Справа № 439/1562/17 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/811/2609/18 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Приколоти Т.І., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Бродівського районного суду Львівської області в складі судді Бунди А.О. від 28 вересня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 28 вересня 2018 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостівідмовлено повністю.

Дане рішення оскаржило ТзОВ «Кредитні ініціативи».

В апеляційній скарзі просять скасувати рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вважають, що рішення винесене без додержання норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що первісним кредитором дотримано спеціальну норму права та заявлено у визначений законом строк претензію кредитора із грошовими вимогами до спадкоємців. Вказують, що неврахування судом претензій первісного кредитора із вимогами до спадкоємців надісланих у держнотконтору, а також неврахування встановлення судом спадкоємців померлого у справі №2-56/2012 призвело до порушення судом ст.ст. 76-81 ЦПК України. Звертають увагу, що первісним кредитором під час судового розгляду справи №2-56/2012 у місцевий суд було подано заяву №39-176 від 23.11.2011 року в якій позивач просив зупинити провадження по справі до моменту вступу у спадщину спадкоємців ОСОБА_2 . Разом з тим, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні просто упускає дані належні і допустимі докази, всупереч того, що саме такі містять інформацію щодо предмету доказування оскільки підтверджують заявлення кредитором вимог у шестимісячний строк до спадкоємців. Вказують, що 17 грудня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив права вимоги за кредитним договором №2/21 від 10.04.2008р. Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», у відповідності до п.2.2 Договору відступлення права вимоги. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом у відповідності до вимог ст. 514 ЦК України. Пунктом 6.9 Кредитного договору позовну давність встановлено тривалістю у 10 років. Пунктом 7.1 Кредитного передбачено, що Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами та діє до повного повернення Позичальником кредиту, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та до повного виконання Позичальником у повному обсязі процентів за користування ним та до повного виконання Позичальником буд яких інших грошових зобов`язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього договору. Звертають увагу, що позов до спадкоємця подано у межах строку позовної давності.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників) зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заяву представниці ТзОВ «Кредитні ініціативи» - Дзундзи О.В. під назвою «Про розгляд справи без участі представника апелянта», у якій представниця ТзОВ «Кредитні ініціативи» просила про відкладення розгляду справи в період карантину, колегія суддів вважала необґрунтованою та відхилила, оскільки будь-яких доказів на його підтвердження подано не було, крім цього представницею не наведено неможливості участі інших представників ТзОВ «Кредитні ініціативи» у розгляді справи.

Крім цього, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 по 31.07.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

Положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відтак, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи неодноразові відкладення судових засідань та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи, зокрема, за відсутності представника ТзОВ «Кредитні ініціативи».

Вказане, також, відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 16.07.2020 року у справі №924/369/19.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзивів на неї, відповіді на відзив, заява про зміну предмету позову, заяви про уточнення позовних вимог, апеляційної скарги, а також письмових пояснень позивача у суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 10, п.1 ч.1 ст. 593, ст.ст. 598, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст.17,23 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що 10.04.2008 між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №2/21, згідно із яким кредитор надав позичальнику кредит у сумі 250 000.00грн. під 18% річних. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №2/21 було укладено Іпотечний договір від 10 квітня 2008 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 (а.с.44-51, 65-67). 17.12.2012 ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який є правонаступником ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив право вимоги за кредитним договором №2/21 від 10.04.2008 Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (а.с.68-72). За умовами договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» передано договір забезпечення (а.с.73-77). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.52). Згідно розрахунку заборгованості за кредитом станом на 02.11.2017 року загальна заборгованість по кредитному договору №2/21 від 10.04.2008 становила 343 475.28 грн. Приватним нотаріусом Бродівського районного нотаріального округу Матіяш Г.П. зареєстровано 19.03.2012 спадкову справу №28-2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.88-126). Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , яка звернулася із заявою про прийняття спадщини. Із листа №39-188 від 25.06.2012 ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який адресований приватному нотаріусу Бродівського районного нотаріального округу Матіяш Г.П. випливає, що банку станом на 25.06.2012 року достеменно було відомо про смерть позичальника ОСОБА_2 , оскільки банк не заперечував щодо оформлення спадщини. Водночас заява-претензія від 20.09.2013 р за №137/01-16, яку ТОВ «Кредитні ініціативи» надіслало на адресу Бродівської державної нотаріальної контори з вимогами до спадкоємців померлого позичальника, у якій просило довести до відома спадкоємців вимоги кредитора, інформувати кредитора про спадкоємців, які прийняли спадщину та про видачу свідоцтва про право на спадщину, свідчить про те, що позивачу було відомо про відкриття спадщини після смерті позичальника ОСОБА_2 (а.с.118). В подальшому 23.05.2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» направило запит до приватного нотаріуса Матіяш Г.П. про надання інформації щодо розгляду заяви-претензії кредитора з вимогами до спадкоємців (а.с.122). 30.05.2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало листа від приватного нотаріуса Матіяш Г.П. за вих. 76/01-24 від 27.05.2014 року, в якому остання повідомила, що свідоцтво на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на житловий будинок, який перебуває у заставі (іпотеці) не видавалося. По питанню розгляду зазначеної претензії рекомендувала звертатися до суду (а.с.124). 10.10.2016 за вих. №3891-кі ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося з вимогою досудового врегулювання спору до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (а.с.59). Однак ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.144). Позивач із вимогами до спадкоємців звернувся в суд 05.12.2017 року (а.с.1). Позивач 17.12.2012 року набув у кредитодавця право вимоги щодо предмета іпотеки на підставі договору факторингу. На той час згідно з листом направленим приватному нотаріууа Матіяш Г.П. від 25.06.2012 року кредитодавець ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» знав про прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_1 , зокрема, предмета іпотеки. Позивач вимогу про погашення боргу та звільнення предмета іпотеки надіслав спадкоємцям лише 10.10.2016 року, тобто пропустивши строки, визначені статтею 1281 ЦК України. Вказане позбавляє позивача права відповідної вимоги до спадкоємців. Тобто, право пред`явлення ТзОВ «Кредитні ініціативи» вимог до спадкоємців позичальника ОСОБА_1 виникло з моменту звернення із запитом у нотаріальну контору, однак лише 10.10.2016 позивач надіслав на адресу спадкоємців повідомлення про необхідність погашення боргу, тобто пропустивши строки, визначені ст.1281 ЦК України. А відтак вказане позбавляє позивача права відповідної вимоги до спадкоємців. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному розгляді справи, зібравши по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги таких висновків суду не спростовують та підстав для скасування оскаржуваного рішення суд першої інстанції немає.

5.12.2017 року ТзОВ "Кредитні ініціативи» звернулося в суд з позовом, у якому просило:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», 04080, вул. В.Хвойки, 21 м. Київ, МФО 300346, п/р № НОМЕР_1 заборгованість за кредитним договором №2/21 від 10.04.2008р. в розмірі 171737, 64 (сто сімдесят одна тисяча сімсот тридцять сім гривень 64 копійки), що складає 1/2 частину загальної суми заборгованості;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», 04080, вул. В.Хвойки,21 м. Київ, МФО 300346, п/р № НОМЕР_1 заборгованість за кредитним договором №2/21 від 10.04.2008р. в розмірі 171737, 64 (сто сімдесят одна тисяча сімсот тридцять сім гривень 64 копійки), що складає 1/2 частину загальної суми заборгованості.

26.06.2018 року позивач подав остаточну заяву про зміну предмета позову, у якій просив:

1. Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем за законом, що прийняла в спадщину іпотечне майно: - житловий будинок АДРЕСА_1 , і складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 45,5 (сорок п`ять цілих п`ять десяти) кв.м., кухні, двох коридорів, двох кладовок, загальною площею 66,6 (шістдесят шість цілих шість десятих) кв.м.

2.Звернути стягнення на спадкове/іпотечне майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: - житловий будинок АДРЕСА_1 , і складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 45,5 (сорок п`ять цілих п`ять десяти) кв.м., кухні, двох коридорів, двох кладовок, загальною площею 66,6 (шістдесят шість цілих шість десятих) кв.м. «шляхом передачі Іпотекодавцем у власність Іпотекодержателю Предмет іпотеки в рахунок виконання Іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором у порядку передбаченому ст. 37 Закону України «Про Іпотеку» (п.5.3 Іпотечного договору) за вартістю не нижчою ніж погоджена сторонами у п. 1.4 Іпотечного договору 356 173 (триста п`ятдесят шість тисяч сто сімдесят три) гривні 00 копійок для задоволення грошових вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» за Кредитним договором №2/21 від 10 квітня 2008 року в сумі 343475,28 (Триста сорок три тисячі чотириста сімдесят п`ять гривень 28 копійок), а саме: за кредитом - 230160,47 (Двісті тридцять тисяч сто шістдесят гривень 47 копійок); по відсотках - 108588,91 (Сто вісім тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень 91 копійка); по комісії - 4725,90 (Чотири тисячі сімсот двадцять п`ять гривень 90 копійок).

