Справа № 628/2334/19
Провадження № 2/628/45/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Шиховцової А.О.,

за участю секретаря судових засідань Шевченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Куп`янськ цивільну справу у порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області, Служба у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про встановлення днів та часів побачень з дитиною,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 31.07.2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення днів та часів побачень з дитиною, залучивши до участі у справі Службу у справах дітей виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області третьою особою, вказавши наступне.

Відповідачка по справі - його колишня дружина, з якою у них є спільна дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розлучення залишився проживати з матір`ю. Позивач вважає, що відповідачка має до нього неприязне відношення, тому відмовляє йому у побаченні із сином, вчиняє перешкоди у спілкуванні з дитиною та участі в його виховані, вигадує різні підстави для того, щоб син з ним не зустрічався. За таких обставин він змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав на спілкування та виховані сина з даним позовом, згідно якого просить суд встановити йому, ОСОБА_1 , порядок днів та часу побачень з дитиною сином ОСОБА_3 , на весняні, осінні, зимові канікули, а саме на перші 4 дні осінніх, зимових та весняних канікул, та на другий місяць літніх канікул, а також у дні їх народжень - 18-19 жовтня та 23-24 листопада, та на Пасхальні свята на 4 дні з обов`язком забирати сина з місця постійного проживання та потім доставляти до місця мешкання. Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати йому, ОСОБА_1 , у спілкуванні із сином та брати участь у вихованні дитини.

Ухвалою від 08.08.2019 року суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Відповідачка направила до суду відзив на позов, в якому зазначила, що мати позивача ОСОБА_4 кожної неділі приїздить до м. Харкова та спілкується з онуком ОСОБА_5 , проте говорить дитині погані речі на неї, на її другого чоловіка, що негативно впливає на психологічний стан сина. Вона, відповідачка, ніколи не забороняла ні позивачу ОСОБА_1 ні іншим його родичам зустрічатися та спілкуватися з дитиною. Проте, вона прохає їх тільки про одне, не налаштовувати сина проти матері, не вчити його обманювати, не купувати та не годувати дитину шоколадними цукерками та хлібобулочними виробами, копченостями, однак мати позивача все робить навпаки. Після її відвідувань дитина страждає на біль у шлунку, приймає ліки та не може відвідувати навчання та спортивні секції, тощо. Після розлучення з позивачем, вона неодноразово просила його спілкуватися із сином, зустрічатися з ним, приділяти увагу та турботу, але цього не було з його боку, він не вітав сина з днем народження, не дарував подарунків. По рішенню суду ОСОБА_1 має сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина на її користь, одна він має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі більше 10000 грн. Позивач ігнорує її прохання допомогти у лікуванні сина чи оплаті спортивних секцій, одна з них, яку відвідує дитина це дзюдо, в якій він займається чотири рази на тиждень: понеділок, середа, п`ятниця з 16 до 17 години, субота з 12 до 13 години. Також сину дуже подобається відвідувати басейн, в якому він займається плаванням три рази на тиждень (вівторок, четвер з 16 до 17 години та суботу з 10 до 11 години). У понеділок у сина додаткові зайняття з англійської мови. Відповідачка зазначає, що позивач не бажає сплачувати аліменти на дитину, не бажає оплачувати, хоча б частково, спортивні секції, які відвідує син, він жодного разу не поцікавився як живе дитина, як він навчається, які у нього успіхи у спорті, чим він цікавиться. Вважає, що позивач ОСОБА_1 не бажає спілкуватися із сином, а подав позов до суду лише з особистих негативних відносин до неї та подав позов безпідставно, який необґрунтований належними доказами, ще й за місцем свого проживання, знову проігнорувавши інтереси дитини, свого сина, який проживає, навчається у м. Харкові. Просить відмовити у задоволенні позову. Також, відповідачка у відзиві зазначила, що не зможе приїхати до суду.

Ухвалою суду від 21.11.2019 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору була залучена служба у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (за місцем проживання дитини).

11.12.2019 р. ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Жерновніков С.О. спочатку підтримали позовні вимоги, надали свої пояснення, потім подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, зазначили, що з Висновком служби у справах дітей ознайомлені та ОСОБА_1 з ним згоден.

Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області у судовому засіданні ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення позовних вимог, але при цьому просила суд врахувати інтереси дитини та Висновок служби у справах дітей за місцем мешкання дитини. У подальшому, третя особа подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника, посилаючись на те, що згідно Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866, в суді з розгляду даного питання приймає участь та готує висновок по доцільність або недоцільність визначення способу участі батька у вихованні дитини і спілкуванні з нею та служба , за місцем якої проживає дитина.

Служба у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради направила до суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника Служби у справах дітей виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області у судовому засіданні ОСОБА_6 , враховуючи письмові заяви учасників справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7). Батьки дитини перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2009 року, який був розірваний по рішенню Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 03.08.2011 року, яке набрало законної сили 15.09.2011 року (а.с.8).

Згідно довідки від 27.09.2019 р. № 203, виданої директором гімназії № 43, ОСОБА_3 дійсно навчається у Харківській гімназії № 43 Харківської міської ради Харківської області (а.с.35). Також, ОСОБА_3 дійсно займається дзюдо в «Школа дзюдо Дмитра Кальченка» за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 4А, та дійсно займається плаванням у басейні три рази в неділю вівторок, четвер з 17.00 до 18.00 години та суботу з 10.00 до 11.00 години за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.36,37).

25.08.2020 р. до суду надійшов Висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради «про визначення прядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначено наступне. Після розірвання шлюбу між батьками дитини ОСОБА_3 залишився проживати з матір`ю і зараз мати з сином мешкають за адресою: АДРЕСА_2 . Батько дитини, ОСОБА_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , де створено належні побутові умови для перебування дитини (акт обстеження умов проживання від 23.06.2020). ОСОБА_1 на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується відповідними довідками. ОСОБА_1 пояснив, що на його думку, матір дитини чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином. Мати дитини, ОСОБА_2 , особисто пояснила, що не заперечує проти спілкування батька з сином у вихідні дні на території м. Харкова, де дитина фактично мешкає. Відповідно до вимог ст. 171 Сімейного кодексу України, було проведено співбесіду з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та він пояснив, що хотів би бачитися з батьком інколи під час канікул, а у вихідні дні він хотів би займатись спортом, гратися з друзями, тощо. Питання щодо визначення порядку участі батька, ОСОБА_1 , у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 19, 157, 159 Сімейного кодексу України та рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши час: по 3 дні в період осінніх, зимових, весняних та літніх канікул, за згодою дитини; перша та третя субота місяця з 10:00 години до 17:00 години, на території населеного пункту, де мешкає дитина, за згодою дитини (а.с.168-169).

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи характер спірних правовідносин, судом встановлено, що в межах даного спору є доведеним порушення прав позивача, як батька, на спілкування з дитиною, про що свідчить його особисте звернення до суду за встановленням порядку і за захистом цього права.

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції).

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд враховує принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

У відповідності до ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільніє від обов`язків щодо дитини.

Стаття 150 СК України передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має права звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Частиною 2 ст. 159 СК України передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з частиною шостою статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечать інтересам дитини.

За таких обставин, враховуючи запропоновані рекомендації у Висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як органу опіки і піклування щодо встановленого графіку спілкування батька з дитиною, виходячи з усталеного розпорядку життя дитини, суд прийшов до висновку про необхідність визначення графіку побачень батька з дитиною відповідно до цього Висновку, з яким також погодився позивач.

Саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дитини. Примушування дитини до зустрічей з батьком всупереч її згоди не може бути визнане належним виконанням рішення суду щодо встановлення порядку участі батька у вихованні сина та буде суперечити інтересам дитини.

З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 12 13, 78, 79, 89, 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 157-159 Сімейного кодексу України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області, Служба у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської рад, про встановлення днів та часів побачень з дитиною задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 порядок днів та часу побачень з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: по три дні в період осінніх, зимових, весняних та літніх канікул, за згодою дитини; першу та третю суботу кожного місяця з 10:00 години до 17:00 години, на території населеного пункту, де мешкає дитина, за згодою дитини.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги, з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/

Повний текст рішення виготовлений 02 жовтня 2020 року.

Суддя А.О.Шиховцова