ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2020 року м. Херсон

справа № 766/14491/19

провадження №22-ц/819/933/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Павловська Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В.В. від 26 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У липні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка № НОМЕР_1 у Садівничому товаристві «Ізумруд», а також земельна ділянка № НОМЕР_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.2016 року. ОСОБА_4 сину ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить земельна ділянка № НОМЕР_3 , що вбачається з договору про встановлення сервітуту. ОСОБА_3 належить земельна ділянка № НОМЕР_4 . З додатку № НОМЕР_4 до договору про встановлення сервітуту вбачається, що земельна ділянка № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_3 , межує з земельною ділянкою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 у СТ «Ізумруд». Договором на встановлення земельного сервітуту від 04 грудня 2007 року встановлено безоплатний постійний сервітут на земельні ділянки для землевласників земельних ділянок №1, 2, 6, 7, 8, 9, 10.

З метою вирішення важливих питань у СТ «Ізумруд» було створено групу у мережі «Вайбер». Після непорозуміння у порядку користування земельними ділянками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , а також земельною ділянкою на якій встановлено земельний сервітут, власниця земельної ділянки № НОМЕР_4 , а саме ОСОБА_3 у групі СТ «Ізумруд», що створена у мережі «Вайбер» поширила інформацію про позивачів та їх сім`ю, яка є негативною, непристойною, висловленою у брутальній, принизливій формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію позивачів.

Так, 20 червня 2019 року з 21 години 34 хвилин по 22 годину 56 хвилин у групі СТ «Ізумруд», що створена у мережі «Вайбер» ОСОБА_3 написано наступні висловлювання стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та їхньої сім`ї:

«Сменились три хозяина и все были нормальные, а Андреевы… ОСОБА_5 на нас… ОСОБА_6 …Нагловато себя ведут, потеряли совесть, набрасываются на меня с мамою…Выскочил как бешенный ОСОБА_7 , выгнал в шею ОСОБА_8 …И документ ему в нос кинули первому й все не ймется…У меня вопрос: откуда такие збагачения и доходы? Одна дача за 20 тысч доларов, следующая за 25. ОСОБА_9 , учителя…Вот ОСОБА_10 прийдет посмотрит на факт, Михаил приглашаю Вас присоединится и посмотреть на идиотизм воочию, которые творятся со мной и моей матерью. Все, что теперь отныне будет происходить со мной и мамой я буду придавать огласке в соц. сетях и информировать наш кооператив…А ОСОБА_7 закон не указ, видимо. Мы идем в суд: ОСОБА_11 , которыйодин раз с ОСОБА_12 подкупили и лишили без прямой дороги, оставив решения кооператива на улицы и право ходить дальше через дачу, тк дача ОСОБА_13 была не их…Сегодня они обнаглели и рыли, бетонировали прямо при маме…Наверное, ОСОБА_7 нравиться делать людям гадости. Они если не сделают гадость, спать не будут. Не представляю, как такиеработают в универе, чему они учат детей. Справедливости и честности? Такими поступками. Страшные люди…Что то мучают сомнения, слишком нагло себя ведут. Орать, трубы пилить, заваривать, професора набрадись несвойственного лексикона…. Окупанты чистой воды… Надо им почиститьь кошельки и взять за жопу… Люди приехали, а его стоители стуканули ему, он примчался и вел себя, как истенный профессор, орал на людей… ОСОБА_7 , а почему бы вам не взять безобразно дурной пример ОСОБА_7 и запретил людям ходить через вашу дачу?...Но чтобы еще на вашей територии рыли, цементировали и еще угрожали вам?....Это верх поведения профессоров. Я таких впервые встречаю. Одно название. Из грязей в князи вылезли. Это не интеллигенция настоящая….Ничего страшного. Посмотрим. Не все продажные…, Я буду писать помимо ОСОБА_14 по всем соц. сетям, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 о том, что сейчас с нами происходит, упоминаю их всех. ОСОБА_18 позорятся у себя на работе. Й пусть знают их студенты у кого учатся. А там же вся семейка работает. В недовольных злопыхателей, настолько я знаю тоже уже хороший списочек. А также я знаю, что они сидят и все все тут читают в Вайбере… ОСОБА_19 даже порывался побежать на мою дачу со мной драться…А что меня удивило, что его дочь, только закончившая универ, й его сын не сказали: Папа, мама, как вы можете людей так терроризироватьи как же они бедные будут ходить на свою дачу? Вот это истинное воспитание. Мне стыдно за них всех вместе взятых. Ну ум есть у людей? Это психически нормальные люди?...».

Позивачі зазначили відомості щодо своєї родини, а саме що ОСОБА_2 працює у Херсонській філії Національного університету кораблебудування на посаді завідувача кафедри, науково-педагогічний стаж на 01.01.19 р. становить 22 роки /а.с. 15/. ОСОБА_1 працює у Херсонській філії Національного університету кораблебудування на посаді доцента, науково-педагогічний стаж на 01.01.19 р. становить 25 років /а.с. 16/. ОСОБА_20 , працює у Херсонській філії Національного університету кораблебудування на посаді доцента, без вченого звання, науково-педагогічний стаж на 01.01.19 р. становить 11 років /а.с. 17/. ОСОБА_21 є студентом ІІІ курсу енергетики факультету денної форми навчання Херсонської філії Національного університету кораблебудування /а.с. 18/.

Вважають висловлювання ОСОБА_3 в групі СТ «Ізумруд», що створена у мережі «Вайбер» стосовно їх сім`ї ОСОБА_22 , такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію. Вказують, що працюють у ХФ Національного університета кораблебудування, ОСОБА_2 на посаді завідувача кафедри, ОСОБА_1 на посаді доцента.

Поширенням недостовірної інформації позивачам завдано моральної шкоди, яку вони оцінюють в 80000,00 грн. та пов`язують з душевними стражданнями та хвилюванням.

За вказаних обставин позивачі просили суд:

1) визнати такими, що порочать честь та гідність, ділову репутацію та зобов`язати ОСОБА_3 протягом місяця після набрання рішенням законної сили вибачитися перед позивачами за образу нанесену 20 червня 2019 року у групі Садівничого товариства «Ізумруд» що створена у мережі «Вайбер»;

2) стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 80000,00 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_20 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невірною оцінкою письмових доказів, просять скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що посилання суду на роз`яснення викладене в абзаці 4 п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року є окремо вилучена з контексту постанови фраза, та судом не враховано, того факту, що якщо критична оцінка певних фактів і недоліків, думок та суджень не можуть бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, проте, якщо при цьому допущено образу чи порушення інших захищених законом прав особи (розголошення без її згоди конфіденційної інформації, втручання в приватне життя) то це може тягти за собою відшкодування моральної шкоди.

Вказують, що рішення суду суперечить ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про інформацію», якою передбачено, що в разі якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижують гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Також зазначають, що поширена інформація є негативною, непристойною, висловленою в брутальній, принизливій формі, що принижує гідність, честь, ділову репутацію позивачів та поширення інформації було доведено до відома 36 учасників групи.

Відповідач правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснила, що доводи апеляційної скарги не визнає, рішення суду просить залишити без змін. Пояснила суду, що має право на висловлювання своєї особистої позиції у спірних правовідносинах з позивачами, оскільки поведінка ОСОБА_20 , яка полягає у тому, що він не коректно та на дуже підвищеному тоні неодноразово розмовляв з її мамою, а також вчинення інших неетичних відповідно до його статусу дії на території садівництва не надають їй підстав для визначення наведеного позивачами тексту, як такого, що принижує гідність, честь, ділову репутацію позивачів. Вважає, що дії позивачів щодо користування земельними ділянками та територією садівництва обґрунтовано змісили її до емоційного окрасу висловів у групі у мережі «Вайбер», як особистої позиції, особистих тверджень і суджень, право на висловлення яких вона має. Крім того, зазначила, що наведені позивачами у позовній заяві вислови не є повним відтворенням всієї інформації, яка була наведена у групі в мережі «Вайбер», а вилучені із контексту.

Заслухавши доповідача, адвокатів позивачів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 04.12.2007 року між власниками земельних ділянок №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 Садівничого товариства «Ізумруд» розташованого на території Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 з одного боку і землевласниками земельних ділянок АДРЕСА_3 , НОМЕР_9 ОСОБА_27 , ОСОБА_28 з другого боку укладено договір на встановлення земельного сервітуту, який зареєстрований в Білозерському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК. Предметом договору є те, що власники земельних ділянок ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 встановлюють безоплатний постійний сервітут на земельні ділянки для землевласників ділянок ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , на прохід (шириною 0,8 м) через земельні ділянки власників до дороги загального користування, згідно плану меж зони дії земельного сервітуту /а.с. 13-14/. ОСОБА_1 , належить земельна ділянка площею 0,072 га, що розташована за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Садове, садівниче товариство «Ізумруд», земельна ділянка № НОМЕР_2 , кадастровий номер :07:005:0068 /а.с. 19/.

