Єдиний унікальний номер 719/46/20
Номер провадження 2-о/719/8/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді: Цицак В.Л.,

за участю секретаря: Марчук Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новодністровськ, Чернівецької області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за підписом представника, адвоката Радамовського Миколи Миколайовича, заінтересовані особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про встановлення факту смерті особи, -

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2020 року заявник ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник, адвокат Радамовський М.М., подала в суд заяву про встановлення факту смерті особи, заінтересовані особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту смерті особи.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі з 01.07.1958р. та проживали в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років. На даний час ОСОБА_1 переїхала до своєї доньки в м. Новодністровськ, Чернівецької області, та отримала статус внутрішньо переміщеної особи. Після звернення до Чернівецького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Чернівецькій області було встановлено, що надане нею свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане органом (посадовою особою) на території тимчасово окупованої території України, а тому є недійсним і не створює правових наслідків. У зв`язку із цим 28.12.2019р. ГУ ПФУ у Чернівецькій області ОСОБА_1 відмовлено у виплаті допомоги на поховання. З огляду на зазначене, просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк, у віці 79 років, внаслідок набряку головного мозку, клінічного інсульту.

Ухвалою суду від 19.02.2020р. відкрито провадження у справі. залучено в якості заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), призначено судове засідання на 26.02.2020р. о 15 год. 30 хв.

В подальшому представник, адвокат Радамовський М.М. подав заяву від 21.02.2020р. про уточнення місця проживання ОСОБА_1 та дати смерті ОСОБА_2 (а.с. 23), а також про відкладення судового засідання на 02.03.2020р. для надання додаткових доказів (а.с. 26)

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник Радамовський М.М. не з`явилися, проте представник подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить задоволити (а.с. 38).

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, проте подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують (а.с. 24-25, 39).

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 01 червня 1958р. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб, зареєстрований Петровським районним РАЦС м. Сталіно за актовим записом №518; після реєстрації шлюбу обом присвоєно прізвище « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Як вбачається із паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 22.11.2001р. Петровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_1 є громадянкою України, уродженкою с. Жван, Мурованокуриловецького району, Вінницької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

З 01 липня 1995р. останній призначено пенсію за віком, що підтверджується посвідченням від 10.07.1995р. (а.с. 8).

12 листопада 2019 року заявника взято на облік як внутрішньо переміщену особу із місцем проживання АДРЕСА_2 (а.с. 15).

Як вбачається із копій паспорта серії НОМЕР_3 , виданого 22.11.2001р. Петровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_2 був громадянином України, уродженцем с. Н-Полтавка, Чернігівського району, Запорізької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5). Останньому також було призначено пенсію за віком, що підтверджується посвідченням № 25525 (а.с. 9).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №6 від 12.02.2018 року та довідки про причини смерті від 12.02.2018р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в стаціонарі неврологічного відділення; причина смерті - ішемічний інсульт при церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією (а.с.13-14).

12 лютого 2018 року Петровським РАЦС м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , згідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Н-Полтавка, Чернігівського району, Запорізької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Петровському районі м. Донецьк у віці 79 років, актовий запис про смерть №139 (а.с.12).

28 грудня 2019р., проаналізувавши надані заявником документи, ГУ ПФУ в Чернівецькій області листом № 36322/02-10 відмовило ОСОБА_1 у виплаті допомоги на поховання ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю правових підстав (а.с. 10-11).

26 лютого 2020р. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) видав відмову № 25.9-65/1 у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 (а.с. 36).

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» зазначено, що тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1276-р «Про внесення змін у додатки 1 і 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085» м. Донецьк, Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 13 постанови № 5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000р., передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

При цьому, в інформаційному листі вих №9-1130/0/4-16 від 15.04.2016р. Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування Закону України від 04.02.2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» зазначено, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ.

У п. 1 Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видано на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, таке свідоцтво є недійсними і не створює правових наслідків. При цьому, встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України породжує юридичні наслідки для заявника, проте ОСОБА_1 не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документи встановленої форми про смерть та на їх підставі зареєструвати смерть свого чоловіка. Чинним законодавством України не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті особи та заявник не має іншої можливості одержати необхідні документи, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі наведеного, керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 2-4, 13, 17-18, 72-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293-294, 315, 317, 319, 352, 354-355, 430, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано - Франківськ) про встановлення факту смерті особи - задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Н.-Полтавка, Чернігівського району, Запорізької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Петровському районі м. Донецьк, Донецької області, Україна, у віці 79 років, причина смерті - ішемічний інсульт при церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Копію рішення негайно видати заявнику ОСОБА_1 та надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано - Франківськ) для державної реєстрації факту смерті.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: