Справа № 676/8197/19
Номер провадження 2/676/691/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 лютого 2020 р. Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно договору дарування від 26.01.1990 р. він є власником будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки КП УК «Добробут» від 11.12.2019 року, в будинку зареєстровані: він, його донька ОСОБА_3 та колишній співмешканець доньки - ОСОБА_2 . Проте шлюбні відносини доньки та її співмешканця не склались, у зв`язку з чим з лютого 2014 р. фактичні шлюбні відносини між ними припинились, з цього часу ОСОБА_4 в будинку не проживає, на даний час місце його знаходження невідоме. Факт непроживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації, підтверджується актами перевірки паспортного режиму КП УК «Добробут» від 10.09.2019 р. та 11.12.2019 р. Крім того, даний факт можуть підтвердити свідки. Відповідач не проживає в будинку більше 4-ох років, не бере участі у витратах, пов`язаних з утриманням житла, особистих речей в будинку не зберігає. Факт реєстрації відповідача у квартирі порушує його права на вільне розпорядження і користування майном, так як позбавлений можливості оформити субсидії та вимушений зазнавати зайвих витрат на утримання будинку. Позивач просить суд на підставі ст.ст. 316, 386, 391, 405 ЦК України винести рішення яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом, за адресою АДРЕСА_1 . В суді позивач позов підтримав, просить його задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Суду позивач пояснив, що відповідач фактично в його будинку не проживав, на його прохання зареєстрував його в будинку для отримання ним водійських прав, донька із відповідачем проживала на орендованій квартирі, дітей від спільного проживання не мають.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив позивач в суді.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач є власником будинку АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 26.01.1990 р. В будинку позивач також зареєстровані його донька, а також відповідач по справі колишній співмешканець доньки.

Відповідач в будинку позивача не проживає тривалий час. Зазначені обставини підтверджуються: актами перевірки паспортного режиму від 10.09.2029 р. та від 11.12.2019 р., довідкою КП «УК «Добробут» № 2074 від 11.12.2019 р., поясненнями в суді свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Оскільки відповідач в належному позивачу на праві власності будинку, де він зареєстрований, не проживає без поважних причин більше строку передбаченого ч.2 ст.405 ЦК України, витрат по утриманню будинку позивача не несе, його реєстрація в будинку позивача перешкоджає в отриманні останнім субсидії, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України ст.ст. 16, 391, 405 ЦК України,

постановив:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ в м.Харкові 08.09.2012 р.; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме жилим будинком АДРЕСА_1 .

Відповідач має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення в порядку встановленому ст.ст.284-285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повне рішення суду виготовлено 02.03.2020 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В