Справа №463/5540/20
Провадження №4-с/463/30/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судового засідання Крегель З.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів),

в с т а н о в и в:

Леонов Р.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), просить визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в частині не зняття арешту з карткового рахунку № НОМЕР_1 (IВАN: НОМЕР_2 ) для зарахування та отримання військової пенсії, відкритого на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в ПАТ «Державний ощадний банк України»; визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в частині списання 100 відсотків пенсійних надходжень з карткового рахунку № НОМЕР_1 (IВАN: НОМЕР_2 ) для зарахування та отримання військової пенсії, відкритого на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в ПАТ «Державний ощадний банк України»; зняти арешт з карткового рахунку IВАN: НОМЕР_2 для зарахування та отримання військової пенсії, відкритого на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в ПАТ «Державний ощадний банк України»; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) привести виконавчі дії у виконавчому провадженні ВП № 50223134 у відповідності до вимог діючого законодавства України.

Скаргу мотивує тим, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) знаходиться виконавче провадження ВП №50223134 про примусовому виконанню виконавчого листа №2/463/472/14, виданого 28.07.2014 Личаківським районним судом м Львова.

13.09.2018 Постановою державного виконавця на грошові кошти, що містяться на усіх відкритих рахунках ОСОБА_1 (зокрема, в ПАТ «Державний ощадний банк України») було накладено арешт.

05.11.2018 представник ОСОБА_1 звернулася до ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області із заявою про зняття арешту з карткового рахунку № НОМЕР_1 (IВАN: НОМЕР_2 ) для зарахування та отримання військової пенсії, відкритого в ПАТ «Державний ощадний банк України», до якої долучила документальні підтвердження (Довідка ПАТ «Ощадбанк» від 19.10.2018 №1123), що вказаний рахунок має спеціальний режим використання для зарахування та отримання військової пенсії.

15.06.2020 ОСОБА_1 було отримано виписку з вказаного карткового рахунку, зі змісту якого вбачається, що Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) не тільки не знято арешт з рахунку, який має спеціальний режим використання, а більше того, з 08.10.2018 з нього списується 100 відсотків сум пенсійних надходжень на рахунок ОСОБА_1 .

Оскільки чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення відрахувань з пенсії, тому арешт пенсійних коштів боржника - ОСОБА_1 позбавляє його джерел до існування та порушує його право на соціальний захист.

З урахуванням того, що станом на час звернення з цією скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) достеменно відомо, що рахунок боржника відкритий АТ «Ощадбанк» має спеціальний режим використання, однак зняття арешту з нього здійснено не було, тому вважає протиправними бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо не зняття арешту з вищевказаного карткового рахунку та дії щодо списання 100 відсотків пенсійних надходжень.

ОСОБА_1 та його представник на розгляд скарги не з`явилися, останній скерував клопотання про розгляд справи без їх участі.

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на розгляд скарги також не з`явився, однак скерував відзив на скаргу. Зазначив, що законом передбачено чіткий перелік рахунків із спеціальним режимом використання та накладення арешту на які не дозволяється.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п.10 ч.1 ст.34 цього Закону.

З метою перевірки викладених у зверненні представника скаржника фактів державними виконавцями відділу скеровувались до АТ «Ощадбанк» вимоги щодо надання інформації про те чи рахунок боржника є таким, на які заборонено накладати арешт згідно з законодавством У країни, у відповідь на які АТ «Ощадбанк» не підтвердив цю інформацію та зазначив, що рахунок використовується в тому числі для зарахування пенсійних виплат, тобто банк не підтвердив виключний спеціальний режим використання рахунку та цим самим підтвердив можливість використання даного рахунку для інших коштів.

Виходячи з вище наведеного у задоволенні скарги просить відмовити в повному обсязі.

Крім цього, подав клопотання про залишення скарги без розгляду, оскільки як вбачається зі змісту скарги, про арешт рахунку ОСОБА_1 дізнався ще у жовтні 2018 року, із заявою до державного виконавця звернувся у листопаді 2018 року, в той час як зі скаргою до суду звернувся з пропуском строків, визначених ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.449 ЦПК України, а клопотання про поновлення таких не заявив.

Оскільки неявка стягувача, боржника та державного виконавця на розгляд скарги не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ст.450 ЦПК України, а тому справу слід розглянути за їх відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив наступне.

На виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебуває виконавче провадження ВП №50223134 з виконання виконавчого листа №2/463/472/14, виданого 28.07.2014 Личаківським районним судом м Львова, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державник експортно-інпортний банк України» заборгованості за кредитними договорами №60407С32 від 27.06.2007, №60407С75 від 22.10.2017 та №60407С76 від 22.10.2007 в розмірі 209112,70 доларів США та 2548224 грн. 85 коп., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 3441 грн.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів скарги постановою державного виконавця у виконавчому провадженні №50223134 від 13.09.2018 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на усіх відкритих рахунках ОСОБА_1 , зокрема і в ПАТ «Державний ощадний банк України».

05.11.2018 представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернулася до ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області із заявою про зняття арешту з карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Державний ощадний банк України» 08.04.2013 на ім`я ОСОБА_1 для зарахування та отримання військової пенсії.

12.02.2019 заступником начальника Управління ДВС представнику ОСОБА_1 Єлфімовій Т.А. скеровано відповідь про відсутність підстав для зняття арешту з рахунку боржника, оскільки 11.02.2019 до відділу надійшла відповідь ПАТ «Державний ощадний банк України» №46-07/717/3210 від 04.02.2019, якою не підтверджено, що рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_1 є спеціальним чи таким, на який заборонено накладати арешт.

