КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 824/67/20

Номер провадження № 22-вк/824/87/2020

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Махлай Л.Д. при секретарі Гойденко Д.В.

учасники справи

заявник Публічне акціонерне товариство «Тольяттіазот»

боржник Державне підприємство «Укрхімтрансаміак»

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства «Тольяттіазот» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 березня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Тольяттіазот» до Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» про стягнення збитків,

в с т а н о в и в :

24.04.2020 ПАТ «Тольяттіазот» звернулося до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) від 27.03.2018.

В обґрунтування заяви зазначало, що 27.03.2018 МКАС при ТПП України ухвалено рішення у справі АС № 21/у/2017 за позовом ПАТ «Тольяттіазот» до ДП «Укрхімтрансаміак», яким стягнуто на їх користь 1 518 258, 06 доларів США збитків, 5 724,78 доларів СЩА у відшкодування витрат по оплаті арбітражного збору, а всього 1 523 982, 84 доларів США.

Спір, який став предметом розгляду арбітражного суду, виник на підставі контракту № 026/А/2007 від 24.12.2007 із змінами, внесеними додатковою угодою № 15. Пункт 8.2 контракту містить арбітражне застереження про те, що всі спори підлягають передачі на розгляд МКАС при ТПП України. Про день та час розгляду відповідач був повідомлений, приймав участь у судовому розгляді та отримав копію судового рішення.

У письмових запереченнях щодо заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України представник ДП «Укрхімтрансаміак» - Пойда О.А. просить відмовити у задоволенні заяви посилаючись на те, що визнання та виконання арбітражного рішення суперечить публічному порядку України. Зазначає, що підприємство відноситься до суб`єктів господарювання державного сектору економіки, має стратегічне державне значення та впроваджує свою діяльність у хімічній галузі шляхом надання послуг транзиту аміаку через територію України магістральним аміакопроводом Тольятті- Горлівка- Одеса. При виконанні умов контракту сторони неодноразово звертались за захистом своїх прав та інтересів до МКАС при ТПП України. Враховуючи взаємну заборгованість сторін, яка виникла з одного й того ж самого контракту та безспірний характер, а також з метою впорядкування взаємовідносин між сторонами ними проведено залік зустрічних вимог згідно заяви про залік (лист від 29.01.2020 №106), про що було повідомлено заявника. В результаті проведення заліку всі зобов`язання за рішеннями МКАС при ТПП припинено заліком.

Посилаючись на ч. 2 ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», згідно з якою у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено якщо суд визнає, що визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України, частину 2 статті 5 Нью-Йорської конвенції, яка містить подібне положення просив відмовити у задоволенні заяви посилаючись на те, що визнання та виконання арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Обгрунтовуючи порушення публічного порядку у разі надання згоди на виконання рішення міжнародного арбітражного суду вказує на те, що стягнення боргу у сумі понад 1,5 млн доларів США вплине на платоспроможність підприємства, зокрема на можливість оплати праці відповідальних працівників, які слідкують за діяльністю підприємства та недопущенням екологічних катастроф. Надання дозволу на виконання рішення суду щодо державного підприємства підвищеної небезпеки призведе до неможливості виконання зобов`язань по забезпеченню заходів безпеки об`єктом підвищеної небезпеки, що становить загрозу безпеці та життю громадян, інтересам держави. А також може призвести до екологічної катастрофи в зв`язку з тим, що підприємство буде доведено до банкрутства і тим самим буде позбавлено коштів на проведення обов`язкових заходів безпеки з недопущення виникнення екологічних катастроф.

У відповідь на заперечення щодо заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України представник ПАТ «Тольяттіазот» просить відмовити у долученні до матеріалів справи висновку ТОВ «Аудиторська фірма «Імона - аудит» та висновку експертного дослідження за результатами проведення економічного дослідження та відхилити вимоги боржника, викладені у запереченнях до заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України як неправомірні. Факт проведення заліку однорідних вимог не є підставою для відмови у визнанні та виконанні рішення МКАС, оскільки проведений в односторонньому порядку такий залік є неправомірним. На момент підписання заяви про залік, рішення МКАС не пройшло спеціальної процедури визнання та надання дозволу на його виконання, а отже правові підстави для проведення такого заліку відсутні. Крім того, вони не визнають заборгованості, яка зазначена у заяві про залік, та така заборгованість не підтверджена рішенням МКАС. Боржником не надано жодного належного та допустимого доказу наявності зустрічних зобов`язань між сторонами, а також первинних документів, які б підтверджували існування заборгованості. Вважає доводи боржника про те, що визнання та виконання рішення МКАС суперечить публічному порядку України безпідставні, оскільки останній не надав жодних доказів щодо наявності підстав, передбачених законом для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення МКАС.

