Справа № 308/5183/19
18 лютого 2020 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря судових засідань Торчинович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 18.02.2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 25.02.2020 року.
В обґрунтування позову зазначив, що 31.01.2019 близько 18 год. 15 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault Sandero», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Ужгороді на пл. Дружби Народів, 2, перед початком руху не впевнилася в безпечності та вчинила зіткнення з керованим ОСОБА_1 , автомобілем марки «Volkswagen Golf Sportsvan», державний номерний знак НОМЕР_2 , на якому позивач рухався у попутному напрямку. Внаслідок зіткнення автомобіль позивача отримав механічні пошкодження (розбита права передня фара, пошкоджені праве переднє крило та передній бампер). Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2019 у справі № 308/1370/19 (яка набрала законної сили 06.05.2019) про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави та стягнуто з останньої на користь держави 384,60 грн. судового збору. Водночас, при оформленні ДТП працівники поліції виявили відсутність у Відповідача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за що вона на місці була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (постанова ЕАВ №885164 від 31.01.2019), що унеможливлює відшкодування завданих позивачеві збитків страховою компанією та порушує його майнові права. Повноваження позивача як володільця автомобіля підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 24.05.2017, а факт належності автомобіля відповідачу встановлений протоколом про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_4 .
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.07.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
20.12.2019 позивачем подано заяву про забезпечення позову.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.12.2019 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, подав через канцелярію суду заяву, у якій позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, зазначив, що проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов суду не надала, будь-яких заяв/клопотань на адресу суду від останньої не надходило.
Представник відповідача ОСОБА_5 повторно не з`явився в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
На адресу суду надійшла заява від представника відповідача Деяк В.Ю. про відкладення розгляду справи призначеного на 18.02.2020 року у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні. Причину неявки в судове засідання 18.08.2020 суд визнає неповажною, оскільки представник відповідача був завчасно повідомлений; два рази поспіль, в тому числі, за його клопотанням відкладався розгляд справи та представником відповідача не було надано доказів поважності відкладення розгляду справи.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2019 у справі про адміністративне правопорушення № 308/1370/19 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Як вбачається зі змісту вказаної постанови, 31.01.2019 близько 18 год. 15 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault Sandero», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Ужгороді на пл. Дружби Народів, 2, перед початком руху не впевнилася в безпечності та вчинила зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Golf Sportsvan» державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Вказана постанова суду набрала законної сили 06.05.2019.
Відповідно змісту постанови серії ЕАВ №885164 від 31.01.2019, працівниками поліції при складанні протоколу серії БД №228313 від 31.01.2019 відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, виявлено відсутність у останньої полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за що ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відомостей щодо скасування зазначеної постанови у встановленому законом порядку матеріали справи не містять.
Відповідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
За таких обставин, суд вважає доведеним наявність вини відповідача у виникненні вказаної вище ДТП.
Власником автомобіля марки «Volkswagen Golf Sportsvan», державний номерний знак НОМЕР_2 , є позивач, що підтверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 24.05.2017.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Щодо вимог позивача відносно відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне.
Щодо стягнення моральної шкоди, то суд виходить з наступного.
Статтею23, 1167 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Як роз`яснено у пунктах 3, 5постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Як зазначає позивач, внаслідок ДТП йому спричинено моральну шкоду. Під час аварії позивач отримав стрес, він змушений пересуватись на іншому транспорті, що змінило його нормальний життєвий ритм, внаслідок чого позивач став роздратований, почав постійно нервуватись.
З врахуванням перелічених факторів, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в 30 000,00 гривень є значно завищеним. Враховуючи обставини по справі, суд вважає , що внаслідок ДТП позивачу спричинені моральні страждання, стресова ситуація внаслідок ДТП, що суттєво погіршує якість його життя, що безумовно змінило його нормальний життєвий ритм.
Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
При визначенні розміру відшкодування спричиненої позивачу моральної шкоди суд виходить із вимог розумності, виваженості та справедливості, враховує обставини справи, викладені вище, глибину, характер та обсяг душевних і психічних страждань, яких зазнав позивач, характер майнових втрат та визначає розмір спричиненої позивачу моральної шкоди в сумі 3000 грн.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1921 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-82, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1921 грн. судового збору.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 25.11.1999 Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області, РНОКПП - НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В.Фазикош