справа № 216/5544/20
номер провадження № 2-з/216/50/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

30 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сидорак В.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Цуркана Михайла Миколайовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Цуркана Михайла Миколайовича до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики, -

В СТ А Н О В И В:

03 березня 2020 р. на адресу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу надійшла позовна заява позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Цуркана Михайла Миколайовича до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики.

Одночасно з пред`явленням позову 28 вересня 2020 р. до суду, до якого подається позовна заява, надійшла заява від представника позивача - адвоката Цуркана М.М. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_2 , а саме:

- земельну ділянку (кадастровий номер :01:088:0006) площею 0,0659 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 ;

- автомобіль Міцубісі Аутлендер державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- рахунки відкриті на ім`я ОСОБА_2 в банках України в межах суми заявлених позовних вимог.

Заява про забезпечення позову мотивована наступним. ОСОБА_2 в період з вересня 2018 року по червень 2019 року уклав з позивачем три договори позики на загальну суму 25000 доларів США. Строк повернення взятих у позику грошових коштів за трьома договорами настав 31 грудня 2019 року. Засобами телефонного зв`язку, позивач неодноразово вимагав від відповідача повернути грошові кошти, на що останній повідомляв, що необхідно суми коштів у нього немає. Тривале небажання виконання та ігнорування взятих на себе зобов`язань відповідачем, позивач вважає існує об`єктивна необхідність забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по стягненню заборгованості за договором позики. А тому просить накласти арешт на нерухоме та рухоме майно відповідача.

Учасники справи у судове засідання не викликались відповідно до правил ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії тощо.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.ч.1, 2ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами .

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з роз`яснень викладених в п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з тексту заяви про забезпечення позову та позовної заяви, слід погодитися із доводами представника позивача щодо доцільності застосування заходів забезпечення позову, оскільки з заяви вбачається, що між сторонами дійсно виник спір з приводу стягнення заборгованості за договором позики.

В своїй заяві позивач ставить питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/4 частку трикімнатної квартири загальною площею 69,8 кв.м., житловою площею 45,7 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку (кадастровий номер :01:088:0006) площею 0,0659 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль Міцубісі Аутлендер державний номерний знак НОМЕР_1 ; рахунки відкриті на ім`я ОСОБА_2 в банках України в межах суми заявлених позовних вимог.

Вирішуючи дану заяву, суд враховує, що відповідно до Інструкції з примусового виконання рішень арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Між тим, заявляючи вимоги про накладення арешту на спірне нерухоме та рухоме майно та грошові кошти, позивач належним чином не мотивував необхідність застосування саме такого заходу забезпечення позову.

У зв`язку з наведеним суд не вбачає законних підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

В той же час, враховуючи наявний спір щодо майна, а також те, що відповідач як її власник має реальну можливість відчужити дане нерухоме майно до розгляду справи по суті, що ускладнить поновлення порушених прав позивача у випадку задоволення позову, заяву про забезпечення позову необхідно задоволити частково, заборонивши ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження 1/4 частки трикімнатної квартири загальною площею 69,8 кв.м., житловою площею 45,7 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

В частині накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :01:088:0006) площею 0,0659 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні. Оскільки згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта право власності на дану земельну ділянку зареєстроване на ОСОБА_4 , який не є стороною (відповідачем) по справі.

В частині накладення арешту на автомобіль Міцубісі Аутлендер державний номерний знак НОМЕР_1 , суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні, позивачем не надано доказів на обґрунтування доводів, що даний автомобіль на теперішній час належить відповідачу ОСОБА_2 .

Заявляючи вимогу про накладення арешту на грошові кошти, представник позивача не зазначив номера рахунків відповідача та банківських установ, в яких знаходяться кошти відповідача та не надано інформації про наявність у відповідача будь - яких грошових коштів чи відкритих рахунків у банківських установах України, а тому в цій частині заяви також слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши, належність, допустимість, достовірність кожного доказу, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Цуркана Михайла Миколайовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Цуркана Михайла Миколайовича до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики, задоволити частково.

Заборонити ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження

- 1/4 частку трикімнатної квартири загальною площею 69,8 кв.м., житловою площею 45,7 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали направити сторонам для відома та управлінню з питань реєстрації виконавчого комітету Криворізької міської ради для виконання.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Вид забезпечення позову може бути замінений, або заходи забезпечення позову можуть бути скасовані в порядку, передбаченому ст. ст.156, 158 ЦПК України.

Суддя В.В. Сидорак