Справа № 463/4579/17 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/811/1018/20 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів:Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Сеньків Х.І.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) та представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Опера Маркет» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог, з врахуванням уточнення позовних вимог, покликається на те, що 16 березня 2017 року близько 04 год. 00 хв. у м. Львові по вул. Пасічній, 70 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volvo V40», реєстраційний номер НОМЕР_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, в`їхавши у фасад будинку, в якому розміщено магазин «Опера Маркет», в результаті чого тісні ушкодження отримав пасажир автомобіля «Volvo V40», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , 1984 року народження, а автомобіль та інженерні споруди зазнали технічних пошкоджень. Стверджує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Опера Маркет» спричинено значну матеріальну шкоду, яка полягає у тому, що розбиті фасадні вікна та двері, частково зруйнована зовнішня стіна, пошкоджене оздоблення зовнішньої стіни екструдорним пінополістиролом та клінкерно плиткою, ушкоджена оббивка стіни, частково зруйнована суміжна внутрішня стіна між нежитловим приміщенням магазину «Опера Маркет» та нежитловим приміщенням аптеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Вартість ремонтних робіт може становити 65 689 грн. Крім того знищені та пошкоджені тютюнові вироби на суму 154,79 грн. та алкогольні напої на суму 6020 грн. Зазначає, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду, заподіяну транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат «Зелена карта», що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. З наведених підстав, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Опера Маркет» 26939,59 грн.; стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Опера Маркет» 50 000 грн.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Опера Маркет» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Опера Маркет» 26 939, 59 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Опера Маркет» 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч нуль копійок) матеріального збитку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Опера Маркет» 560,16 грн. судового збору.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Опера Маркет» 1 039,84 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржило Моторне (транспортне) страхове бюро України, в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт стверджує, що порушення правил юрисдикції є підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги. В порядку господарського судочинства розглядаються спори юридичних осіб між собою. Зазначає, що спір в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Опера Маркет» до Моторного (транспортного) страхового бюро України не підлягає до розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до компетенції господарського суду, відтак провадження в цій частині підлягає до закриття. З наведених підстав просить рішення суду в частині позовних вимог, заявлених до Моторного (транспортного) страхового бюро України скасувати та закрити провадження у справі в цій частині.

Крім того, рішення суду також оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт стверджує, що на як момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, так і на момент подання позову чітко визначено транспортний засіб, а саме автомобіль «Volvo V40», реєстраційний номер НОМЕР_1 , керуючи яким ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяно шкоду ману, яке орендує Товариство з обмеженою відповідальністю «Опера Маркет», відтак суд невірно застосував п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки ця норма не застосовується до шкоди, яка заподіяна майну. Наголошує, що у разі заподіяння шкоди транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого видано страховий сертифікат «Зелена картка», що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України, шкоду відшкодовує МТСБУ в межах регламентованих виплат з Фонду страхових гарантій. Розмір страхових сум у випадку заподіяння шкоди майну потерпілих становить 100000 грн. Вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Опера Маркет» не є власником пошкодженого майна, а відтак у нього відсутнє право на відшкодування завданої такому майну шкоди. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) не підлягає до задоволення, а апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Опера Маркет», суд першої інстанції виходив з того, що позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди завдано матеріальну шкоду, яка частково підлягає відшкодуванню з Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) в межах суми регламентної виплати, оскільки транспортний засіб ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди не було встановлено у зв`язку з його іноземною реєстрацією.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина 2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Матеріалами справи підтверджується, що 16 березня 2017 року близько 04 год. 00 хв. у м. Львові по вул. Пасічній, 70 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volvo V40», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами , відповідно не реагував на зміну дорожньої обстав ноки, не вибрав безпечної швидкості руху внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду фасад будинку, в результаті чого тісні ушкодження отримав пасажир автомобіля «Volvo V40», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , а автомобіль та інженерні споруди зазнали технічних пошкоджень.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2017 року у справі № 463/3670/17 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи місячного строку з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Вищезазначена постанова не оскаржувалася і набрала законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З долученого до матеріалів справи договору оренди від 11 травня 2016 року вбачається, що ТзОВ «Опера Маркет» в особі директора ОСОБА_4 , що діє на підставі Статуту (Орендар) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Орендодавець) уклали договір, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування (оренду) для здійснення підприємницької діяльності нежитлове приміщення загальною площею 100,5 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

П. 7.1 договору оренди від 11 травня 2016 року передбачено, що цей договір вступає в дію з дати його підписання сторонами та діє протягом 2 років 11 місяців. Умови договору зберігають силу протягом всього строку дії договору.

