Справа № 565/12/20
Провадження № 2/565/296/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді Малкова В.В.

при секретарі судового засідання Панчук Г.І.

розглянувши в залі судових засідань Кузнецовського міського суду у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором оренди №ДОБ 03/04_17 від 03.04.2017 року в розмірі 10302,73 грн., з яких: основний борг - 4068,4 грн., три проценти річних - 231,37 грн., пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 2653,9 грн., інфляційні нарахування - 501,18 грн., штраф 30 % від місячної орендної плати - 1220,52 грн., штраф 40% від місячної орендної плати- 1627,36 грн. В обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконує взяті на себе згідно договору оренди зобов`язання, у зв`язку із чим виникла заборгованість.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи позивач та представник позивача в судове засідання не з"явились. Позивач подала заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі та участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки не повідомляв, заяви про відкладення судового засідання не подав. Відзиву відповідач також не подав.

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у відповідності із ч.2 ст.247 ЦПК.

Дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

03.04.2017 року між позивачем ФОП ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір оренди №ДОБ 03/04/_17 (далі - договір оренди), за яким позивач передав відповідачу а відповідач прийняв в тимчасове оплатне користування обладнання, яке є об`єктом власності позивача. При передачі відповідачу кожної одиниці обладнання або декількох одиниць обладнання за цим договором сторони підписують Акт прийому-передачі, який є невід`ємною частиною договору (п. 3.3 договору оренди). Акт прийому-передачі обладнання містить наступні необхідні умови: дата підписання акту, яка засвідчує дату передачі обладнання відповідачу та дату початку нарахування орендної плати; назва обладнання, кількість та його опис, відповідну вартість переданого в оренду обладнання; орендну плату; строк оренди обладнання, окрім випадків, коли обладнання передається на невизначений строк; адресу оренди; інші умови, які сторони вважають необхідними при підписанні акту (п. 3.4 договору оренди). Строк оренди обладнання за цим договором визначається в акті прийому-передачі одиниці такого обладнання (п. 4.2 договору оренди). В акті прийому передачі, іншому двосторонньому документі, підписаному сторонами до цього договору, може бути визначена тільки дата передачі обладнання в оренду, яка також є датою початку перебігу строку оренди. В такому випадку обладнання вважається переданим в оренду на невизначений строк (п. 4.6 договору оренди).

Орендар сплачує орендну плату шляхом безготівкового перерахунку на поточний рахунок орендодавця або сплати готівкою за весь строк користування орендованим обладнанням починаючи з дати підписання акту прийому-передачі обладнання в оренду згідно п.5.1 договору або датою припинення/розірвання договору, якщо Акт прийому-передачі не підписаний орендарем з його вини, або з моменту фактичного вилучення орендарем орендованого майна (п. 6.1 договору оренди).

У випадку затримки Орендарем внесення орендної плати на строк більше 5 (п`ять) діб, орендодавець має право здійснити в односторонньому порядку заходи по припиненню користування обладнанням, вилучити обладнання, розірвати договір та вимагати стягнення неустойки за прострочку сплати згідно з законом та договором (п.9.1 договору оренди).

За кожен день прострочки внесення орендної плати згідно строків оплати, визначених цим договором орендар сплачує пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої грошової суми за кожен день прострочки (п. 9.2.1 договору оренди).

Як слідує із Акту здачі-приймання обладнання по договору оренди від 03.04.2017р. відповідач отримав (про що свідчить його підпис в акті) у тимчасове платне користування обладнання - побутовий госпблок №ПР002 (1 одиниця) зі сплатою оренди 110 грн. - доба (3300 грн./один місяць) за одну одиницю побутового госпблоку, строк оренди розпочинається з 03.04.2017р., дати закінчення оренди акт не містить.

Як слідує із виписок з карток позивача за період травень 2017 року - січень 2018 року та взаєморозрахунків з контрагентом «Маліновським Тарасом », відповідач здійснив останній платіж по сплаті орендної плати 04.01.2018р., станом на грудень 2019 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди становила 4068,4 грн.

Позивач 11.06.2018р. надіслав відповідачу претензію, в якій пред`явлено вимогу сплатити заборгованість в розмірі 4068 грн. в строк до 22.06.2018р.

Згідно доданих до позову розрахунків заборгованість відповідача перед позивачем, крім основого боргу, складається також із: пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 2653,9 грн., трьох процентів річних в розмірі 231,37 грн., інфляційних нарахувань (при індексу інфляції 112,32) - 501,18 грн., штрафу в розмірі 30 % від місячної орендної плати - 1220,52 грн., штрафу в розмірі 40% від місячної орендної плати - 1627,36 грн.

Всього позивач просить стягнути заборгованіст, неустойку, три проценти річних та інфляційні в розмірі 10302,73грн.

Суду не надано доказів про своєчасне виконання відповідачем взятих на себе згідно договору оренди зобов"язань по сплаті орендної плати.

Частиною 1 ст.759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно із ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Згідно із ст.611 ЦК наслідками порушення зобов"язань є, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Згідно із ч.ч.1,2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за договором оренди свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Отже позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу по договору оренди з ухарухванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, а також пені, що нараховані за період з 28.01.2018 року по 13.12.2019 року, на суму 7454 гривні 85 копійок підлягають задоволенню. Вимога про стягнення штрафів в розмірі 30 % та 40% від місячної орендної плати на загальну суму 2847,88 грн. задоволенню не підлягає, згідно із правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15.

Всього слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди на суму 7454,85 грн.

Позивачем понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору, що підтверджується платіжним дорученням від 15.04.2019 р. Про стягнення інших судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, позивач не заявляв.

Вирішуючи питання про судові витрати, згідно із ст.141 ЦПК, суд вважає, що витрати, понесені позивачем у зв"язку із сплатою судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог - 556грн. 01 коп. (72,36% від 768,4 грн.).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 611, 623, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , податковий номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Кузнецовським МВ УМВС України в Рівненській області) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , податковий номер НОМЕР_3 ) 7454 (сім тисяч чотириста п`ятдесят чотири) гривні 85копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені по справі судові витрати в розмірі 556гривень 01 копійка.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд або безпосередньо до апеляційного суду.

Головуючий