УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом керівника Маріупольської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області до Державного реєстратора Військово-цивільної адміністрації міста Торецька Донецької області Лясевича Руслана Вікторовича, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області знаходиться вказана позовна заява.

29 липня 2019 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ботман О.О., яка діє на підставі довіреності від 18.09.2018 року, до суду надійшло клопотання про закриття провадження у зазначеній справі, яке 15.11.2019 року було доповнено. Клопотання обґрунтоване тим, що Маріупольською місцевою прокуратурою №2 не надано належних та допустимих доказів наявності майна належного ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , отже не надано доказів порушення права Маріупольської міської ради щодо користування, розпорядження такою земельною ділянкою. Зазначає, що у даній справі мають розглядатись позовні вимоги щодо законності дій державного реєстратора стосовно нерухомого майна, як суб`єкта владних повноважень. Вважає, що в даному випадку відсутній спір про право власності, тобто спір не є приватноправовим, а є публічно-правовим та має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Також, 26 грудня 2019 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ботман О.О., до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №912/2385/18. Своє клопотання мотивувала тим, що у зв`язку з неоднозначністю правозастосовної практики щодо ст.131-1 Конституції України, ст.ст.23 Закону України «Про прокуратуру», а саме: у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави, що може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності, Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 07.11.2019 року по справі №912/2385/18 буде розглянуто та надано відповідний висновок.

13.02.2020 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ботман О.О., через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд вищевказаних клопотань без участі відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Ботман О.О., просили задовольнити клопотання у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Прокурор ОСОБА_3 С.В. в судове засідання не з`явився, надав на адресу суд письмові пояснення щодо вказаних клопотань, згідно яких заперечував проти задоволення клопотань представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 . Зазначив, що Маріупольською місцевою прокуратурою №2 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000068 від 30.07.2018 року за ст.358 ч.1 КК України за фактом підробки фізичними та юридичними особами декларацій про готовність об`єктів до експлуатації, які стали підставами для незаконної реєстрації права на нерухоме майно. За вказаних обставин, факт незаконної державної реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 Ж безпосередньо впливає на обсяг прав та обов`язків та зачіпає інтереси Маріупольської міської ради, як власника земельної ділянки, на якій це майно розташоване. Проте, листами №27.2-4286-01 від 23.01.2019 року, №31,5-56358-13.1 від 19.10.2018 року та №26-6244-03 від 27.03.2019 року Маріупольська міська рада повідомила місцеву прокуратуру, що не зверталась з позовами до суду, оскільки в вищезазначених обставинах вбачає дії, які містять ознаки кримінального правопорушення. Прокурор зазначає, що дана позиція міської ради є помилковою, у зв`язку з тим, що порушення кримінального провадження не виключає можливість одночасного захисту інтересів держави шляхом подання позовів в порядку цивільного судочинства. Наголошує, що тимчасові споруди встановлюються без отримання жодних дозвільних документів на центральних вулицях міста Маріуполя у межах «червоних ліній», перешкоджають руху пішоходів, обмежують видимість на перехрестях та виїздах, в деяких з них зустрічаються випадки продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів неповнолітнім особам. Вищезазначені обставини вважає виключним випадком для представництва місцевою прокуратурою інтересів держави.

Представник позивача Кравченко О.О., яка діє на підставі довіреності від 02.01.2020 року, надала на адресу суду письмові пояснення щодо вказаних клопотань, згідно яких заперечувала проти задоволення клопотань представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , значила, що постановою Великої Палати Верховного Суду №903/129/18 (провадження №12-72гс19) від 15.10.2019 вже було розглянуто питання необхідності захисту інтересів держави прокурором. Крім того, наголосила на тому, що зупинення провадження з підстав перегляду рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду є правом суду, а не його обов`язком.

Вирішуючи питання підсудності, суд відповідно до принципу диспозитивності (стаття 13 ЦПК України) зазначає, що розгляд цивільних справ проводиться не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб із зазначених ними підстав та в межах заявлених ними вимог.

При цьому також необхідно відзначити, що відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналізуючи норми ЦПК України та КАС України, Велика Палата Верховного Суду сформувала правову позицію про те, що під час визначення того, у якому порядку необхідно розглядати конкретний спір, необхідно встановити предмет спору, характер спірних правовідносин та суб`єктний склад учасників справи. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є: 1) наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства, як передбачено частиною першою статті 19 ЦПК України ), тобто встановлення змісту позовних вимог, визначення яких належить виключно позивачу; 2) суб`єктний склад такого спору, тобто склад учасників справи та зміст і характер спірних правовідносин.

В даному випадку, заявлені вимоги стосуються спору про право власності на нерухоме майно та оспорюваним реєстраційним діям передує невирішений спір між учасниками про право власності на нерухоме майно, в межах якого можуть бути розв`язані питання, пов`язані з реєстрацією права власності на вищевказане нежиле приміщення.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що за змістом позовних вимог порушується права власності відповідача ОСОБА_1 суд вважає, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, отже клопотання представника ОСОБА_4 про закриття провадження у зазначеній справі слід відмовити.

Вирішуючи щодо зупинення провадження у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Великою Палатою Верховного Суду в рішенні №903/129/18 (провадження №12-72гс19) від 15.10.2019 року надано правовий висновок щодо підстав для захисту інтересів держави прокурором. Відповідно до п.6.43 зазначено, що «сам факт не звернення до суду сільської ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян».

Аналізуючи зміст позовних вимог прокурора та їх обґрунтування суд приходить до переконання, що висуваючи вимоги скасування державної реєстрації об`єкта нерухомого майна, розташованого у громадському місці, прокурор має на меті захист невизначеного кола громадян, які представляють територіальну громаду та інтереси держави в сфері управлінської діяльності, пов`язаної із врегулюванням реєстрації речових прав на нерухоме майно, обумовлюючи участь прокурора у зазначеному цивільному процесі.

З огляду на наведе, суд не знаходить підстав для зупинення провадження у справі за позовом керівника Маріупольської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області до Державного реєстратора Військово-цивільної адміністрації міста Торецька Донецької області Лясевича Руслана Вікторовича, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №912/2385/18.

При цьому ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05.06.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд указаної цивільної справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовчі судові засідання. Роз`яснено учасникам їх право та строки на подачу відзиву на позов та відповіді на відзив.

Відповідно до ч.1 ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (п.3 ч.2 ст.200 ЦПК України).

На підставі викладеного, враховуючи, що судом вчинені всі дії для підготовки справи до розгляду, відповідач ОСОБА_2 не скористався правом на подачу відзиву та заяв по суті справи, а відповідач ОСОБА_1 подав відзив у встановлений судом строк, необхідно дійти висновку, що справа може бути призначена до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст.200, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотань представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ботман О.О відмовити.

Закрити підготовче провадження та призначити до судового розгляду по суті цивільну справу за позовною заявою керівника Маріупольської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області до Державного реєстратора Військово-цивільної адміністрації міста Торецька Донецької області Лясевича Руслана Вікторовича, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на 25 лютого 2020 року о 10-30 год.

Про день, час та місце слухання справи повідомити учасників справи.

На ухвалу суду, в частині відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Т. В. Пустовойт