Справа №274/683/14-ц
Провадження № 2/0274/57/20
У Х В А Л А

"24" вересня 2020 р. м. Бердичів БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поступайло Х.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання Семенівської сільської ради про призначення судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом Семенівської сільської ради до Бердичівської міської ради Житомирської області, ОСОБА_1 , третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання рішень незаконними, покладення обов`язку вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року Іванковецька сільська рада ( правонаступником якої є Семенівська сільська рада) звернулася до суду із позовом до Бердичівської міської ради Житомирської області та ОСОБА_1 , у якому просить:

- визнати незаконними рішення Бердичівської міської ради від 02.06.2011 року № 131, в частині щодо надання дозволу на виготовлення плану сервітутного користування ОСОБА_1 та рішення від 06.12.13 року за № 776, про затвердження плану сервітутного землекористування щодо надання ОСОБА_1 права сервітутного землекористування земельною ділянкою площею 30 м. кв. для розміщення будівельного вагончику за адресою: АДРЕСА_1 як незаконні, зобов`язати Бердичівську міську раду скасувати ці рішення,

- зобов`язати ОСОБА_1 розмежувати земельну ділянку , яка належить йому на праві власності, площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_1 та земельну ділянку з земель запасу Іванковецької сільської ради, шляхом встановлення межових знаків по АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_1 забрати тимчасову споруду - будівельний вагончик з земель запасу Іванковецької сільської ради;

На обґрунтування позову Семенівська сільська рада зазначила, що передаючи у сервітутне землекористування земельну ділянку площею 0, 037 кв.м. ОСОБА_1 , Бердичівська міська рада вважала, що це земля громадської та житлової забудови і належить до земель Бердичівської міської ради. Дане рішення приймалось на підставі рішення Бердичівської міської ради від 02.06.11 року за №131. Також підставою прийняття оскаржуваних рішень був проект, виготовлений 1111 «Глобус» за замовленням ОСОБА_1 .

Проте у даному проекті відсутнє розмежування земель Бердичівської міської ради та земель запасу Іванковецької сільської ради. Зазначено на ситуаційному плані, що у користуванні ОСОБА_1 наявна приватизована ним земельна ділянка площею 1000 кв.м.; земельна ділянка площею 862 кв.м., проте не зазначено, чия це земля. Також позначено земельну ділянку, площею 30 кв.м ., де розташовано будівельний вагончик.

Даний план складений з порушенням, так як на ньому відсутні дані про суміжних власників та землекористувачів.

Вказана на плані земельна ділянка, площею 862 кв.м. та 30 кв.м., під будівельним вагончиком відноситься до земель запасу Іванковецької селищної ради. А тому Бердичівська міська рада, видаючи таке рішення, розпорядилася земельною ділянкою, яка їй не належить.

Від представника Семенівської сільської ради у матеріалах справи наявне клопотання від 17.06.2014 про призначення судової земельно-технічної експертизи ( а.с. 75).

На вирішення експертам представник позивача просить поставити такі питання:

- Визначити відповідність розробленої технічної документації на земельну ділянку площею 30 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування;

- Чи погоджено межі земельної ділянки площею 30 кв.м. в даному будинковолодінні із суміжними власниками земельних ділянок ?

- Визначити фактичне землекористування земельними ділянками та визначити фактичний розмір всієї земельної ділянки у будинковолодінні АДРЕСА_1 із зазначенням ширини та довжини. Вказати на плані, чи є споруди на даній земельній ділянці, вказати кому належать суміжні із земельною ділянкою - площею 0.1 га, яка належить ОСОБА_1 - земельні ділянки, в тому числі земельна ділянка площею 30 кв.м., яка надана ОСОБА_2 у сервітутне користування.

- Визначити відповідність фактичного землекористування у будинковолодінні АДРЕСА_1 , а також порушень меж та накладання даних земельних ділянок відповідно до правовстановлююючих документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів;

- Чи змінено та затверджено цільове призначення даної земельної ділянки площею 30 кв.м. по АДРЕСА_1 , відповідно до вимог земельного законодавства та інших нормативних документів з питань землеустрою та землекористування? Якщо ні, то в чому полягають невідповідності?

- Чи має місце порушення землекористування, зокрема порушення меж та накладання земельних ділянок за адресоюя: АДРЕСА_1 відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів?

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у письмовій заяві від 23.09.2020 сільський голова Семенівської сільської ради клопотання про призначення експертизи підтримала.

У судовому засіданні відповідач та третя особа проти задоволення клопотання заперечили.

Третя особа - ОСОБА_1 пояснив, що земельна ділянка, яка передана у сервітутне землекористування синові, належить Бердичівській міській раді. Після закінчення строку сервітутного землекористування, будівельний майданчик він перемістив не територію земельної ділянки, яка перебуває у власності сина.

Суд, розглянувши заявлене клопотання, дослідивши доводи сторін, доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, з таких підстав.

За правилами ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Частиною 1 статті 103 ЦПК України встановлено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

За положеннями статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму ВСУ N 8 від 30.05.97 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», неприпустимо призначати експертизу у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Питання, які ініціюються позивачем перед експертом щодо того, кому належать суміжні із земельною ділянкою, площею 0.1 га, яка належить ОСОБА_1 - земельні ділянки та чи погоджено межі земельної ділянки площею 30 кв.м. із суміжними власниками земельних ділянок не потребують спеціальних знань та мають бути доведено відповідними письмовими доказами.

Пред`явивши до суду даний позов, Семенівська сільська рада ( до реорганізації Іванковецька сільська рада) вказує, що земельна ділянка, площею 0,037 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що була передана ОСОБА_1 у сервітутне землекористування, належить не Бердичівській міській раді, а належить до земель запасу Семенівської сільської ради.

Разом з тим, у матеріалах справи наявний документи, який свідчить, що межі між містом Бердичевом та селом Іванківці не погоджено.

Документів на спірну земельну ділянку у АДРЕСА_1 , які б підтверджували будь-які права на неї Семенівської сільської ради, суду не надано.

Щодо питань чи змінено та затверджено цільове призначення земельної ділянки, площею 30 кв.м. по АДРЕСА_1 , відповідно до вимог земельного законодавства та інших нормативних документів з питань землеустрою та землекористування та в чому полягають невідповідності, то такі питанні не стосуються предмету спору.

Інші питання які ставляться експерту, зокрема щодо відповідності розробленої технічної документації на земельну ділянку, площею 30 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування питання щодо накладення меж даної земельної ділянки, можуть бути предметом судової земельно-технічної експертизи, за умови надання документів, що доводять права позивача на спірну земельну ділянку.

Таким чином, без наявності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яку позивач вважає належною Семенівській сільській раді, суд не праві призначати земельну технічну експертизу щодо земельної ділянки, яка до 06 грудня 2016 року перебувала у сервітутному землекористуванні відповідача ОСОБА_1 .

Тобто, позивач вправі клопотати про призначення експертизи повторно, за умови надання документів на підтвердження прав на спірну земельну ділянку.

Відповідно до ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обов`язковим у разі заявлення клопотання при призначення експертизи обома сторонами.

Заявлена експертиза пред`явлена лише позивачем та не входить до виду обов`язкових експертиз, перелік яких визначений ст.. 105 ЦПК України.

Таким чином, через недоведення, що висновок експерта може бути належним доказом, без надання суду документів, на підставі яких така експертиза буде проведена, суд вважає клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи необґрунтованим та передчасним.

Керуючись ст. ст. 13, 77, 81, 103 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання Семенівської сільської ради про призначення судової земельно- технічної експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Хуторна