Отже, станом на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а саме 16 березня 2017 року, нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , перебувало на праві користування у ТзОВ «Опера Маркет».

Відповідно до п. 4.14 договору оренди від 11 травня 2016 року орендар, яким в договорі виступає ТзОВ «Опера Маркет», має право здійснювати відновлювальний ремонт приміщення у випадку ушкодження об`єкта оренди третіми особами з попереднім письмовим погодженням з орендодавцем. При цьому орендар має право на відшкодування матеріальних збитків від винної особи.

22 березня 2017 року орендодавець ОСОБА_5 надав погодження ТзОВ «Опера Маркет» на проведення відновлювальних будівельних робіт орендованого приміщення (Т. 1 а.с. 151).

Висновком будівельно-технічного експертного дослідження по заяві ТзОВ «Опера Маркет» № 2/03 від 22 березня 2017 року підтверджується, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень нежитлового приміщення магазину «Опера Маркет», розташованого на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 , що виникли внаслідок механічного впливу, а саме в`їзду автомобіля у фасад будинку, станом на час проведення дослідження може становити 65 689 грн. (Т. 1 а.с. 100-115).

За проведення будівельно-технічного експертного дослідження ТзОВ «Опера Маркет» сплачено 5075,80 грн., що підтверджується Актом № 2 здачі-приймання висновку експертного дослідження №2/03 (Т. 1 а.с. 117).

Крім вимоги про відшкодування вартості відновлювального ремонту нежитлового приміщення, ТзОВ «Опера Маркет» пред`явило вимоги про відшкодування вартості пошкодженого товару на загальну суму 6174,79 грн., що підтверджується Інвентаризаційним описом товарно-матеріальних цінностей № 1 від 16 березня 2017 року та Інвентаризаційним описом товарно-матеріальних цінностей № 2 від 16 березня 2017 року.

Таким чином в результаті дорожньо-транспортної пригоди ТзОВ «Опера Маркет» завдано матеріальної шкоди у розмірі 76 939, 59 грн.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів».

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхову відшкодування у передбаченому законом порядку.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volvo V40», реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована на території Республіки Польща страховою компанією PZU, що підтверджується страховим полісом № від 27 лютого 2017 року з терміном дії з 27 лютого 2017 року до 26 лютого 2018 року та іноземним страховим сертифікатом «Зелена картка» PL/02/35177143 з терміном дії з 27 лютого 2017 року до 26 лютого 2018 року.

Відповідно до п.1.11 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страховий сертифікат «Зелена картка» - страховий сертифікат єдиної форми, що застосовується в країнах - членах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», які зазначені і не викреслені у такому сертифікаті.

У пункті 8 сертифікату «Зелена картка» PL/02/35177143 міститься перелік країн, в яких застосовується даний сертифікат. Оскільки у зазначеному переліку є Україна, яка не викреслена з даного сертифікату, сертифікат «Зелена картка» PL/02/35177143 застосовується в Україні.

Відповідно до п.п. 39.2.3 ст. п. 39.2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» завданням МТСБУ є забезпечення членства України в міжнародній системі автомобільного страхування «Зелена картка» та виконання загальновизнаних зобов`язань перед уповноваженими організаціями інших країн - членів цієї системи.

Відповідно до п.п. «в» п. 41.2 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат «Зелена картка», що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка».

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну (п. 21.2 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів»).

12 січня 2018 року ТзОВ «Опера Маркет» звернулося до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди 16 березня 2017 року, які отримані МТСБУ 18 січня 2018 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (Т. 1 а.с. 142, 154).

Підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування передбачені ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», зокрема, підставами для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної

оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

В матеріалах справи відсутні докази виплати страхового відшкодування чи відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) МТСБУ, незважаючи на те, що ТзОВ «Опера Маркет» зверталося до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування протягом одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страхова сума це грошова сума в межах якої страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 000 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

Відповідно до п. 1 Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29 грудня 2015 року № 3470 «Про внесення змін до розпорядження Держфінпослуг від 09 липня 2010 року № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» установлено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням: за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100 000 грн. на одного потерпілого; за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 200 000 грн. на одного потерпілого.

