Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/160/20
№ провадження 2-о/624/6/20
РІШЕННЯ

іменем України

смт. Кегичівка 28 лютого 2020 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Куст Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Проскурні Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу №624/160/20,

ім`я (найменування) заявника та заінтересованої особи:

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Кегичівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків),

вимоги заяви: про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції заявника:

28 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті матері ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України у м. Донецьк, причина смерті: набряк головного мозку, церебральний атеросклероз.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 28 лютого 2020 року провадження по справі відкрито, призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження на 28 лютого 2020 року.

Заявник у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з`явився. Розгляд справи визнаний можливим у його відсутність.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Згідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України передбачено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Частиною 2 статті 317 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

В судовому засіданні досліджені: копія паспорта та картки платника податків заявника ОСОБА_1 (а.с.2-3,5); копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, згідно з якою ОСОБА_1 переміщена з АДРЕСА_1 до АДРЕСА_2 (копія, а.с.10); копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7); копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 (а.с.6); копія паспорта ОСОБА_2 (а.с.4); копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, згідно з якою ОСОБА_2 переміщена з АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 (а.с.11); копія довідки про причину смерті №424 від 11 лютого 2020 року, виданої центром первичної медично-санітарної допомоги м. Донецька згідно з якою причиною смерті ОСОБА_2 є набряк головного мозгу, церебральний атеросклероз (а.с.12); копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданим Пролітарським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис №163.(а.с.8);копія відмови Кегичівського РВ ДРАЦСУ СМУМЮ (м. Харків) у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з пред`явленням заявником, на підтвердження факту смерті, документу, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерством охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (а.с.9).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою.

Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Так, заявник та її померла мати є громадянами України, були переміщені з тимчасово окупованої території м. Донецьк до смт. Кегичівка Харківської області. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла на тимчасово непідконтрольній Україні території в м. Донецьк. На підставі виданого медичним закладом тимчасово окупованої території свідоцтва про його смерть, закладом реєстрації актів цивільного стану тимчасово окупованої території видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 . Це свідоцтво про смерть не є підставою для реєстрації смерті на території України, оскільки не відповідає вимогам законодавства та не може бути легалізоване. Відділ реєстрації актів цивільного стану відмовив заявнику у реєстрації смерті ОСОБА_2 .

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк.

Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України, рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 13, 76-81, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Кегичівський районного відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , місце смерті м. Донецьк, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

У відповідності до п. 15 .5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кегичівський районний суд Харківської області.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Донецьк, паспорт серії НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 .

заінтересована особа: Кегичівський районного відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), місце знаходження: 64003, Харківська область, Кегичівський район, смт. Кегичівка, вул. Волошина, 29, .

Суддя Н.М. Куст