КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/7014/20 головуючий у суді І інстанції: Даниленко В.В.
провадження №22-ц/824/9003/2020 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Фонду соціального страхування Українина ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 13 травня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, правління Фонду соціального страхування України, третя особа без самостійних вимог Кабінет Міністрів України, ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови Правління Фонду соціального страхування України від 22 квітня 2020 року за №5,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до Фонду соціального страхування України, правління Фонду соціального страхування України, третя особа без самостійних вимог Кабінет Міністрів України, ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови Правління Фонду соціального страхування України від 22.04.2020 року за №5.

Також, 13 травня 2020 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій позивач просила забезпечити позов, а саме: заборонити Фонду соціального страхування України, будь-яким його органам управління, а також будь-яким іншим органам або особам приймати будь-які рішення та/або вчинювати будь-які дії, спрямовані на звільнення, припинення повноважень, відсторонення від виконання повноважень, обмеження повноважень позивача, як директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, в тому числі приймати будь-які рішення та/або вчинювати будь-які дії, спрямовані на призначення директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, та/або вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання прийнятих рішень про звільнення, припинення повноважень, відсторонення від виконання, обмеження повноважень позивача, як директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України; заборонити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (в тому числі Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам та територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, обласним, Київській, Севастопольській міським, районним, районним/містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, громадських формувань, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора, іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань) проводити реєстраційні дії щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо скасування, зміни реєстраційних дій та записів стосовно керівника директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, до розгляду справи по суті.

В обґрунтування заяви позивачка зазначила, що не забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду, а невиконання рішення суду завдасть значної шкоди її правам і унеможливить їх відновлення. Також вказує, що зазначений вид забезпечення позову є абсолютно співрозмірним та адекватним позовним вимогам та забезпечить реальну можливість виконання рішення суду. Вважає, що внесені зміни до Регламенту роботи Правління Фонду надаватимуть Правлінню Фонду вчиняти дії, які можуть унеможливити виконання рішення суду по суті даного позову (в разі його задоволення).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13 травня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, правління Фонду соціального страхування України, третя особа без самостійних вимог Кабінет Міністрів України, ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови Правління Фонду соціального страхування України від 22 квітня 2020 року за №5.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням Фонд соціального страхування Україниподав апеляційну скаргу, у якійпросить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, і відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. Вказує, що судом першої інстанції не наведено обґрунтування існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову. Зазначає, що судом першої інстанції не зазначено чим він керувався визначаючи співмірність застосованого ним виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, а також не вказано який чином суд пересвідчився, що між сторонами існує спір та не надано оцінки доводам заявника щодо забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, та адекватності таких позовних вимог. Звертає увагу суду на те, що заходи забезпечення позову є надуманим і безпідставними, а також є частково предметом розгляду даної справи, а тому повинні вирішуватись виключно в порядку розгляду справи по суті. Крім того, вказує, що оскаржувана ухвала повністю блокує виконання рішення Печерського районного суду міста Києві від 08 листопада 2019 року, яким задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_3 до Фонду соціального страхування України, третя особа: Міністерство соціальної політики про визнання незаконною постанову про звільнення, поновлення на роботі. Скасовано постанову правління Фонду соціального страхування України від 15.05.2018 року №2 "Про звільнення директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Є. Баженкова". Поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України. Стягнуто з Фонду соціального страхування України на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 858552,25 грн..

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Також у відзиві просила винести окрему ухвалу щодо порушення (невиконання) Фонду соціального страхування України та правління Фонду соціального страхування України вимог ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 13 травня 2020 року.

Кабінет Міністрів України подав відзив на апеляційну скаргу у якому просив апеляційну скаргу задовольнити та скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 13 травня 2020 року.

ОСОБА_2 відзиву на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надала.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що не вжиття заходів по забезпеченню позову може привести до наслідків, що можуть унеможливити в подальшому виконання рішення.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлює, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Встановлено, що у квітні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до Фонду соціального страхування України, правління Фонду соціального страхування України, третя особа без самостійних вимог Кабінет Міністрів України, ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови Правління Фонду соціального страхування України від 22.04.2020 року за №5, якою: 1. Утворено тимчасову комісію Фонду соціального страхування України (далі - Тимчасова комісія Фонду) з числа членів правління Фонду з метою вивчення питання щодо дотримання директором виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України ОСОБА_1 законодавства України про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 31.01.2020 по 22.04.2020. 2. Затверджено персональний склад тимчасової комісії Фонду соціального страхування України, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, у складі: - від сторони держави: ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; - від сторони роботодавців: ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; - від сторони застрахованих осіб: ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 . 3. Тимчасовій комісії Фонду в термін до 15 травня 2020 року винесенодля розгляду на засіданні правління Фонду інформацію про результати своєї роботи. 4. Відсторонено з 22.04.2020 ОСОБА_1 від виконання обов`язків директора виконавчої дирекції Фонду на період роботи Тимчасової комісії Фонду зі збереженням середньомісячної заробітної плати. 5. Покладеноз 22.04.2020 виконання обов`язків директора виконавчої дирекції Фонду на начальника фінансово-економічного управління виконавчої дирекції Фонду ОСОБА_2 . 6. Виконуючому обов`язки директора виконавчої дирекції Фонду Михайленко Т.О.: 6.1. забезпечити виконання завдань і функцій, передбачених законодавством України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування України; 6.2. скасувати наказ виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 13.02.2020 № 55-од «Про затвердження штатного розпису»;6.3 звільнити у термін до 24.04.2020 виконуючих обов`язки заступників директора виконавчої дирекції Фонду ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно до законодавства України про працю;6.4. звернутися до Державної служби з питань праці щодо залучення їх представника до роботи Тимчасової комісії Фонду. 6.5. здійснити всі передбачені законодавством дії щодо внесення змін до відомостей про Фонд соціального страхування України, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо керівника виконавчої дирекції Фонду-Михайленко Т.О. 7. Контроль за виконанням цієї постанови покласти на голову правління Фонду соціального страхування України.

13 травня 2020 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій позивач просила забезпечити позов, а саме: заборонити Фонду соціального страхування України, будь-яким його органам управління, а також будь-яким іншим органам або особам приймати будь-які рішення та/або вчинювати будь-які дії, спрямовані на звільнення, припинення повноважень, відсторонення від виконання повноважень, обмеження повноважень позивача, як директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (), в тому числі приймати будь-які рішення та/або вчинювати будь-які дії, спрямовані на призначення директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (), та/або вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання прийнятих рішень про звільнення, припинення повноважень, відсторонення від виконання, обмеження повноважень позивача, як директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (). Також просила заборонити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (в тому числі Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам та територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, обласним, Київській, Севастопольській міським, районним, районним/містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, громадських формувань, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора, іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань) проводити реєстраційні дії щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо скасування, зміни реєстраційних дій та записів стосовно керівника директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (), до розгляду справи по суті.

В обґрунтування заяви позивачка зазначила, що не забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду, а невиконання рішення суду завдасть значної шкоди її правам і унеможливить їх відновлення. Також вказує, що зазначений вид забезпечення позову є абсолютно співрозмірним та адекватним позовним вимогам та забезпечить реальну можливість виконання рішення суду. Вважає, що внесені зміни до Регламенту роботи Правління Фонду надаватимуть Правлінню Фонду вчиняти дії, які можуть унеможливити виконання рішення суду по суті даного позову (в разі його задоволення).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13 травня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази у сукупності із положеннями законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки позивач просила у позовній заяві визнати незаконною та скасувати постанову Правління Фонду соціального страхування України від 22.04.2020 року за №5, якою утворено тимчасову комісію Фонду соціального страхування України з числа членів правління Фонду з метою вивчення питання щодо дотримання директором виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України ОСОБА_1 законодавства України про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 31.01.2020 по 22.04.2020 та вирішено ряд інших питань, а в заяві про забезпечення позову просила заборонити вчиняти будь-які дії, спрямовані на призначення директора та/або вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання прийнятих рішень про звільнення.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, фактично втрутився у внутрішню діяльність відповідача, допустив забезпечення позову, яке є не співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки предметом позову є відповідність закону постанови Правління Фонду соціального страхування України від 22.04.2020 року за №5, а забезпечено позов фактично в трудових відносинах між сторонами.

Також, заявником не наведено належного обрунтування у своїй заяві, що не забезпечення позову вказаним шляхом може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відтак, доводи апеляційної скарги заслуговують на уваги суду апеляційної інстанції, а заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Доводи ОСОБА_1 викладені у відзиві на апеляційну скаргу щодо винесення окремої ухвалу у зв`язку із порушенням (невиконання) Фондом соціального страхування України та правління Фонду соціального страхування України вимог ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 13 травня 2020 року, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки ухвала про забезпечення позову не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, а тому підстави для постановлення окремої ухвали відсутні.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, і не дотримався положень ст.ст. 149, 150 ЦПК України при постановленні оскаржуваної ухвали.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду соціального страхування Українизадовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 13 травня 2020 року скасувати, і ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «02» вересня 2020 року.

ГоловуючийсуддяЛ.П. Сушко
СуддіІ.В. Іванова
О.І. Сліпченко