У судовому засіданні представники заявника ПАТ «Тольяттіазот» Бауліна В.О. та Волков О.Ю. підтримали заяву з підстав, наведених у ній, та просили задовольнити у повному обсязі.

Представник ДП «Укрхімтрансаміак» Пойда О.А. просила відмовити у задоволенні заяви посилаючись на те, що визнання та виконання арбітражного рішення суперечить публічному порядку України та рішення фактично виконане шляхом взаємозаліку.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, вивчивши та дослідивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Заявником надано нотаріально посвідчену копію рішення МКАС при ТПП України від 27.03.2018, згідно з яким стягнуто з ДП «Укрхімтрансаміак» на користь ПАТ «Тольяттіазот» 1 518 258,06 доларів США збитків, 5 724,78 доларів США відшкодування витрат по оплаті арбітражного збору, а всього 1 523 982, 84 доларів США.

Рішення прийнято у складі арбітра - голови Захарченко Т.Г., арбітрів Храпуцького О.Ф. та Стретовича В.М.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях, у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших - органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Частиною 1 статті 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» Арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Порядок розгляду і вирішення заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені в Главі 3 Розділу IX ЦПК України «Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражі в Україні надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів».

У відповідності до ст. 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором; згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У разі якщо визнання та виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати чи законним, є прийняте рішення, обговорювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

При вирішенні питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд також не може встановлювати наявність чи відсутність між сторонами інших зобов`язань за контрактом.

ДП «Укрхімтрансаміак» просить відмовити у задоволенні заяви посилаючись на те, що заявник також має перед їх підприємством заборгованість за тим же контрактом, а тому внаслідок взаємозаліку зобов`язання, які встановлені у рішенні МКАС при ТПП України від 27.03.2018 припинені.

Заявник заперечує наявність їх заборгованості за контрактом. Отримавши заяву про залік заявник надавав ДП «Укрхімтрансаміак» письмові заперечення на цю заяву та звернувся до Господарського суду м. Києва із позовом про визнання недійсним одностороннього правочину щодо зарахування зустрічних однорідних вимог.

Для встановлення обставин про те, чи є наявність іншої заборгованості між сторонами, її розміру, однорідності вимог тощо необхідним є надання відповідних доказів та оцінка їх судом. Проте, Київський апеляційний суд не наділений повноваженнями щодо розгляду господарських спорів. А тому з`ясування питань наявності чи відсутності інших невиконаних між сторонами зобов`язань за контрактом не відноситься до компетенції суду при розгляді питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу. Суд при розгляді даного питання не може вдаватися до оцінки умов контракту, заяви про взаємозалік, звіту та висновку експертного дослідження, які надані представником ДП «Укрхімтрансаміак».

Відтак посилання представника боржника на відсутність заборгованості у зв`язку з проведенням ними одноособово зарахування зустрічних однорідних вимог не впливає на вирішення питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Визнання та виконання арбітражних рішень регулюється також Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10.06.1958 (Нью-Йорк) (далі-Конвенція); яка набрала чинності для України з 08.01.1961, та членами якої є Швейцарія та Сполучене Королівство Велика Британія.

Нью-Йоркська Конвенція встановлює, що кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові і приводить їх до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання і приведення у виконання цих рішень, на умовах, викладених у нижченаведених статтях Конвенції.

Відповідно до статті 4 Конвенції для визнання і приведення у виконання рішення іноземного арбітражного суду сторона, яка просить про таке визнання і виконання, при подачі відповідного прохання надає: а) належним чином засвідчений оригінал арбітражного рішення або належним чином завірену копію такого; b) оригінал арбітражної угоди або її належним чином засвідчену копію. Якщо арбітражне рішення або угода викладені не офіційною мовою тієї країни, де порушене клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, також надається переклад цих документів на офіційну мову. Переклад засвідчується офіційним чи присяжним перекладачем чи дипломатичною або консульською установою.

ПАТ «Тольяттіазот» звернулося із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП від 27.03.2018 у межах встановленого законом строку.

Заявником до заяви долучено документи у відповідності до переліку, визначеного статтею 4 Конвенції, що узгоджуються з положеннями ст. 476 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», а саме: нотаріально завірена копія арбітражного рішення МКАС при ТПП від 27.03.2018; нотаріально завірена копія арбітражної угоди (Контракту № 026/А/2007, укладеного 24.12.2007 між ДП «Укрхімтрансаміак» та ВАТ «Тольяттіазот», офіційні переклади вищевказаних документів на українську мову та документи, які підтверджують факт повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи та направлення йому позовної заяви разом з додатками, а також направлення рішення МКАС при ТПП від 27.03.2018.

