Справа № 201/4708/20
Провадження № 2/201/2248/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

21.05.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 12.06.2020р. позовна заява прийнята до розгляду, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 22.09.2019р. сталась дорожньо транспортна пригода з вини відповідача ОСОБА_2 , внаслідок якої був пошкоджений належний позивачу транспортний засіб автомобіль «ТОЙОТА КЕМРІ» д/н НОМЕР_1 (це єдине авто позивача). Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2020р. водія ОСОБА_2 , визнано винним у зазначеному вище ДТП. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди було фактично знищено автомобіль, оскільки відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля експертом визнано економічно недоцільним, оскільки витрати на такий ремонт перевищують вартість транспортного засобу позивача до ДТП. Враховуючи викладене позивач вважав, що емоційний дискомфорт викликаний фактичним знищенням його єдиного транспортного засобу позивача, відсутністю з боку винної особи жодного наміру виправити негативні наслідки та компенсувати спричиненні їм збитки, розмір моральної шкоди, який має бути стягнутий з відповідача становить 25 000грн., було саме така сума буде прийнятною компенсацію за знищення належного йому майна.

30.07.2020р. представником відповідача адвокатом Окорським В.В. (діє за ордером від 22.07.2020р. - а.с.№ 45) подано відзив на позов (а.с. №40-44), в якому заперечуючи проти позову, представник відповідача посилався на те, що пред`явивши вимоги про стягнення з відповідача компенсацію за заподіяну ним моральну шкоду, не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру. Також представник відповідача вважав, що позивачем не доведені судові витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу.

03.08.2020р. представником позивача - адвокатом Чіп Я.М. (діє за договором про надання професійної правничої допомоги від 09.10.2019р. а.с. № 22) подано відповідь на відзив (а.с. № 47-49), де зазначено, що відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, окрім іншого і у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Також представником відповідача надано і докази понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.

Представник позивача 07.10.2020р. до канцелярії суду подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов задовольнити, а також стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу (а.с. № 52).

Представник відповідача в заяві до суду 12.10.2020р. просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В цій заяві представник відповідача також просив судове засідання 12.10.2020р. проводити без фіксації судового процесу технічними засобами (а.с. № 65).

З урахуванням поданих заяв представників обох сторін розгляд справи 12.10.2020р. відбувався за відсутності представників обох сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до положень ст. 223 та ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення стосовно позову, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України)

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

22.09.2019р. в м. Дніпро на вулиці В. Вернадського, близько 22-00 год. сталась дорожньо транспортна пригода з вини відповідача ОСОБА_2 , внаслідок якої був пошкоджений належний позивачу транспортний засіб автомобіль «ТОЙОТА КЕМРІ» д/н НОМЕР_1 .

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2020р. по справі № 201/14229/19, водія ОСОБА_2 , визнано винним у зазначеному вище ДТП (а.с. № 7).

Експертом ОСОБА_3 на замовлення позивача було проведено експертне автотоварознавче дослідження № 183/19А від 28.10.2019р., згілно якого вартість матеріального збитку, що був завданий позивачу пошкодженням належного йому «ТОЙОТА КЕМРІ» д/н НОМЕР_1 , складає 347 328 грн. 36 коп.

Відповідно до висновку спеціаліста відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля визнано економічно недоцільним, оскільки витрати на такий ремонт перевищують вартість транспортного засобу позивача до ДТП (а.с. № 10-19, 20-21).

Частиною 1 ст. 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992р. №6 та п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що збитками втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992р. №6 та п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Разом із цим, відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Право фізичних та юридичних осіб на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок порушення їхніх прав, свобод та законних інтересів, має конституційно-правову природу і передбачено в статтях 32, 56, 62, 152 Конституції України.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012р. № 4-рп/2012 засади та сутність інституту моральної шкоди розкриваються в Цивільному кодексі України, у статті 23 якого встановлено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина друга); моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (частини четверта, п`ята).

Так само і приписами частини 4 статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода, яка відшкодовується винною особою, може полягати: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Також статтею 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: 1) характеру правопорушення; 2) глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; 3) ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; 4) інших обставин, які мають істотне значення.

Під час визначення розміру відшкодування також обов`язково дотримуватися принципів розумності і справедливості.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Вирішуючи питання про підстави відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що знищенням майна позивачу безумовно спричинені моральні страждання, які виразилися в емоційних переживаннях, викликаних фактичним знищенням єдиного транспортного засобу позивача, а також відсутністю з боку винної особи жодного наміру виправити негативні наслідки та компенсувати спричинені збитки.

При вирішенні питання про розмір моральної шкоди, який слід стягнути цим рішенням, суд виходить з характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнав позивач, їх тривалості та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення позивача з боку відповідача.

Виходячи з цього, суд за можливе визначити доведеною заподіяну моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. (1/5 частину від заявленої суми). Суму, які дорівнює 25 000грн., на стягненні якої наполягає позивач, суд вважає явно завищеною.

Заперечення представника відповідача стосовно недоведеності моральної шкоди судом оцінюються як неспроможні, оскільки як зазначалось вище моральна шкода полягає, окрім іншого і у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, а також з урахуванням того, що відповідно до положень частини 4 статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено частково, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а саме у розмірі 168грн. 16 коп. (25 000грн. * 840грн. 80коп. : 5 000 грн. = 168грн. 16 коп.).

Стосовно судових витрат на правову допомогу суд зазначає.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів, щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Верховного Суду від 17.10.2018р. по справі № 301/1894/17 зазначено, що суд вирішуючи питання розподілу судових витрат, має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Приймаючи до уваги те, що позивачем підтверджено документально судові витрати на професійну правничу допомогу (надано договір про надання професійної правничої допомоги від 04.10.2019р., опис виконаних робіт, квитанцію про оплату послуг - а.с. № 53-56), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 980грн. (4 900грн. : 5 = 980грн.), виходячи з того, що позовні вимоги задоволені частково (1/5 частина позовних вимог).

Разом судові витрати, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, складають суму 1 148грн. 16 коп. (168грн. 16 коп. + 980грн. = 1 148грн. 16 коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, Рішенням Конституційного Суду України від 22.02.2012р. № 4-рп/2012, Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 137, 141, 223, ч.2 ст. 257, ст.ст. 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 168грн. 16 коп., судові витрати у вигляді професійної правничої допомоги у розмірі 980грн., а разом 1 148грн. 16 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.