Справа № 559/115/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання незаконними та скасування правових актів, визнання недійсними правочинів,-

В С Т А Н О В И В:

21.01.2019 року до суду звернулася ОСОБА_3 з позовом, у якому просить суд визнати незаконними та скасувати постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу і акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 08.06.2018 року старшого державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Бабич Любові Павлівни по виконавчому провадженню ВП №54577043 при примусовому виконанні виконавчого листа №559/376/16-ц, виданого Дубенським міськрайонним судом 12.10.2016 року, про стягнення з неї на користь ОСОБА_6 263 331,67 грн. Також просить визнати недійсним свідоцтво про право приватної власності ОСОБА_6 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку, загальною площею 0.25 га кадастровий номер №05:001:0031 по АДРЕСА_1 , посвідчене 14.06.2018 року приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П., та визнати недійсними договори дарування зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки, укладені між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , посвідчені приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Фокіною А.Б.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.09.2017 року та від 12.12.2017 року старшого державного виконавця Дубенського міськрайоиного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Бабич Л.П. по виконавчому провадженню ВП №54577043 при примусовому виконанні виконавчого листа №559/376/16-ц, виданого Дубенським міськрайонним судом 12.10.2016 року, про стягнення з неї на користь ОСОБА_6 263 331,67 грн., було описано та накладено арешт на належне їй майно: житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, надвірних будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 .

Постановою старшого державного виконавця Дубенського міськрайоиного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Бабич Л.П від 29.11.2017 та 28.12.2017, ОСОБА_8 , який є експертом, суб`єктом оціночної діяльності ПП «Експерт-Рівне-Консалт» зобов`язано було надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна з питань ринкової вартості вищевказаного належного їй майна.

В квітні 2018 року вона отримала повідомлення начальника Дубенського міськрайоиного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мулик Г.П., згідно якого вартість описаного й арештованого майна становить 142 173 грн. (житлового будинку) та 69 975 грн. (земельної ділянки).

Незважаючи на те, що вона оскаржила дії та рішення старшого державного виконавця Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Бабич Л.П., не погоджуючись з оцінкою майна, описане та арештоване виконавцем ОСОБА_4 належне їй майно було передане на реалізацію шляхом проведення електронних торгів.

Згідно повідомлення ДП «Сетам» від 07.05.2018, електронні торги мали відбутися 04.06.2018 о 09:00.

З матеріалів виконавчого провадження відомо, що згідно повідомлення ДП «Сетам» від 06.06.2018 року електронні торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів.08.06.2018 року постановою та актом старшого державного виконавця Бабич Л.П. житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 87,1 кв.м. та земельна ділянка загальною площею 0.25 га КАД №05:001:0031 по АДРЕСА_1 були передані стягувачу ОСОБА_6 .

Постанову та акт старшого державного виконавця Бабич Л.П. від 08.06.2018 року у встановлений законом строк вона оскаржила у судовому порядку. Під час розгляду скарг в Дубенському міськрайонному суді вона отримала повідомлення ОСОБА_7 , матері стягувача ОСОБА_6 , згідно якого у неї виникло право власності на вищевказаний житловий будинок на підставі договору дарування від 31.08.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Фокіною А.Б., і це право зареєстровано нею у Державному реєстрі за №1829.

В постанові та акті старшого державного виконавця Бабич Л.П. від 08.06.2018 року вказано, що 04.06.2018 року не відбулися електронні торги по лоту 276880, а саме Іпотека. Будинок житловий з господарськими будівлями загальною площею 87,1 кв.м. та земельна ділянка загальною площею 0.25 га КАД №05:001:0031 по АДРЕСА_2 (іпотекодержатель ОСОБА_6 ) і на підставі ст.ст. 51, 61 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.49 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення боргу.

Однак, у відповідності до ч. 6 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» лише у разі нереалізації на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізоване майно, тоді як 04.06.2018 року електронні торги по реалізації належного їй майна не відбулися вперше.

Окрім того, ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 30.05.2018 року по цивільній справі №559/615/18 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , про визнання правочину недійсним, визнання 1/3 частки у праві власності на нерухоме майно, продаж належного їй майна був зупинений.

Про наявність в провадженні Дубенського міськрайонного суду цивільної справи №559/615/18 і клопотання ОСОБА_9 про забезпечення його позову шляхом зупинення продажу арештованого майна старшому державному виконавцю ОСОБА_4 було відомо.

