Справа № 697/59/20
Провадження № 2/697/248/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Льон О.М.,

за участю секретаря судового засідання Дрянової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах позивача ФОП ОСОБА_1 , звернулася з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2019 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Даним вироком суду встановлено, що ОСОБА_2 , працювала, відповідно до укладеного 31.07.2018 трудового договору між нею і фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 , на посаді продавця-консультанта відділу «Все для кухні» магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований по АДРЕСА_1 , 1-В АДРЕСА_2 в м. Каневі АДРЕСА_2 Черкаської області. Здійснюючи свою трудову діяльність в неї виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме коштами, отриманими від реалізації товарно-матеріальних цінностей, які належать ОСОБА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 в період часу з 01.02.2019 по 05.08.2019, перебуваючи на робочому місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами в сумі 153458 грн., отриманими нею від продажу товарно-матеріальних цінностей, що належать ОСОБА_1 , вносила недостовірні відомості до «зошиту з переобліку наявності товару» шляхом заниження реального обсягу реалізованих товарів та упаковувала в коробки з-під проданого товару непотріб і таким чином ввела в оману потерпілу ОСОБА_1 та заволоділа готівковими кошти за продані товаро-матеріальні цінності в загальній сумі 153458 грн., чим спричинила значної шкоди потерпілій ОСОБА_1 на вищевказану суму. Відповідач, в межах кримінального провадження в добровільному порядку не відшкодував, як винна особа завданих матеріальних збитків, у зв`язку з цим позивач враховуючи наявність спору про право цивільне бажає, у спосіб визначений цивільним та кримінально - процесуальним законодавством захистити порушене майнове право, шляхом стягнення з відповідача документально підтверджених сум матеріальних збитків.

Позивач ФОП ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, від її представника ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає, погоджується відшкодувати матеріальні збитки за рішенням суду.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, згідно вимог ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, що вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2019 відповідача ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. ( а.с. 9-10). Вирок суду набрав законної сили 22.12.2019.

Під час розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_2 , працювала, відповідно до укладеного 31.07.2018 трудового договору між нею і фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 , на посаді продавця-консультанта відділу «Все для кухні» магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований по АДРЕСА_1 , 1-В АДРЕСА_2 в м. Каневі АДРЕСА_2 Черкаської області. Здійснюючи свою трудову діяльність в неї виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме коштами, отриманими від реалізації товарно-матеріальних цінностей, які належать ОСОБА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 в період часу з 01.02.2019 по 05.08.2019, перебуваючи на робочому місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами в сумі 153458 грн., отриманими нею від продажу товарно-матеріальних цінностей, що належать ОСОБА_1 , вносила недостовірні відомості до «зошиту з переобліку наявності товару» шляхом заниження реального обсягу реалізованих товарів та упаковувала в коробки з-під проданого товару непотріб і таким чином ввела в оману потерпілу ОСОБА_1 та заволоділа готівковими кошти за продані товаро-матеріальні цінності в загальній сумі 153458 грн., чим спричинила значної шкоди потерпілій ОСОБА_1 на вищевказану суму.

У даному кримінальному провадженні ФОП ОСОБА_1 визнано потерпілою.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України.

Так, ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом також з`ясовано, що в добровільному порядку витрати не відшкодовані.

Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо відшкодування матеріальної шкоди та керується главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України- майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз`яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено відшкодування збитків.

За нормами ч. 2 ст. 16 ЦПК України особи, які порушили права та законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки відповідач завдані позивачу збитки на суму 153458 грн. добровільно не відшкодував, позов визнав.

Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку.

Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір в сумі 1534,58 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір".

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Статтею 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути у користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 767,29 грн., тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала до сплати позивачкою при поданні позову до суду, а іншу частину судового збору 767,29 грн. компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,77,78,81,259,261,265,273,282,354 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , матеріальні збитки, завдані внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 153458,00 ( сто п`ятдесят три тисячі чотириста п`ятдесят вісім гривень 00 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь держави судовий збір в розмір 767,29 грн. Іншу частину судового збору 767,29 грн. компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий -підпис- О . М . Льон