Справа №: 653/2872/20
Провадження № 2-з/653/17/20
У Х В А Л А

іменем України

про забезпечення позову

02 жовтня 2020 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Генічеського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Генічеської міської ради Херсонської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

30 вересня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по вищезазначеній цивільній справі, відповідно до якої заявник просить суд накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити будь-якому нотаріусу вчиняти певні дії, а саме видавати будь-яким особам свідоцтво про право на спадщину квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та реєструвати право власності за будь-якими особами на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що крім неї, спадкоємця за заповітом на вищевказану квартиру претендує ще один спадкоємець за законом ОСОБА_2 . Тому, вона вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що право власності на спадкове майно може бути нотаріально оформлене до розгляду справи по суті, що в майбутньому може унеможливити виконання рішення суду.

Розгляд справи проведено без виклику сторін.

Суд розглянувши заяву про забезпечення позову та додані матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір зокрема, що стосується права власності на спірну квартиру за адресою:АДРЕСА_1

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, ч.1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України).

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка просить накласти арешт на квартиру за адресою:АДРЕСА_1

Порушуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно заявниця посилалася на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання майбутнього судового рішення, оскільки відповідач може вчинити дії спрямовані на відчуження майна.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову є достатньо обґрунтованою і даний вид забезпечення позову - накладення арешту на спірне майно є співмірним із заявленими позовними вимогами, внаслідок чого заява про забезпечення позову підлягає задоволенню. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав для обґрунтованого припущення вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258, 260, 261, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно задовольнити в повному обсязі.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити будь-якому нотаріусу вчиняти певні дії, а саме видавати будь-яким особам свідоцтво про право на спадщину квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та реєструвати право власності за будь-якими особами на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Копію ухвали про забезпечення позову направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова