Справа № 600/653/14-ц
Справа № 2/951/1/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Гриновець О.Б.,

з участю: секретаря судового засідання Скавінської Г.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Бойка П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Козова цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості, що складається із: 25549,30 доларів США, що на 30 травня 2014 року за курсом НБУ складає еквівалент 300 840,45 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4113,33 доларів США, що на 30 травня 2014 року за курсом НБУ складає еквівалент 48 434,05 грн. заборгованість за відсотками за користування; 601197,25 грн. суми пені за прострочення виконання боргових зобов`язань та судових витрат.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 04.04.2008 року між ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений кредитний договір №ML-E00/064/2008, згідно з яким останнім було передано ОСОБА_3 кредит у розмірі 26 004,93 доларів США під 4,49% річних. 04.04.2008 року між ОСОБА_4 та банком був укладений договір поруки №SR-E00/064/2008, згідно з яким поручитель зобов`язаний відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань. 26.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Вказані особи, своїх зобов`язань не виконали за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 26.02.2014 року складається з: заборгованості за тілом кредиту 25 549,30 доларів США, що станом на 30.05.2014 року за курсом НБУ складає 300 840,45 грн., заборгованості за відсотками за користування 4 113,33 доларів США, що на 30.05.2014 року за курсом НБУ складає 48 434,05 грн. та 601 197,25 грн. - суми пені за прострочення виконання боргових зобов`язань.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 10.06.2014 року відкрито провадження у цій справі та призначено попереднє судове засідання (а.с.44).

19.06.2014 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області постановлено справу призначити до розгляду (а.с.49).

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 23.10.2014 року провадження у справі зупинено (а.с.74).

27.06.2017 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області провадження у даній справі відновлено (а.с.100).

01.09.2017 року представником позивача через канцелярію суду подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якої просить: «25549,30 доларів США, що станом на 30 травня 2014 р. за курсом НБУ складає еквівалент 300840,45 гривень заборгованості за тілом кредиту; 4113,33 доларів США, що на 30 травня 2014 р. за курсом НБУ складає еквівалент 48434,05 гривень заборгованості за відсотками; 601197,25 грн. суми пені за прострочення виконання боргових зобов`язань.» (а.с.105).

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 11.07.2019 року провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором в частині позовних вимог пред`явлених до ОСОБА_4 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України (а.с.238).

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив. Просив ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши учасників справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 04.04.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладений кредитний договір №ML-E00/064/2008, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 26 004,93 доларів США, і зобов`язувалася повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитним коштами в строки та порядку, встановлені договором.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, станом на 26.02.2014 року, виникла заборгованість за кредитним договором, укладеним 04.04.2008 року, становить 25549,30 доларів США, що станом на 30 травня 2014 р. за курсом НБУ складає еквівалент 300840,45 гривень заборгованості за тілом кредиту; 4113,33 доларів США, що на 30 травня 2014 р. за курсом НБУ складає еквівалент 48434,05 гривень заборгованості за відсотками; 601197,25 грн. суми пені за прострочення виконання боргових зобов`язань.

Позивач заявив позов про стягнення заборгованості у валюті - долар США, з еквівалентом до національної валюти України за офіційним курсом НБУ станом на 30.05.2014 року, а саме 11,7749 грн..

При цьому, свого розрахунку заборгованості по кредитному договору №ML-E00/064/2008від 04.04.2008 року на спростування поданого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» розрахунку ОСОБА_2 суду не подала.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Виходячи з вимог ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відтак, керуючись п. 4. ст.611 ЦК України (у частині обов`язку щодо відшкодування збитків), частин 1,2 ст.623 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність захисту майнового права позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 59737, 91 доларів США заборгованості за кредитним договором №ML-E00/064/2008 від 04.04.2008 року, що складається з: 25549,30 доларів США - заборгованості за тілом кредиту; 4113,33 доларів США - заборгованості за відсотками за користування, за курсом 11,7749 грн. за один долар США, як про це просить позивач.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені, то суд вважає, що у цій частині позову слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (статті 549, 551, 611 ЦК України).

Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання.

За змістом ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України, Декрету КМ України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» порядок виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, тобто, поряд із стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією.

Однак вказані положення можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної суми заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення штрафних санкцій.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 601197,25 грн. слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а відтак, керуючись положенням п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача 1160,00 грн. сплаченого судового збору (29662,63 доларів США (задоволена сума позовних вимог (349129,155 грн. за курсом 11,7749 грн.) х 3654,00 грн. (сплачена позивачем сума судового збору) / 1100214,628272 (заявлений розмір позовних вимог).

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 4 квітня 2008 року №ML-E00/064/2008 у розмірі 29662,63 доларів США, що складається із: 25549,30 доларів США - заборгованості за тілом кредиту; 4113,33 доларів США - заборгованості за відсотками за користування, за курсом 11,7749 грн. за один долар США.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» 1160,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з врахуванням вимог п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», місцезнаходження: 46001, м.Тернопіль, вул.Листопадова, буд.7, .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , дані паспорта: серія НОМЕР_2 , виданий Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області 12.02.2009 року.

Повний текст судового рішення виготовлений та підписаний 13.10.2020 року.

Суддя О.Б. Гриновець