ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11 вересня 2020 року м. Чернівці

Справа № 727/12118/19

Провадження 22-ц/822/847/20

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Литвинюк І. М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування квартири і витребування її з чужого володіння,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

На зазначене рішення суду відповідач подав апеляційну скаргу, а також клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на скрутний майновий стан. До клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору додано копію довідки департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про отримання (неотримання) допомоги від 31 серпня 2020 року, копію довідки головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 31 серпня 2020 року за №5207, копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів станом 24 лютого 2020 року №7337, копію довідки Чернівецької міської філії Чернівецького обласного центру зайнятості від 28 серпня 2020 року за № 2724.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «KNIAT v. POLAND» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «JEDAMSKI and JEDAMSKA v. POLAND» від 26 липня 2005 року, пункти 63, 64).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ «SHISHKOV v. RUSSIA» від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Документи, які додані до клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, не підтверджують його скрутний майновий стан та відсутність можливості сплатити судовий збір, тому клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Отже, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, N 3674-VI (далі - Закону) встановлено судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 3 статті 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року складає 1 921 грн.

З позовної заяви вбачається, що позивач, звертаючись до суду з позовом, заявив вимоги майнового та немайнового характеру.

Розмір судового збору за подання до суду позовної заяви складав 1 768, 40 гривень.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, судовий збір за подачу апеляційної скарги розраховується із суми, яка підлягала сплаті при подачі позовної заяви.

Отже, апелянту необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 652 гривні 60 копійок (1 768, 40*150%), за наступними реквізитами:

Одержувач: Чернівецьке УК/м.Чернiвцi

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37978173

Банк: Казначейство України (ЕАП)

МФО (отримувача): 899998

р/р UA0024002

КОД 22030101

Згідно частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, відповідно до статей 185, 357 ЦПК України апеляційну скаргу апелянта, слід залишити без руху, надавши апелянту строк для виправлення недоліків зазначених в даній ухвалі.

Керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 185, п. 3 ч. 4, ч.5 ст. 356, ч. 2 ст. 357 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення його від сплати судового збору при поданні апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 серпня 2020 року залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків тривалістю не більше десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі надати Чернівецькому апеляційному суду у зазначений строк.

Роз`яснити апелянту, що у випадку не усунення зазначених недоліків у зазначений строк апеляційна скарга може бути визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Литвинюк