На час звернення до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного арбітражу рішення МКАС при ТПП від 27.03.2018 у справі АС № 21у/2017 рішення вступило в законну силу, було остаточним для сторін. Контракт, який містить арбітражне застереження недійсним не визнавався та рішення винесено щодо спору, передбаченого арбітражною угодою.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27.03.2018 по справі АС №21у/2017.

Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10.06.1958, презюмуючи обов`язковість арбітражного рішення, передбачає вичерпний, що не підлягає розширеному тлумаченню, перелік підстав, за яких компетентний суд може відмовити у визнанні та виконанні арбітражного рішення.

Перелік підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначено у ст. 478 ЦПК України, у ст. 5 Конвенції та у ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Згідно зі ст. 478 ЦПК України суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; ґ) або рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Згідно зі ст. 5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що: а) сторони в арбітражній угоді, за принципами застосовуваного до них закону, в будь-якій мірі були недієздатними або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності вказівки про таке підпорядкування, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або b) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або с) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або е) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено його виконання компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон якої застосовувався. У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що: а) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або b) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Стаття 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» також передбачає, що у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що: - одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або - сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або - рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте, якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або - склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або - рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: - об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або - визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

За змістом даних норм тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

ДП «Укрхімтрансаміак» не заперечує тих обставин, що вони були повідомлені про день та час розгляду справи, отримали копію судового рішення, сторони угоди є дієздатними, арбітражним судом розглянуто спір, який передбачено арбітражним застереженням, склад міжнародного комерційного арбітражу відповідає угоді між сторонами, рішення не скасоване та стало обов`язковим для сторін.

Боржник як на підставу відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення посилається на те, що визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Проте такі твердження не можна визнати обґрунтованими.

З одного боку ДП «Укрхімтрансаміак» вказує, що фактично ними рішення МКАС при ТПП від 27.03.2018 виконано у добровільному порядку шляхом взаємозаліку зустрічних однорідних вимог. Вказуючи на виконання рішення боржник не вважає його таким, що суперечить публічному порядку України, та вважає себе таким, що виконав арбітражне рішення.

Відтак його твердження про те, що визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України суперечать його ж доводам про те, що вони у добровільному порядку визнали та виконали це рішення, включивши суму збитків, встановлених у рішенні, у взаємозалік зустрічних вимог.

Доводи ж про те, що реальне виконання арбітражного рішення може в майбутньому призвести до банкрутства підприємства не підтверджують ту обставину, що визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України, та суд не може встановлювати обставини, які можуть виникнути в майбутньому.

У судовому засіданні представник ДП «Укрхімтрансаміак» вказала, що порушення публічного порядку України полягає в тому, що у разі надання дозволу на виконання рішення міжнародного арбітражу це рішення боржник фактично буде виконувати повторно, оскільки вже виконав рішення шляхом взаємозаліку зустрічних однорідних вимог.

Проте такі твердження щодо порушення публічного порядку України не можна визнати обгрунтованими, оскільки як вказувалося вище, при розгляді питання про визнання та виконання арбітражного рішення суд не вправі втручатися у розгляд спору по суті щодо виконання сторонами умов контракту. Прямих доказів виконання арбітражного рішення у добровільному порядку (платіжні доручення, інші фінансової документи) суду не надано.

За вказаних обставин підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, передбачених ст. 5 Конвенції, ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» чи ст. 478 ЦПК України не встановлено, а відтак заява підлягає задоволенню.

Оскільки за результатами розгляду заяву задоволено, судових збір за подачу заяви підлягає стягненню з боржника на користь заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 474-479 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

заяву Публічного акціонерного товариства «Тольяттіазот» про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 березня 2018 року у справі АС № 21у/2017 задовольнити.

Визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 березня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Тольяттіазот» до Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» про стягнення збитків.

Видати виконавчий лист про стягнення з Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» (, адреса вул. Є. Сверстюка, 15, м. Київ, 02002, Україна) на користь Публічного акціонерного товариства «Тольяттіазот» (ОДРН: 409, адреса: Поволзьке шосе, 32, м. Тольятті, Самарська область, 445653, Російська Федерація) 1 518 258, 06 доларів США збитків, 5 724,78 доларів США у відшкодування витрат по оплаті арбітражного збору, а всього 1 523 982, 84 доларів США. .

Стягнути з Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на користь Публічного акціонерного товариства «Тольяттіазот» судовий збір у сумі 1 051 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений 01.09.2020.

Суддя: Л. Д. Махлай