Суд першої інстанції зазначив, що в подальшому між власниками земельних ділянок № НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_2 та № НОМЕР_4 виник спір, щодо встановленого земельного сервітуту та відповідач у групі СТ «Ізумруд», що створена у мережі «Вайбер» розмістила наступну інформацію: «Сменились три хозяина и все были нормальные, а Андреевы… ОСОБА_5 на нас… ОСОБА_6 …Нагловато себя ведут, потеряли совесть, набрасываются на меня с мамою…Выскочил как бешенный ОСОБА_7 , выгнал в шею ОСОБА_8 …И документ ему в нос кинули первому й все не ймется…У меня вопрос: откуда такие збагачения и доходы? Одна дача за 20 тысч доларов, следующая за 25. ОСОБА_9 , учителя…Вот ОСОБА_10 прийдет посмотрит на факт, Михаил приглашаю Вас присоединится и посмотреть на идиотизм воочию, которые творятся со мной и моей матерью. Все, что теперь отныне будет происходить со мной и мамой я буду придавать огласке в соц.сетях и информировать наш кооператив…А ОСОБА_7 закон не указ, видимо. Мы идем в суд: ОСОБА_11 , которыйодин раз с ОСОБА_12 подкупили и лишили без прямой дороги, оставив решения кооператива на улицы и право ходить дальше через дачу, тк дача ОСОБА_13 была не их…Сегодня они обнаглели и рыли, бетонировали прямо при маме…Наверное, ОСОБА_7 нравиться делать людям гадости. Они если не сделают гадость, спатьне будут. Не представляю, как такиеработают в универе, чему они учат детей. Справедливости и честности? Такими поступками. Страшные люди…Что то мучают сомнения, слишком нагло себя ведут. Орать, трубы пилить, заваривать, професора набрадись несвойственного лексикона…. Окупанты чистой воды… Надо им почиститьь кошельки и взять за жопу… Люди приехали, а его стоители стуканули ему, он примчался и вел себя, как истенный профессор, орал на людей… ОСОБА_7 , а почему бы вам не взять безобразно дурной пример ОСОБА_7 и запретил людям ходить через вашу дачу?...Но чтобы еще на вашей територии рыли, цементировали и еще угрожали вам?....Это верх поведения профессоров. Я таких впервые встречаю. Одно название. Из грязей в князи вылезли. Это не интеллигенция настоящая….Ничего страшного. Посмотрим. Не все продажные…, Я буду писать помимо ОСОБА_14 по всем соц. сетям, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 о том, что сейчас с нами происходит, упоминаю их всех. ОСОБА_18 позорятся у себя на работе. Й пусть знают их студенты у кого учатся. А там же вся семейка работает. В недовольных злопыхателей, настолько я знаю тоже уже хороший списочек. А также я знаю, что они сидят и все все тут читают в Вайбере… ОСОБА_19 даже порывался побежать на мою дачу со мной драться…А что меня удивило, что его дочь, только закончившая универ, й его сын не сказали: Папа, мама, как вы можете людей так терроризироватьи как же они бедные будут ходить на свою дачу? Вот это истинное воспитание. Мне стыдно за них всех вместе взятых. Ну ум есть у людей? Это психически нормальные люди?...»

Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що наведена вище інформація містить відомості про події та явища, які існували, у тому числі щодо встановлення земельного сервітуту серед власників земельних ділянок СТ «Ізумруд».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, щодо визнання висловлювань ОСОБА_3 , такими, що порочать честь та гідність, ділову репутацію позивачів, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач вправі висловлювати критику, суб`єктивно оцінювати дії та вчинки позивачів, як сусідів, тому висловлювання ОСОБА_3 у контексті вільної полеміки щодо проблем СТ «Ізумруд», відносин між сусідами з приводу користування земельними ділянками, не містить фактичних даних, а є оціночним судженням щодо цих подій та явищ, і щодо осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_20 . Сам факт сприйняття позивачами суб`єктивних суджень, як таких, що принижують їх честь, гідність та ділову репутацію не дає права на відшкодування шкоди, оскільки відсутній факт порушення їх прав з боку відповідача. Суд зазначив, що критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження, критичні рецензії творів не можуть бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з таких підстав.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (стаття 3, 28).

Відповідно до статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони порядку з метою запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Вказане право також закріплено у статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства.

За правилами частини першої статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Частиною першою статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 523/9870/18-ц (провадження № 61-20095св19).

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Положеннями статті 30 Закону України «Про інформацію» визначено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункт 46 рішення від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії»).

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 у групі СТ «Ізумруд», що створена у мережі «Вайбер» висловила критику, суб`єктивно оцінювала дії та вчинки позивачів, як сусідів з приводу користування земельними ділянками, та її висловлювання не містять фактичних даних, а являються її оціночними судженнями, які в розумінні статті 277 ЦК України не являються предметом судового захисту.

Згідно усталеної судової практики не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оскільки думки, переконання та критична оцінка певних фактів і недоліків не є предметом судового захисту, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про те, що у задоволенні позовних вимог стосовно визнання висловлювань ОСОБА_3 такими, що порочать честь та гідність, ділову репутацію позивачів, слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. За положеннями ч.1 ст. 23 ЦК україни особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Виходячи з частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

За своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів.

Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20.05.2019 року у справі № 591/7099/16-ц, вирішуючи справи про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні перевіряти чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження. Якщо зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація або її частина не може вважатись оціночним судженням, оскільки є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена у судовому порядку.

Суд першої інстанції перевірив чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивачів. Наведені апелянтами доводи апеляційної скарги про наявність підстав для стягнення моральної шкоди, оскільки відповідачем викладені думки та судження такими, які порочать честь та гідність, ділову репутацію колегія суддів відхиляє, оскільки суд першої інстанції надав правильну оцінку обставинам і фактам у спірних правовідносинах та зазначивши, що сам факт сприйняття позивачами суб`єктивних суджень, як таких, що принижують їх честь, гідність та ділову репутацію не дає права на відшкодування шкоди, оскільки відсутній факт порушення їх прав з боку відповідача, правильно відмовив в позові в цій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374,375,382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

Т.Г.Чорна

Повний текст судового рішення складено 25 вересня 2020 року.

Суддя: І.В.Склярська