_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/7165/20
Провадження № 2-др/947/32/20
Київський районний суд м.Одеси у складі:
Головуючого - судді Куриленко О.М.,
за участю секретаря Баранової Ю.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу,
31 липня 2020 року представник позивача звернувся до суду з заявою? в якій просить: ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 947/7165/20 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на правову допомогу в розмірі 2500 гривень.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25.06.2020 року Київським районним судом м. Одеси у складі головуючого судді Петренка B.C. було винесено рішення по цивільній справі №947/7165/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу, яким позовні вимоги були задоволено в повному обсязі. Вказаним рішенням стягнуто з ОСОБА_3 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Однак, при ухваленні рішення від 25.06.2020 року судом не було вирішено питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, понесених Позивачем на оплату послуг адвоката Самойленка Петра Миколайовича відповідно до Договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30 січня 2019 року в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Сторони по справі у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином,їх неявка не перешкоджає розгляду даного питання.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що 31.03.2020 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просив стягнути з ОСОБА_3 на його - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 40 000,00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2 500,00 грн.
Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2020 року позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , р/р НОМЕР_3 в AT КБ «ПриватБанк») страхове відшкодування у розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Однак, вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу вирішенні не були.
З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача у даній справі представляв адвокат Самойленко Петро Миколайович на підставі Договору про надання правничої допомоги від 30 січня 2019 року № 30/01/19 та Додаткової угоди до вказаного Договору від 16 березня 2020 року.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 та ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Разом з тим, ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з п.47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення під 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).
В постанові від 01 жовтня 2002 року по справі № 30/63 Верховний Суд України звернув увагу, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.
Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів.
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Таким чином, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 2 500 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.133, 137, 261, 270 ЦПК України, суд -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення по справі № 947/7165/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу, яким стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , р/р НОМЕР_3 в AT КБ «ПриватБанк») судових витрат витрат на правничу допомогу в розмірі 2 500 (дві тисяч п`ятсот ) гривень, які були сплачені позивачем на користь адвоката Самойленка П.М.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення додаткового судового рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же термін з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Куриленко О. М.