При цьому, представнику ОСОБА_1 роз`яснено, що відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дія чи бездіяльність державного виконавця може бути оскаржена.

Відповідно до ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Разом з тим, не зважаючи на те, що за результатами розгляду заяви представника боржника від 05.11.2018, державний виконавець не зняв арешт з карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Державний ощадний банк України», про що повідомив листом представника боржника ще 12.02.2019, зі скаргою на таку бездіяльність державного виконавця Іваненко В.Є. звернувся більш, ніж через півтора року, лише у червні 2020 року, тобто з пропуском десятиденного строку для подання скарги, а клопотання про поновлення такого з обґрунтуванням поважності причин його пропуску, суду не подав.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що скарга в частині оскарження бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в частині не зняття арешту з карткового рахунку № НОМЕР_1 (IВАN: НОМЕР_2 ) для зарахування та отримання військової пенсії, відкритого на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в ПАТ «Державний ощадний банк України» слід залишити без розгляду.

Що стосується вимог скарги в частині визнання протиправними дій Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в частині списання 100 відсотків пенсійних надходжень з карткового рахунку № НОМЕР_1 (IВАN: НОМЕР_2 ) для зарахування та отримання військової пенсії, відкритого на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в ПАТ «Державний ощадний банк України»; а також зняття арешту з карткового рахунку IВАN: НОМЕР_2 для зарахування та отримання військової пенсії, відкритого на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в ПАТ «Державний ощадний банк України», то як зазначалося вище такий накладено на підставі постанови державного виконавця у виконавчому провадженні №50223134 від 13.09.2018, яка ОСОБА_1 не оскаржується та є чинною.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної справах «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» від09 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» від 17 грудня 2004 року, завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, а тому суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Суди не можуть підміняти собою органи владних повноважень, приймати замість них рішення, які належать до компетенції суб`єкта владних повноважень.

Повноваження органів державної виконавчої служби щодо прийняття відповідних рішень, в тому числі щодо вчинення дій по виконанню судових рішень (накладення арешту, передача майна на реалізацію, здійснення перерахунку грошових коштів на користь тієї чи іншої сторони виконавчого провадження, тощо), за своєю правовою природою є дискреційними, а тому суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження державного виконавця з виконання виконавчого документа, вчиняти певні дії чи приймати рішення.

Саме такі висновки щодо застосування відповідних норм права викладені у Постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі № 129/1083/13-ц, які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З урахуванням наведеного, оскільки зняття арешту в ході примусового виконання рішення суду належить до повноважень саме державного виконавця, а не суду, тому підстави для задоволення скарги в частині вимог про зняття арешту відсутні.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно зі ст.70 вказаного закону розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

В той же час, як вбачається із представленої виписки по картковому рахунку IВАN: НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_4 за період 01.11.2018 по 15.06.2020 на такий щомісяця здійснювалось безготівкове зарахування на рахунок пенсії, однак у день надходження одразу ж списувались на погашення заборгованості, що підтверджується різницею між початковим балансом, який становив -8984244,78 та кінцевим в сумі -8868116,41. Надходження будь-яких інших коштів на вказаний рахунок боржника у виписці не відображено.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

З урахуванням наведеного, оскільки законодавством передбачений окремий порядок здійснення відрахувань із пенсії, тому списання з рахунку боржника коштів, які надходять як пенсійні виплати після здійснення таких відрахувань, порушує вимоги ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та право ОСОБА_1 на соціальний захист і позбавляє його джерел до існування.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, оскільки дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в частині списання 100 відсотків пенсійних надходжень з карткового рахунку № НОМЕР_1 для зарахування та отримання військової пенсії є неправомірними, слід зобов`язати державного виконавця скасувати накладення арешту на грошові кошти пенсію, що розміщені та надходять для зарахування на картковий рахунок IВАN: НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в АТ «Ощадбанк».

В той же час суд вважає необґрунтованими доводи скарги, що картковий рахунок № НОМЕР_1 (IВАN: НОМЕР_2 ), відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України» має спеціальний режим використання для зарахування та отримання військової пенсії, тому заборонено накладати арешт на розміщені на ньому кошти, оскільки як вбачається з відповіді заступника голови правління АТ «Ощадбанк» вказаний рахунок використовується в тому числі для зарахування пенсійних виплат, тому накладення арешту на кошти зараховані на такий рахунок з інших джерел не порушує права боржника.

Керуючись ст.447-452 ЦПК України, -

постановив:

скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в частині не зняття арешту з карткового рахунку № НОМЕР_1 (IВАN: НОМЕР_2 ) для зарахування та отримання військової пенсії, відкритого на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в ПАТ «Державний ощадний банк України» залишити без розгляду.

В задоволенні вимог скарги в частині зняття арешту з карткового рахунку IВАN: НОМЕР_2 для зарахування та отримання військової пенсії, відкритого на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в ПАТ «Державний ощадний банк України» відмовити.

В решті скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в частині списання 100 відсотків пенсійних надходжень з карткового рахунку № НОМЕР_1 для зарахування та отримання військової пенсії.

Зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) скасувати накладення арешту у виконавчому провадженні ВП №50223134 про примусовому виконанню виконавчого листа №2/463/472/14, виданого 28.07.2014 Личаківським районним судом м Львова, на грошові кошти, що розміщені та надходять для зарахування на рахунок пенсії на картковий рахунок IВАN: НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в АТ «Ощадбанк».

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана суддею 05.10.2020.

Суддя: Р.Я. Головатий