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір.

Згідно з п. 11 Порядку для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру житловій комісії подаються такі документи:

рапорт військовослужбовця (заява особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку, або члена сім`ї, зазначеної в абзацах четвертому і п`ятому пункту 2 цього Порядку) та нотаріально посвідчена згода членів його сім`ї на отримання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;

довідка про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання (перебування);

копії паспорта військовослужбовця і повнолітніх членів сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

копія свідоцтва про шлюб (за наявності);

копія свідоцтва про народження дитини (за наявності);

копія облікової картки фізичної особи - платника податків (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

копія свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

довідка про отримання (неотримання) житла військовослужбовцем з колишнього місця перебування його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;

витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нерухоме майно;

дозвіл органу опіки і піклування на отримання неповнолітнім членом сім`ї компенсації у випадках, визначених законодавством.

Пунктом 12 Порядку встановлено, що житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні.

Враховуючи наведене, Порядком визначено, що за результатами розгляду заяви особи, звільненої з військової служби в запас, про надання згоди на отримання компенсації за належне їй для отримання жиле приміщення, житлова комісія повинна прийняте рішення про задоволення такої заяви або про відмову у її задоволенні.

Згідно протоколу № 8 від 04 грудня 2019 року житлова комісія Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота не приймала рішень ні про задоволення заяви ОСОБА_1 про надання компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення, ні про відмову у задоволенні вказаної заяви, а вирішила передати розгляд вказаного питання до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, виходячи із заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, колегія суддів вважає, що оскільки житловою комісією 04 грудня 2019 року не приймалось рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї жиле приміщення, тобто, таке рішення фактично відсутнє, то відсутні і підстави для визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота, оформленого протоколом № 8 від 04 грудня 2019 року, щодо відмови старшому прапорщику запасу ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення, відповідно до Порядку № 728 від 02 вересня 2015 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права на отримання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення також не підлягають до задоволення виходячи із наступного.

Порядком № 728 від 02 вересня 2015 року встановлено механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах та перелік осіб на яких дія даного Порядку поширюється.

Відповідно до частини 2 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки житловою комісією Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота рішення про відмову позивачу в нарахуванні та виплаті грошової компенсації не приймалося, позовна вимога про визнання за ОСОБА_1 права на отримання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення є такою, що не підлягає задоволенню в зв`язку з відсутністю факту порушення, невизнання або оспорювання такого права. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що визнання права особи на отримання грошової компенсації за належне їй для отримання жиле приміщення не відноситься до компетенції суду, передбачене вищевказаним Порядком та підлягає судовому захисту за умов визначених в статті 15 ЦК України.

Позовні вимоги позивача про зобов`язання житлової комісії Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота здійснити нарахування та виплату старшому прапорщику запасу ОСОБА_1 грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення, відповідно до Порядку № 728 від 02 вересня 2015 року, є передчасними, оскільки на час розгляду справи відсутнє рішення житлової комісії про відмову у здійсненні вказаних нарахувань та виплати компенсації позивачу.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність у житлової комісії Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота правових підстав для прийняття рішення щодо виплати грошової компенсації військовослужбовцю запасу ОСОБА_1 з підстав, що у Порядку відсутня така категорія осіб, як звільнені з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту є передчасним, оскільки рішення комісією про відмову позивачу у виплаті грошової компенсації з цих підстав, або з інших підстав - не приймалось.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з підстав, викладених у мотивувальній частині даної постанови.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Статтею 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог із неправильним застосуванням норм матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Руденко Юлії Вікторівни слід задовольнити частково, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2020 року - скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог із підстав викладених у мотивувальній частині даної постанови.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору слід віднести на рахунок держави. Інші судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Руденко Юлії Вікторівни задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2020 року скасувати та прийняти нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до житлової комісії Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ), третя особа: Адміністрація Державної прикордонної служби України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, відмовити з підстав, викладених у мотивувальній частині даної постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді

Повний текст постанови складений 16 жовтня 2020 року