Постанова старшого державного виконавця Бабич Л.П про передачу майна стягувачу від 04.06.2018 була оскаржена в судовому порядку, тому вона не може вважатися чинною та бути підставою для подальшого оформлення права власності на належне їй майно на стягувача.

Однак, як слідує з п. 3 договору дарування житлового будинку АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_6 та його матір`ю, ОСОБА_7 , посвідченого 31.08.2018 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Фокіною А.Б., він належить дарувальнику на праві приватної власності на підставі свідоцтва, посвідченого 14.06.1918 року за р.№ 1738 приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П.

Вважає, що договори дарування житлового будинку і земельної ділянки по АДРЕСА_2 , укладені між стягувачем ОСОБА_6 та його матір`ю, ОСОБА_7 , посвідчені 31.08.2018 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Фокіною А. є недійсними зважаючи на наступне.

Постанова і акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 08.06.2018 року старшого державного виконавця Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Бабич Любові Павлівни порушують вимоги ст.61 Закону України Про виконавче провадження».

Постанова і акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 08.06.2018 року старшого державного виконавця Дубенського ДВС ГТУЮ у Рівненській області Бабич Любові Павлівни були оскаржені нею у встановленому законом порядку, отже є такими, що не набрали законної сили.

Право власності на належне їй майно було визнано за стягувачем на підставі свідоцтва, посвідченого приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П. за 4 дні до закінчення строку оскарження постанови.

З наведених підстав вважає, що постанова про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу і акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 08.06.2018 року старшого державного виконавця ДВС ГТУЮ у Рівненській області Бабич Л.П. по виконавчому провадженню ВП №54577043 від 08.06.2018 року, є незаконними і мають бути скасовані на підставі ст. 393 ЦК України. Свідоцтво, посвідчене 14.06.2018 року приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П. є недійсним, а отже є недійсними договори дарування житлового будинку з господарським будівлями за АДРЕСА_2 та земельної ділянки для будівництва житлового будинку господарських будівель і споруд за вказаною адресою укладені між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , посвідчені 31.08.2018 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Фокіною А.Б.

Ухвалою Дубенського міськрайнного суду від 27.02.2019 відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження.

Відповідно до ухвали суду від 16.10.2019 провадження по справі зупинено до вирішення питання про відвід судді Ралець Р.В., заявленого позивачем ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 09.12.2019 поновлено провадження у справі.

Згідно ухвали суду від 26.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, який просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6 та представник відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 -адвокат Тищук К.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, оскільки вважають, що позов є необґрунтованим, ніяких порушень при прийнятті правових актів не було. Право застави у ОСОБА_6 виникло на підставі іпотечного договору від 12.06.2013, а тому пріоритетно застосовано ЗУ «Про іпотеку», зокрема ст. 49. Після того як не відбулись торги, він скористався своїм правом як іпотекодержатель. Будинок оформлений відповідно до вимог чинного законодавства. Просять відмовити у задоволенні позову.

Відповідачі: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До суду надійшли заяви від начальника Дубенського МРВ ДВС Мулик Г.П. та приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П про розгляд справи без їхньої участі (а.с. 97, 127).

Заслухавши учасників, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, що є в матеріалах справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судові рішення відповідно до статті 124 Конституції України є обов`язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Права і обов`язки виконавця визначені у статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII. За змістом цієї норми виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом пункту 1 частини першої статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами. заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі VII Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Частиною 1 ст.48 Закону №1404-VIII визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно абз.1 ч.1, частин 2, 5, 6, 7, 8, 9 ст. 61 Закону №1404-VІІІ реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Згідно ч. 7 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Права та обов`язки іпотекодержателя у разі визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися визначені у ст. 49 ЗУ «Про іпотеку», де зазначено наступне.

Протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку залишення за собою предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про залишення за собою майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих самих умовах других прилюдних торгів, що мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах становить 80 відсотків початкової вартості предмета іпотеки на перших прилюдних торгах. У разі оголошення других прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержатель має право придбати предмет іпотеки за початковою ціною других прилюдних торгів. Якщо іпотекодержатель не скористався таким правом, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах становить 70 відсотків початкової вартості предмета іпотеки на перших прилюдних торгах.

У разі оголошення третіх прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержатель має право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною третіх прилюдних торгів у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Як встановлено судом, державним виконавцем Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Бабич Л.П. 18.09.2017 року та 13.12.2017 року винесено постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника по виконавчому провадженню ВП №54577043 при примусовому виконанні виконавчого листа №559/376/16-ц, виданого Дубенським міськрайонним судом 12.10.2016 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 263 331,67 грн. Описано та накладено арешт на належне майно боржника: житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, надвірних будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 (а.с. 12-15).

