ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1598/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші справи позовного провадження
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В.,Котелевець А.В.,

за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2019 року, ухвалене у складі судді Мельникової І.Д., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз», про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, який уточнила 07 грудня 2018 року та просила зобов`язати ОСОБА_1 у визначений час надати доступ та не чинити перешкод спеціалістам ПАТ «Харківміськгаз» для підключення частини будинку, якою користується ОСОБА_2 до системи газопостачання, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 11 432 грн та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн, а також судові витрати.

Позов мотивовано тим, що 05.02.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_3 передала безоплатно у власність ОСОБА_2 46/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 прийняла дарунок.

Зазначала, що у травні 2018 року спеціалістами ПАТ Харківміськгаз було відключено від газопостачання споживача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із виниклою заборгованістю з оплати за газопостачання, яку у серпні 2018 року ОСОБА_2 та погасила, що підтверджується квитанціями про сплату грошових коштів. 30 жовтня 2018 року ОСОБА_2 , разом з контролером ПАТ Харківміськгаз при перепідключенні постачання газу виявили, що відсутня частина газової труби розміром, приблизно, 8 метрів, яка проходить по фасаду фактичного домоволодіння відповідача.

Зауважила, що ввід газопостачання до домоволодіння позивача знаходиться над земельною ділянкою, якою фактично користується ОСОБА_1 . Між сусідами ОСОБА_4 і ОСОБА_1 юридично не встановлений порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою АДРЕСА_1 , і будинком, що знаходиться на цій земельній ділянки, проте сформувалася певні фактичні правила користування спільним майном. Після встановлення відсутності частини газової труби, позивач викликала працівників поліції, в результаті чого було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Однак частину газової труби відповідач не повернула, і позивач змушена була самостійно придбати за власні кошти 12 метрів труби, яка коштувала 500 грн, 4 шт. відповідних кутів для газових труб у розмірі 100 грн. та купівля нового електролічильнику День - ніч у сумі 800 грн. Крім того, позивач сплатила спеціалістам за роботи передбачені Договором підряду №35ARm5322-18 від 08.11.2018 р. на виконання будівельно-монтажних робіт для відновлення газової труби у розмірі 2 795 грн 96 коп.

Також позивач зазначає, що неодноразово намагалася домовитися з відповідачем про примирення та допуск спеціалістів ПАТ Харківміськгаз для відновлення газопостачання, проте будь-які пропозиції ОСОБА_1 ігнорувала та перешкоджала працівникам виконувати їхні обов`язки, навіть приїзд працівників поліції не зміг зобов`язати відповідача не чинити перешкод.

У зв`язку з тим, що на час звернення до суду з позовом температура повітря менше 0 градусів, позивач змушена проживати з малолітніми дітьми 8-ми та 12-ти років і бабусею 80-ти років в холодному неопалюваному будинку. Крім того, ОСОБА_2 через безвихідне становище та несвоєчасне підключення до газопостачання вимушено понесла додаткові витрати: купівля 3 обігрівачів на загальну суму 5 800 грн, виконання робіт по злиттю води в батареях у розмірі 500 грн, купівля електроплити у грошовій сумі 880 грн, оскільки відсутній доступ до плити з газопостачання. Проте, температура в будинку становить максимум 15 градусів, а грошові кошти на купівлю додаткових обігрівачів відсутні, також вартість сплати послуг за електроенергію, в результаті використання обігрівачів, є занадто високою у порівнянні з доходами позивача.

У зв`язку з вищезазначеним, позивач понесла непередбачувані грошові витрати за наявності вини відповідача: 556 грн - купівля нової труби для газопостачання, 100 грн - куточки для газової труби, 500 грн - вартість робіт по злиттю води в батареях, 5 800 - загальна сума вартості обігрівачів, 2 795, 96 - вартість будівельно-монтажних робіт, 800 грн- купівля нового електролічильнику та 880 грн - купівля нової електроплити. Загальна сума матеріальних витрат становить 11 432 грн.

Також, зазначила, що вказаними діями відповідача їй було заподіяно моральну шкоду, яку вона просила стягнути на свою користь.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 надати доступ та не чинити перешкоди спеціалістам ПА «Харківміськгаз» для підключення частини будинку АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_2 до системи газопостачання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 20000 грн., та судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, новим рішенням в позові відмовити або справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції проігноровано факт права спільної часткової власності, те, що будинок має 57% зносу, почав нахилятися на той бік, де була встановлення газова труба чим порушуються права іншого співвласника.

Зазначає, що судом не перевірено на підставі яких документів проведено газопостачання до 46/100 частини будинку з новобудовами колишнім власником та відповідність самовільного підключення необхідним вимогам про безпеку мешканців будинку.

Зауважує, що судом не витребувано технічний висновок з ПАТ «Харківміськгаз» щодо підключення до систем газопостачання ОСОБА_2 , не з`ясовано, чи проведено з додержанням усіх норм законодавства та відповідає усім правилам безпеки.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 зазначає, що частина домоволодіння позивача на законних підставах була підключена до газопостачання, що підтверджено документами. наявними в матеріалах справи.

Зазначає, що дві частини одного будинку мають одну поштову адресу та належать двом співвласникам на праві власності чи користування, надання послуг з газопостачання має здійснюватися на підставі одного договору про надання послуг з газопостачання, укладеного між газопостачальним підприємством та одним із співвласників за згодою іншого співвласника.

Зауважує, що відповідачем не заперечується той факт, що нею чиняться перешкоди у допуску спеціалістів ПАТ «Харківміськгаз» для відновлення газопостачання.

Вказує, що судом першої інстанції повно і всебічно з`ясовані обставини справи, надана правильна правова оцінка доказам по справі, доводи скарги його не спростовують, тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги представник ОСОБА_1 адвокат Настюк Р.В. зазначає, що рішенням суду першої інстанції порушується принцип рівності прав співвласників, так як правовий режим спільної часткової власності враховує інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

Зазначає,що для захисту прав позивача використовує матеріальні норми права, які не відповідають предмету спірних правовідносин, в порушення ч.2 ст.263 ЦПК Укаїни, та не доведені обставини, що мають значення для справи, так як не підтверджені належними доказами.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, учасників справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та розглянутого судом позову, за відсутності інших учасників судового засідання, які повідомлялись судом апеляційної інстанції відповідно до ст. 128 ЦПК України , вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору дарування від 05.02.2016, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Карафетовою К.В., реєстровий №218, ОСОБА_2 прийняла від ОСОБА_3 у дар 46/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Співвласницею іншої частки згаданого будинку є відповідач.

При цьому на день укладення договору дарування ОСОБА_3 , була абонентом Харківмісьгазу згідно з актом прийому в експлуатацію робіт по установленню побутових лічильників газу (о/р 2/2/92) від 23.06.2004, замовником якого була ОСОБА_3 .

У травні 2018 року ПАТ «Харківміськгаз» було відключено від газопостачання нового співвласника - споживача ОСОБА_2 , у зв`язку з заборгованістю з оплати за газопостачання, яка у серпні 2018 року була погашена ОСОБА_2 , що підтверджено квитанціями.

30 жовтня 2018 року ОСОБА_2 разом з контролером ПАТ «Харківміськагаз» при підключенні постачання газу виявили, що відсутня частина газової труби розміром, приблизно 8 метрів, яка проходить по фасаду фактичного домоволодіння відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Оскільки всупереч вказаній нормі ст. 360 ЦК України відповідачка не надає згоду та можливість здійснити позивачу ремонт пошкодженої частини газової труби, яка забезпечує газопостачання у частину будинку, яка належить позивачу та перешкоджає газифікації частини будинку позивача, то суд першої інстанції обґрунтовано захистив її порушене право співвласника на газифікацію своєї частини будинку, з урахуванням того порядку користування спільним будинком з метою отримання газопостачання для його опалення та для побутових потреб, який склався між попередніми власниками відповідних часток, якими володіють сторони.

Посилання відповідача у доводах скарги про те, що у позивача є інша можливість вирішити питання газопостачання шляхом проведення відповідної мережі через свою половину будинку та земельну ділянку належним чином не доведені та не відповідає наведеній нормі ст. 360 ЦК України і тому колегія суддів її відхиляє.

Рішення районного суду про зобов`язання надати доступ та не чинити перешкоди спеціалістам ПАТ «Харківміськгаз» для підключення частини будинку позивача не спростовують визначеного у ст. 360 ЦК України обов`язку співвласників брати участь у зобов`язанні, пов`язаним спільним майном, до якого належить обов`язок не чинити перешкоди співвласнику ОСОБА_2 для виконання одноразових робіт по проведенню газопроводу на території домоволодіння ОСОБА_1 .

Посилання у доводах скарги на неможливість виконання такого рішення суду у зв`язку з тим, що зазначеними діями позивача зруйнується її частина будинку - судова колегія не приймає до уваги, за їх недоведеністю належними, допустимими та достовірними доказами.

Враховуючи, що учасники справи є співвласниками будинку, вони мають здійснювати управлянні майном з урахуванням думки, інтересів та взаємних обов`язків (ст.ст. 358, 360 ЦК України), а за відсутності згоди спір може бути вирішений судом за загальним принципом цивільного законодавства, справедливості, добросовісності та розумності, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 23 ЦК України:

1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

2. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судова колегія, враховуючи тривалість душевних страждань позивача та членів її сім`ї, характеру протиправних дій її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини, виходячи з вимог розумності і справедливості, вважає за необхідне зменшити розмір моральної шкоди до 5000 грн., наведені з цього приводу доводи скарги про надмірний розмір присудженого судом відшкодування слід вважати обґрунтованими.

Оскільки рішення суду щодо відшкодування моральної шкоди не повністю відповідають обставинам справи, суд помилився із застосування норм матеріального права, то відповідно до п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України оскаржене рішення суду в цій підлягає відповідній зміні.

Керуючись ст. ст. 367,368, п.1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375,382-384, 388-391, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2019 року змінити в частині визначення моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 13 жовтня 2020 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В.Бурлака.

А.В.Котелевець.