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що 10.04.2008 року ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір №2/21 на виконання умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі у сумі 250000 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків за ним не пізніше 09 квітня 2018 року. За користуванням кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 18,0% річних. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №2/21 було укладено Іпотечний договір від 10 квітня 2008 року. Відповідно до Договору іпотеки ОСОБА_2 , як іпотекодавець, зобов`язався в порядку, передбаченому Кредитним договором, повернути ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», як іпотекодержателю, в термін не пізніше «09» квітня 2018 року кредит у розмірі 250000 грн., проценти за користуванням ним у розмірі 18% (вісімнадцять відсотків річних), сплатити неустойку (пеню, штрафи), а також відшкодувати банку всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання умов кредитного договору у розмірах та випадках, передбачених кредитним договором. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 17 грудня 2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який є правонаступником ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив права вимоги за кредитним договором №2/21 від 10.04.2008 Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». За інформацією, яка стала відомою новому кредитору, громадянин ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Житловий будинок, який є предметом іпотеки входить до складу спадщини, що відкрилася після смерті гр. ОСОБА_2 . З метою з`ясування наявності спадкоємців до майна померлого позичальника ОСОБА_2 ТОВ «Кредитні ініціативи» надіслало на адресу Бродівської державної нотаріальної контори заяву-претензію до спадкоємців померлого позичальника за вих. №10092013/03 від 10.09.2013р., у якій просило довести до відома спадкоємців вимоги кредитора, інформувати кредитора про спадкоємців, які прийняли спадщину та про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 10.04.2008 між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №2/21, згідно із яким кредитор надав позичальнику кредит у сумі 250 000.00грн. під 18% річних (Т.1 а.с.34-40).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №2/21 було укладено Іпотечний договір від 10 квітня 2008 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 (Т.1 а.с.44-51,65-67).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (Т.1 а.с.52).

17.12.2012 ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який є правонаступником ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив право вимоги за кредитним договором №2/21 від 10.04.2008 Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (Т.1 а.с.68-72).

За умовами договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» передано договір забезпечення (Т. 1а.с.73-77).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом станом на 02.11.2017 року загальна заборгованість по кредитному договору №2/21 від 10.04.2008 становила 343475.28 грн.

Приватним нотаріусом Бродівського районного нотаріального округу Матіяш Г.П. зареєстровано 19.03.2012 спадкову справу №28-2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (Т.1 а.с.88-126). Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , яка звернулася із заявою про прийняття спадщини.

Із листа №39-188 від 25.06.2012 ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який адресований приватному нотаріусу Бродівського районного нотаріального округу Матіяш Г.П. випливає, що банку станом на 25.06.2012 року достеменно було відомо про смерть позичальника ОСОБА_2 , оскільки банк не заперечував щодо оформлення спадщини.

Також, заява-претензія від 20.09.2013 р за №137/01-16, яку ТОВ «Кредитні ініціативи», як правонаступник банку, надіслало на адресу Бродівської державної нотаріальної контори з вимогами до спадкоємців померлого позичальника, у якій просило довести до відома спадкоємців вимоги кредитора, інформувати кредитора про спадкоємців, які прийняли спадщину та про видачу свідоцтва про право на спадщину, свідчить про те, що позивачу було відомо про відкриття спадщини після смерті позичальника ОСОБА_2 (Т.1 а.с.118).

В подальшому 23.05.2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» направило запит до приватного нотаріуса Матіяш Г.П. про надання інформації щодо розгляду заяви-претензії кредитора з вимогами до спадкоємців (Т.1 а.с.122)

30.05.2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало листа від приватного нотаріуса Матіяш Г.П. за вих. 76/01-24 від 27.05.2014 року, в якому остання повідомила, що свідоцтво на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на житловий будинок, який перебуває у заставі (іпотеці) не видавалося. По питанню розгляду зазначеної претензії рекомендувала звертатися до суду (Т.1 а.с.124).

10.10.2016 за вих. №3891-кі ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося з вимогою досудового врегулювання спору до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (а.с.59). Однак ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т.1 а.с.144).

Позивач із вимогами до спадкоємців звернувся в суд 05.12.2017 року (Т.1 а.с.1).

Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів:

У разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця.

Спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця;

Спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього.

Кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги.

Наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.

Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Відтак, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється.

Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.

Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Вказане є правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №522/407/15-ц.

Тому, слід вважати, що право пред`явлення кредитора та іпотекодержателя та його правонаступника (ТзОВ «Кредитні ініціативи») вимог до спадкоємців позичальника ОСОБА_2 виникло принаймні з 25.06.2012 року (часу коли банк звертався до нотаріуса із згаданим вище листом) та позивач придбаваючи права вимоги за кредитним та іпотечним договорами у грудні 2012 року, також, не міг не знати про смерть позичальника та іпотекодавця.

Однак, лише 5.12.2017 року позивач звернувся в суду з даним позовом, тобто пропустивши строки, визначені ст. 1281 ЦК України.А відтак вказане позбавляє позивача права відповідної вимоги до спадкоємців.

Посилання позивача на правову позиці Верховного суду України у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-31цс16 слід вважати помилковим, оскільки якраз від цієї правової позиції і відступила Велика Палата Верховного Суду у згаданій вище постанові.

Також, слід вважати і помилковим посилання позивача на нову редакцію статті 1281 ЦК України, оскільки така редакція статті не діяла на час спірних правовідносин.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити, рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, на які правильно посилався суд першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» залишити без задоволення.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 28 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текс постанови складено 20.10.2020р.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Т.І. Приколота

М.М. Шандра