Справа №: 653/2495/20
Провадження № 2/653/842/20
У Х В А Л А

іменем України

25 серпня 2020 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з ОСОБА_3 , від шлюбу сторони спільних дітей не мають.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов слід залишити без руху за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Так, згідно п. 2 ч.3 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Всупереч вимог п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, враховуючи, що у подружжя дітей немає і шлюб можливо розірвати звернувшись до органів РАЦС. Посилання позивача про те, що в РАЦС їм сказали чекати місяць з часу подачі заяви про розірвання шлюбу, якого у відповідача немає, оскільки останній проживає в Германії, судом не приймається до уваги через відсутність доказів звернення до РАЦС і неможливості розірвання шлюбу після подачі спільної заяви, за відсутності однієї із сторін. Так, відсутність через поважну причину одного з подружжя при подачі заяви на розлучення не є проблемою, оскільки відповідно до ч.1 ст. 106 СК України другий з подружжя може подати заяву від його імені. Для цього відсутній людині необхідно самостійно заповнити свою частину заяви про реєстрацію розірвання шлюбу та завірити її у нотаріуса та передати іншому з подружжя. Для того щоб, не приїжджати на розірвання шлюбу, можна висловити свою згоду на проведення процедури без участі одного з подружжя. Цей документ проходить таку ж процедуру, що і заява при подачі.

Крім того, позивачкою не надані до суду документи, що підтверджують належність позову до територіальної юрисдикції Генічеського районного суду Херсонської області. Посилання позивача про те, що між сторонами є домовленість щодо розгляду справи за місцем реєстрації та проживання позивача, на підтвердження чого надана заява відповідача, не може бути прийнята судом, у зв`язку з наступним. Так, заява відповідача про домовленість між подружжям про розгляд справи за місцем реєстрації позивача і про згоду на розірвання шлюбу, викладена російською мовою. Відомостей про те, що відповідач володіє російською мовою і заява написана ним власноруч, суду не надано. Заява не завірена належним чином (нотаріально), з чого неможливо встановити, чи написана вона дійсно відповідачем. Крім того, підпис на заяві і підпис у паспорті відповідача не співпадають.

Відповідно до положень ст. 414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ у спорах, в яких беруть участь іноземці, а також у спорах, в яких хоча б одна із сторін, проживає за кордоном, визначається законами України або міжнародним договором.

Закон України "Про міжнародне приватне право" визначає приватно-правові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», в якій містяться підстави для визначення підсудності справ судам України, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, зокрема, якщо на території України відповідач має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме майно чи нерухоме майно, на яке можна покласти стягнення, або знаходиться філія або представництво юридичної особи відповідача; якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні.

Статтями 3, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що місце перебування фізичної особи - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців за рік.

Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в України, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Таким чином, позивачу, у разі недоведення ним належними доказами про домовленість між подружжям щодо розгляду справи за місцем проживання позивача, слід надати докази проживання, перебування або належність майна відповідача на території Генічеського району Херсонської області, для обґрунтованості подання позову до Генічеського районного суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк у десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.175,177,185, 442 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу, надавши позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії ухвали, в інакшому випадку позов вважати неподаним та повернути позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова