Справа № 234/1883/20
Провадження № 2/234/1592/20
10 серпня 2020 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області в складі судді Костюкова Д.Г., за участю секретаря судового засідання Скоробогатової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 234/1883/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 04.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 20.05.2020 року за результатами проведення підготовчого засідання справа була призначена до розгляду по суті.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася за невідомою суду причиною, про час, дату та місце слухання справи неодноразово повідомлялася належним чином, та від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Відзиву на позовну заяву відповідачкою надано не було.
Оскільки відповідачкою не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв за одночасним існуванням таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирiшення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд, -
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що 18.01.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, у вигляді розписки, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 15 000, 00 грн. та зобов`язалася повернути їх в строк до 01.02.2019 року.
Строк виконання договору сплинув 02.02.2019 року, але ОСОБА_2 зобов`язання не виконала, чим порушила вимоги статті 1049 ЦК України.
Доказів, що борг відсутній, відповідачка суду не надала. Форма договору позики, що передбачена статтею 1047 ЦК України, сторонами дотримана.
В силу статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Відповідачка з приводу оскарження договору позики до суду не зверталася.
Згідно із ч. 2 ст. 1051 ЦК при укладенні договору позики в письмовій формі (крім випадків укладення його під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини) безгрошовість такого договору не може грунтуватись на свідченнях свідків, а може бути підтверджена лише належними допустимими доказами (ч. 2 ст. 58, ст. 59 ЦПК).
Належним чином підписаний договір є доказом передання грошей від Позикодавця до Позичальника.
Наведене свідчить, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали між собою договір позики, згідно з яким відповідачка отримала від позивачки грошові кошти та зобов`язалася повернути борг в обумовлений сторонами строк.
За правилами ст. 526 ЦК, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В порушення умов договору позики відповідачка до теперішнього часу не повернула позивачці грошові кошти, які передбачено договором, тобто відповідачка порушила зобов`язання.
Таким чином, суд вважає, що на користь позивачки підлягає стягненню з відповідачки сума позики у розмірі 15 000,00 гривень.
Щодо інших позовних вимог суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦПК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
В судовому засіданні встановлено, що,
Облікова ставка НБУ у період з 18.01.2019 року по 25.04.2019 року складала 18%.
Облікова ставка НБУ у період з 26.04.2019 року по 18.07.2019 року складала 17,5%.
Облікова ставка НБУ у період з 19.07.2019 року по 05.09.2019 року складала 17%.
Облікова ставка НБУ у період з 06.09.2019 року по 24.10.2019 року складала 16,5%.
Облікова ставка НБУ у період з 25.10.2019 року по 12.12.2019 року складала 15,5%.
Облікова ставка НБУ у період з 13.12.2019 року по 31.01.2019 року складала 13,5%.
Тобто розмір процентів на рівні облікової ставки НБУ за весь час користування позикою з 18.01.2019 року по 31.01.2020 року складає 2592,39 грн. (сума позики *облікова ставка НБУ/100 %/365 днів). Таким чином пеня у період з 18.01.2019 року по 25.04.2019 року склала 724,93 грн.; пеня у період з 26.04.2019 року по 18.07.2019 року склала 604,11 грн.; пеня з 19.07.2019 року по 05.09.2019 року склала 342,33 грн.; пеня у період з 06.09.2019 року по 24.10.2019 року склала 332,26 грн.; пеня у період з 25.10.2019 року по 12.12.2019 року склала 312,12 грн.; пеня у період з 13.12.2019 року по 31.01.2019 року склала 276,64 грн.
Крім того, відповідно до ст. 625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
3% річних від простроченої суми позики у період з 01.02.2019 року по 31.01.2020 року складає 450,00 грн. (15 000, 00* 3%/100%/365=450,00 грн.)
Розмір інфляційних збитків у період з 01.02.2019 року по 31.01.2020 року складає 453,00 грн. (сума позики* індекс інфляції/100%-сума позики). Індекс інфляції з лютого 2019 року по грудень 2019 року коливався від 99,5 по 99,7. Тобто сукупний індекс інфляції складає 103,02. (15 000,00* 103,02/100%-15 000,00 грн.=453,00 грн.)
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки і в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 1261,20 грн.
Керуючись ст. ст. 76, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 11, 543, 625, 1046-1050 ЦК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,задовольнити.
(одна тисяча двісті шістдесят одна грн. 20 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького Апеляційного суду через Краматорський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Д.Г.Костюков