Справа №731/304/20
Провадження №2/731/105/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Трохименко Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2020 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що від шлюбу зі ОСОБА_2 у них народилося двоє дітей - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб виявився невдалим і з червня 2020 року вони зі ОСОБА_2 почали проживати окремо. Діти проживають з нею і чоловік не надає ніякої допомоги на їх утримання, хоча має задовільний стан здоров`я, працює за договорами та не має на утриманні інших дітей. Вона не працює, веде домашнє підсобне господарство, проте наявних у неї коштів недостатньо для утримання двох синів. Водночас чоловік нарівні з нею зобов`язаний утримувати своїх дітей. Просить стягнути зі ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн на кожну дитину, а всього 5000 грн на двох дітей, до досягнення дітьми повноліття.

Провадження у справі відкрито 03 серпня 2020 року та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 09 вересня 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. В судовому засіданні повідомила, що з червня 2020 року вона з дітьми проживає окремо від чоловіка. Діти залишилися проживати з нею та перебувають на її утриманні. ОСОБА_2 не надає ніякої допомоги на їх утримання, хоча має задовільний стан здоров`я, працює за договорами, не має інших утриманців. Вона не працює, веде домашнє підсобне господарство, за рахунок якого утримує дітей. Вказала, що витрати на утримання дітей складають близько 2000 грн. на місяць. Відповідач не має інших дітей та утриманців.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позов не визнав. Пояснив, що дійсно він не проживає разом з позивачкою та їх неповнолітніми дітьми. З 02 липня 2020 року працює монтажником будівельним 2 розряду у ФОП ОСОБА_5 , середньомісячний заробіток складає 3500 грн. Крім того, з 09 травня 2020 року працював за сумісництвом на посаді арматурника в ТОВ «Будівельна компанія «Шаркон», де отримував заробітну плату у розмірі 1000 грн щомісячно. Отримувані ним доходи не дають можливості сплачувати аліменти у тому розмірі, про який просить позивачка. В його власності перебуває житловий будинок в с.Озеряни, іншого нерухомого майна цінного рухомого майна або земельних ділянок він не має. Інші утриманці також відсутні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що від шлюбних стосунків у позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 народилося двоє дітей - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5, 6, 7).

Шлюб виявився невдалим і з червня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали проживати окремо.

Діти проживають разом з матір`ю, що підтверджується довідкою Озерянської сільської ради №386 від 07 липня 2020 року (а.с. 8).

Позивачка ОСОБА_1 не працює, живе та утримує своїх дітей за рахунок підсобного господарства.

Відповідач працює монтажником будівельним 2 розряду у ФОП ОСОБА_5 та за сумісництвом арматурником в ТОВ «Будівельна компанія «Шаркон» (а.с. 21, 22). Середньомісячний заробіток складає близько 4500 грн.

Сторонами підтверджено той факт, що сини є їхніми спільними дітьми та сторони мають задовільний стан здоров`я, а відповідач не має інших утриманців.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789XІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4)інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Доказів того, що відповідач є непрацездатним, має інших утриманців або незадовільний стан здоров`я, суду не надано.

Відсутні також докази на підтвердження матеріального становища відповідача та його доходів, про наявність на праві власності, володіння та/або користування у відповідача майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Станом на день розгляду справи прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років становить 2218 гривень, 50 % прожиткового мінімуму відповідно - 1109 гривень.

Зважаючи на підтверджений письмовими доказами сукупний дохід відповідача від трудової діяльності, як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, суд доходить висновку, що ОСОБА_2 не має достатнього заробітку (доходу) для присудження з нього аліментів у мінімальному рекомендованому розмірі. Отже, розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача, має бути наближений до мінімального гарантованого розміру.

За таких обставин, оскільки відповідач є батьком дітей і повинен нарівні з матір`ю їх утримувати, аліменти слід стягувати з батька дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн на кожну дитину, а всього 2400 грн щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду (24 липня 2020 року) і до досягнення дітьми повноліття.

Оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог та стягується з нього в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 180-184 СК України, ст.ст. 141, 206, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2400,00 (дві тисячі чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 24 липня 2020 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в розмірі 403 (чотириста три) гривні 58 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко