Справа № 2-4899/11
Провадження № 6/522/743/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі судового засідання Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

01.09.2020 року представник ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення, в якій зазначає, що 27.02.2019 року між ПАТ «ФІДОБАНК», як правонаступником Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» та ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» укладено договір відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого заявник набув право вимоги заборгованості за кредитом, в тому числі за Договором кредиту № 014/9252/2/23096 від 17 вересня 2008 року.

У судове засідання 01 жовтня 2020 року сторони не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неможливості прибуття не повідомили та не звернулись з відповідним клопотанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 ЦПК України суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяву, вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2011 року, що набрало чинності, позовні вимоги ПАТ «Ерсте Банк» були задоволені, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором № 014/9252/2/23096 від 17 вересня 2008 року в загальному розмірі 29 608, 51 дол. США 51, що еквівалентно 234 200, 35 грн. за курсом НБУ станом на 05.10.2010 р., а також судовій збір в сумі 1700, 00 грн. та витрати на ІТЗ у сумі 120,00грн.

Відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 29 квітня 2013 року №3Б-3/2013 ПАТ «Ерсте Банк» було перейменовано на ПАТ «Фідокомбанк».

30 жовтня 2013 року між ПАТ «Фідокомбанк» та ПАТ «Фідобанк» був підписаний акт прийому-передачі, відповідно до якого все майно, а також права та обов`язки були передані до ПАТ «Фідобанк».

Ухвалою суду від 27 серпня 2015 року заяву представника Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено, замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеса від 15 листопада 2011 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме замість ПАТ «Ерсте Банк» правонаступником ПАТ «ФІДОБАНК».

27.02.2019 року між ПАТ «ФІДОБАНК», як правонаступником Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» та ТОВ «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» укладено договір відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого заявник набув право вимоги заборгованості за кредитом, в тому числі за Договором кредиту № 014/9252/2/23096 від 17 вересня 2008 року.

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. ч. 1,2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного чи приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно Правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20.11.2013 року (справа №6-122 цс 13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав , у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Статтею 124 Конституції України передбачено, судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими для виконання на всій території України.

Згідно ч.1 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У зв`язку з вищезазначеним, суд вважає за можливе задовольнити заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» в чистині заміни сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З приводу вимог заявника про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення суд зазначає наступне.

Відповідно до п.17.4 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Із матеріалів справи вбачається, що 24.01.2012 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчі листи на виконання зазначеного заочного рішення від 15.11.2011 року.

Заявник в заяві про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення зазначив, що вказаний виконавчий лист втрачений під час пересилання.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

Заява в частині вимог про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання не містить посилання на докази підтвердження фактичних обставин втрати виконавчого листа.

За таких обставин заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції.

У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як передбачено ч. 1 ст. 6 та ст. 13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального судочинства.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Одним із принципів в контексті справедливого судового розгляду, гарантованого ч.1 ст. 6 Конвенції, є рівність сторін.

Принцип «рівності сторін» є складовою більш широкого розуміння поняття справедливого судового розгляду. Умова «рівності сторін» у розумінні «справедливого балансу» між сторонами фактично застосовується як у цивільних, так і у кримінальних провадженнях.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Положення ч. 1 ст. 6 Конвенції гарантують «процесуальну» справедливість, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін.

Верховний Суд розглядаючи касаційну скаргу на ухвали судів першої та апеляційної інстанції, постановлені за результатами розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у своїй постанові від 15 листопада 2018 року по справі №474/783/17, звернув увагу на положення ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За результатами розгляду вказаної справи Верховний Суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість оскаржених ухвал про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Оскільки заявником не надано належних доказів втрати оригіналу виконавчого листа, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог заяви в частині видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення.

За таких обставин, зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що заявником не надано жодних доказів щодо того, що зазначений виконавчий лист втрачено та відсутність законних підстав для задоволення заяви в частині вимог про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви в цій частині.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 512-516 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 76-81, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 260, 261, 263, 268, 353-354, 442, п.17.4 розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Замінити у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення від 15 листопада 2011 року стягувача Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» по цивільній справі № 2-4899/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» (65012, м. Одеса, вул. Гімназична, 21, ).

В задоволенні решти вимог, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 06 жовтня 2020 року.

Суддя: Ю.Б. Свячена