Справа № 189/366/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.10.2020 року смт. Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Корхової М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 10.12.2017 року вона на прохання відповідачки ОСОБА_2 надала їй в борг грошові кошти у розмірі 7000,00 грн., а згодом ще 7000,00 грн., а всього на загальну суму 14000,00 грн.

Відповідачка ОСОБА_2 зобов`язалася повернути ці кошти до березня 2019 року. Місцем отримання коштів, а також місцем їх повернення є домоволодіння позивача, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 зазначені умови не виконує, під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого зобов`язання, від зустрічей уникає, добровільно вирішити проблему відмовляється.

Це змусило позивачку звернутися за захистом порушеного права до суду, у зв`язку з чим просив стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 14000,00 грн.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, представник позивачки ОСОБА_3 надав суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без участі позивача ОСОБА_1 у зв`язку з незадовільним станом здоров`я позивачки.

08.10.2020 року представник позивачки надав письмову заяву про подальший розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 з`явилася в судове засідання 25.06.2020 року, позовні вимоги визнала частково, пояснила суду, що дійсно взяла в борг гроші у ОСОБА_1 , але тільки один раз, на суму 7000,00 грн. У зв`язку з цим 10.12.2017 року ОСОБА_2 дійсно написала розписку ОСОБА_1 на суму 7000,00 гривень, перебуваючи у себе вдома, у АДРЕСА_1 . Заперечила, що брала в борг ще 7000,00 грн. в борг у ОСОБА_4 в цей день або в якийсь інший день, стверджує, що ОСОБА_1 під приводом того, що розписка чи то забруднилася, чи то втратила свій вигляд, попросила її ще раз написати розписку, але йдеться про одну і ту ж саму розписку. Також повідомила, що станом на день розгляду справи дійсно 7000,00 гривень ОСОБА_1 не повернула. В подальшому в судові засідання відповідачка не з`являлася.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні, яке відбулося 02.09.2020 року, пояснила суду, що відповідачка ОСОБА_2 у її присутності та у присутності гр. ОСОБА_6 у себе вдома, за адресою: АДРЕСА_1 , написала розписку, відповідно до якої взяла в борг у позивачки ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7000,00 грн. Стверджувала, що їй відомо про борг у розмірі 7000,00 гривень ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 .

За клопотанням сторони свідок ОСОБА_6 двічі викликалася в судове засідання, в судові засідання не з`явилася. 08.10.2020 року представник позивачки надав письмову заяву згідно якої не наполягає на виклику свідка ОСОБА_6 до суду та її допиті.

Заслухавши пояснення відповідачки, свідка ОСОБА_6 ,дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 10.12.2017 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 укладений договір позики.

Відповідно до умов договору від 10.12.2017 року позивачка передала, а відповідачка отримала 7000,00 грн. Факт одержання грошей підтверджується розпискою. Зазначену суму коштів, відповідач зобов`язувалася повернути, в період з січня 2018 року по березень 2019 року. Проте, відповідачка своїх зобов`язань за договором позики не виконала та отримані кошти за договором позики не повернула (копія розписки а. с. 2, 3).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд дійшов висновку, що 10.12.2017 року позивачка передала, а відповідачка отримала 7000,00 грн., які у вказаний у розписці строк і на час розгляду справи у суді не повернула.

Суд відхиляє ствердження позивачки, що відповідачка взяла у неї в борг 14000,00 гривень, оскільки належних доказів цьому позивачка не надала.

Суд оцінює розписки, копії яких містяться в матеріалах справи (а. с. 2,3, оригінали оглянуті в судовому засіданні) як два екземпляри однієї і той же розписки, на отримання однієї і той же суми грошових коштів у розмірі 7000,00 грн., доказів зворотного суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідачки на користь позивачки слід стягнути суму боргу в розмірі 7000,00 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки суму судового збору у розмірі 420,40 грн.

На підставі ст.ст.11, 16, 525, 526, 530, 625, 1046-1049 Цивільного кодексу України та керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 76-78, 89, 258, 259, 263-265, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 10.12.2017 року 7000,00 (сім тисяч гривень 00 копійок) грн.

- Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 420,40 (чотириста двадцять гривень 40 копійок) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий.

Повний текст рішення складений 08 жовтня 2020 року.

Суддя О.В. Чорна