Постановою старшого державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Бабич Л.П від 29.11.2017 та 28.12.2017, ОСОБА_8 , який є експертом, суб`єктом оціночної діяльності ПП «Експерт-Рівне-Консалт» зобов`язано було надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна з питань ринкової вартості вищевказаного майна (а.с. 16, 17).

Згідно повідомлення начальника Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мулик Г.П. від 13.04.2018 № 8779 та № 8781 вартість описаного й арештованого майна становить 142 173 грн. (житлового будинку) та 69 975 грн. (земельної ділянки).

Як зазначено в акті та постанові про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу старшого державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Бабич Л.П від 08.06.2018, в рахунок боргу згідно постанови про стягнення з пенсії боржника та самостійної сплати ОСОБА_3 сплачено 16119, 12 грн. Залишок суми боргу становить 246912, 55 грн. 18.09.2017 описано житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку, загальною площею 0.25 га кадастровий номер №05:001:0031 по АДРЕСА_1 , з подальшою реалізацією. 04.06.2018 не відбулися електронні торги по лоту 276880, а саме Іпотека. Будинок житловий з господарськими будівлями загальною площею 87, 1 кв.м. та земельна ділянка загальною площею 0. 25 га КАД №05:001:0031, місце знаходження майна: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 (іпотекодержатель даного майна ОСОБА_6 ).

Згідно протоколу № 336373 від 04.06.2018 вартість майна становить 212148 грн., що проводилися системою електронних торгів арештованого майна Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, яке зареєстроване в м.Київ вул. Артема, 73.

08.06.2018 на підставі ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель ОСОБА_6 виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення боргу, а саме: будинок житловий з господарськими будівлями загальною площею 87, 1 кв.м. та земельна ділянка загальною площею 0. 25 га КАД №05:001:0031, місце знаходження майна: АДРЕСА_2 .

Майно передається стягувачу в рахунок погашення суми боргу в розмірі 212148 грн. згідно з виконавчим документом: виконавчий лист № 559/376/16-ц виданий 12.10.2016 (а.с. 21, 22).

Як зазначено у повідомленні ОСОБА_7 у неї виникло право власності на вищевказаний житловий будинок на підставі договору дарування від 31.08.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Фокіною А.Б., зареєстровано у Державному реєстрі за №1829 (а.с. 23).

Згідно договору дарування посвідченого 31.08.2018 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Фокіною А.Б., ОСОБА_6 подарував ОСОБА_7 житловий будинок по АДРЕСА_2 , який належить дарувальнику на праві приватної власності на підставі свідоцтва, посвідченого 14.06.1918 року за р.№ 1738 приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П. (а.с.25).

Як свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.08.2018, сформованого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Фокіною А.Б., ОСОБА_7 є власником будинку житлового з господарськими будівлями загальною площею 87,1 кв.м. та земельної ділянки загальною площею 0.25 га КАД №05:001:0031 по АДРЕСА_2 (а.с. 24, 26).

Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 20.07.2016, зміненого рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 06.09.2016, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 стягнуто 263031, 67 грн. боргу. 12.10.2016 видано виконавчий лист (справа №559/376/16-ц).

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 21.12.2018 (справа № 559/376/16-ц) закрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та рішення старшого державного виконавця Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Бабич Л.П. (а.с. 27).

Згідно ухвали Дубенського міськрайонного суду від 18.03.2019 закрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та рішення старшого державного виконавця Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Бабич Л.П. (справа № 559/376/16-ц).

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 15.02.2018 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії та рішення старшого державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Бабич Л.П. по виконавчому провадженню №54577043 з примусового виконання судового рішення згідно виконавчого листа №559/376/16-ц, виданого Дубенським міськрайонним судом 12.10.2016 року, - за безпідставністю (справа № 559/376/16-ц).

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 06.04.2020 в задоволенні позову ОСОБА_9 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про визнання правочину недійсним, визнання 1/3 частки у праві власності на нерухоме майно відмовлено (справа № 559/615/18).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно Іпотечного договору від 12 червня 2013 року ОСОБА_6 (іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (іпотекодавець) уклали договір, який забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з договору позики від 12 червня 2013 року, що укладений між іпотеко держателем та іпотекодавцем, за умовами якого останній зобов`язується перед іпотекодержателем повернути позику в розмірі 84725, 80 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ станом на день підписання договору становить 10600 доларів США. Іпотекодавець повертає позику в доларовому еквіваленті за комерційним курсом на день повернення позики чи її частини, на умовах встановлених договором позики до 12.09.2013.