З 19 лютого 2016 року встановлені наступні розміри страхових сум (в межах яких МТСБУ здійснює регламентні виплати з Фонду страхових гарантій): 100 000 грн. у випадку заподіяння шкоди майну потерпілих; 200 000 грн. у випадку заподіяння шкоди життю і здоров`ю потерпілих.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, які підлягали до застосування в цих правовідносинах, оскільки п.п. «б» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», який застосував суд першої інстанції, застосовується у разі заподіяння шкоди невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому середовищу, оскільки в даній справі шкода заподіяна саме майну, що виключає можливість застосування п.п. «б» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», крім того транспортний засіб, яким завдана шкода ТзОВ «Опера Маркет» був встановлений, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, постановою Личаківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2017 року у справі № 463/3670/17 та протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 008301 від 14.07.2017 року, який міститься в матеріалах адміністративної справи № 463/3670/17.

Оскільки в матеріалах справи міститься іноземний страховий сертифікат «Зелена картка» PL/02/35177143, а до уточненої позовної заяви позивачем долучено копію страхового полісу № від 27 лютого 2017 року, виданого страховою компанією PZU на території Республіки Польща, якими застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Volvo V40», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до даних правовідносин необхідно застосовувати п.п. «в» п. 41.2 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів».

Оскільки розмір заподіяної шкоди становить 76 939,59 грн., що не перевищує встановлений розмір страхової суми, в межах якої МТСБУ здійснює регламентні виплати з Фонду страхових гарантій, колегія суддів приходить до висновку, що саме МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій повинно відшкодовувати шкоду на умовах, визначених цим Законом, оскільки така завдана транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат «Зелена картка», що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України.

За вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідальним за шкоду, завдану ТзОВ «Опера Маркет» внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 16 березня 2017 рокуза участі автомобіля Volvo V40», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , є МТСБУ, що підтверджує підставність доводів, зазначених в апеляційній скарзі представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

Розмір шкоди, про стягнення якої звернулося ТзОВ «Опера Маркет», становить 76939.59 гр., що не перевищує встановлений розмір страхової суми, в межах якої МТСБУ здійснює регламентні виплати, а відтак, з врахуванням вищенаведеного, позовні вимоги, пред`явлені до ОСОБА_1 , є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

З огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства, який передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

З позовної заяви вбачається, що ТзОВ «Опера Маркет» пред`явило позовні вимоги до МТСБУ про відшкодування шкоди у розмірі 50 000 грн., а відтак, беручи до уваги принцип диспозитивності цивільного процесу, згідно з якими суд не може вийти за межі заявлених позивачем позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Опера Маркет» підлягають до задоволення в частині позовних вимог до МТСБУ про стягнення з МТСБУ на користь ТзОВ «Опера Маркет» завдану шкодуу розмірі 50 000 грн.

Доводи апеляційної скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України про те, що судом першої інстанції порушено правила юрисдикції не заслуговують на увагу.

З позовної заяви вбачається, що ТзОВ «Опера Маркет» 12 вересня 2017 року звернулося з позовом до ОСОБА_1 24 вересня 2018 року ТзОВ «Опера Маркет» уточнило позовні вимоги, залучивши до розгляду справи як відповідача і МТСБУ.

У даній справі позовні вимоги є пов`язаними та мають розглядатися в одному провадженні, оскільки висновки суду щодо позовної вимоги до відповідача-фізичної особи, винної у настанні страхового випадку, залежать від висновків суду щодо позовної вимоги до відповідача-страховика особи, винної у настанні страхового випадку. Питання про відповідальність кожного з відповідачів має бути вирішене, зокрема, залежно від наявності дійсних договорів страхування, укладених між відповідачами, а також ліміту відповідальності страховика за завдану майну шкоду.

Оскільки первинний позов подано до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, то дані позовні вимоги могли розглядатися за правилами цивільного судочинства, а відтак відсутні підстави для закриття провадження в частині пред`явлених позовних вимог до МТСБУ, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 569/96/16 (провадження № 14-38цс18).

Частина 1 статті 367 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга МТСБУ не містить інших доводів на обґрунтування тверджень апелянта про незаконність та необгрунтованість рішення суду, окрім як, порушення судом, на думку апелянта, правил юрисдикції, а колегія суддів дійшла висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то з врахуванням положень ч.1 ст. 367 ЦПК України, слід дійти висновку про те, що апеляційну скаргу МТСБУ слід залишити без задоволення.

Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 та відмову в задоволенні апеляційної МТСБУ, то з МТСБУ на користь ОСОБА_1 слід стягнути 2400 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, а на користь ТзОВ «Опера Маркет» 1039,84 грн. за подання позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин,що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381- 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2020 року частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Опера Маркет» 26939.59 грн. та стягнення з нього судових витрат скасувати, ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ТзОВ «Опера Маркет» до ОСОБА_1 відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Опера Маркет» 1039,84 грн. судового збору за подання позову.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) на користь ОСОБА_1 2400 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 02.09.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.