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 (іпотекодавець) передає в іпотеку житловий будинок по АДРЕСА_2 (предмет іпотеки) (а.с. 150-151).

Згідно ст. 377 ЦК України 2003 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти України").

Так, у постанові Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі № 6-109цс16 міститься висновок, відповідно до якого постанова та акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу фактично є правочинами, на підставі яких відбувається подальше оформлення стягувачем права власності на це майно.

Отже, електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна призначалися, але не відбулися у зв`язку з відсутністю заявок покупців. Майно не було реалізовано на електронних торгах, іпотекодержатель ОСОБА_6 на підставі ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення боргу, тому актом державного виконавця від 08.06.2018 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу державним виконавцем майно передано стягувачу в рахунок погашення боргу.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України). За приписами статті 214 ЦПК України визначення характеру спірних правовідносин відповідно до установлених обставин у справі, а також визначення правової норми, яка підлягає застосуванню, належить до обов`язків суду.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Крім того, відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути як правочини (пункт 1), так і інші юридичні факти (пункт 4).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 цього Кодексу).

За статтею 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Аналізуючи висновки, наведені у постановах Верховного Суду України у справах № 6-116цс12 від 24 жовтня 2012р. та №6-1804цс16 від 14 червня 2017 р., редакції Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV та №1404-VІІІ від 02.06.2016, Порядок реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Мін`юсту України від 29.09.2016 №2831/5, суд вважає, що правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника електронних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення протоколу електронних торгів це оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, тобто правочин.

Тому відчуження майна з електронних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 ЦК України.

Разом з тим Закон № 1404-VІІІ допускає, що реалізація арештованого майна на електронних торгах може не відбутися. У такому випадку з метою забезпечення права стягувача учасника виконавчого провадження Закон передбачає відповідний порядок дій, які повинен вчинити виконавець, а саме: повідомити стягувача про те, що арештоване майно не було реалізоване на електронних торгах після проведення повторної оцінки, та запропонувати стягувачу залишити це майно за собою (частина шоста статті 61 Закону № 1404-VІІІ).

Згідно ч. 7 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Враховуючи, що між сторонами 12.06.2013 року було укладено договір іпотеки, пріоритетним є застосування норм ЗУ «Про іпотеку», статтею 49 якого визначені права та обов`язки іпотекодержателя у разі визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, а саме: протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку залишення за собою предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про залишення за собою майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

В даному випадку електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , які призначалися на 04.06.2018 не відбулися, стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення боргу, тому актом державного виконавця від 08.06.2018 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу державним виконавцем майно передано стягувачу в рахунок погашення боргу.

Суд вважає, що при складанні акта від 08.06.2018 та винесенні постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу по виконавчому провадженні ВП №54577043 приватний виконавець діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мін`юсту України від 02.04.2012 №512/5, Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Мін`юсту України від 29.09.2016 № 2831/5, а тому позовні вимоги щодо визнання незаконними та скасування постанови і акта старшого державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Бабич Любові Павлівни про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 08.06.2018 року по виконавчому провадженню ВП №54577043 при примусовому виконанні виконавчого листа №559/376/16-ц, виданого Дубенським міськрайонним судом 12.10.2016 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 263 031,67 грн., задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимоги про визнання недійсними свідоцтва про право приватної власності ОСОБА_6 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку, загальною площею 0.25 га кадастровий номер №05:001:0031 по АДРЕСА_1 , посвідченого 14.06.2018 року приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П., та договору дарування зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки, укладені між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , посвідчені приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Фокіною А.Б., вони є похідними, а тому також задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення цього позову відсутні.

Судові витрати покладаються на позивача у відповідності з п.2 ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Однак, відповідно до ухвали суду від 27.02.2019 позивачка ОСОБА_3 за її клопотанням від сплати судового збору звільнена (а.с. 36). За таких обставин судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись нормами матеріального права та ст.ст. 12, 13, 76, 81, 209, 211, 247, 258, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені позовним вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання незаконними та скасування правових актів, визнання недійсними правочинів відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 05.10.2020.

Суддя: Р.В. Ралець