Справа № 737/656/20
Проваждення № 2/737/274/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Москалець Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, учасники справи не з`явилися,

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2020 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; у будинку зареєстрований її брат ОСОБА_2 . Однак відповідач тривалий час не проживає у даному будинку без поважних причин. Реєстрація відповідача в будинку позивачки створює останній ряд перешкод, а саме: вона вимушена нести додаткові витрати на сплату житлово-комунальних послуг, які нараховуються на кількість зареєстрованих осіб та не може отримати житлових соціальних пільг, оскільки для їх нарахування визначається сукупний дохід та кількість зареєстрованих осіб за вказаною адресою.

Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представником позивача надана заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Позовна заява надійшла до суду 27 серпня 2020 року.

03 вересня 2020 року, після отримання відомостей щодо місця реєстрації відповідача, заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судове засідання призначено на 06 жовтня 2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку та прилеглої до нього земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 14, 16).

Згідно довідки виконкому Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 595 від 25.08.2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований але не проживає в АДРЕСА_1 , з серпня 2010 року (а.с.17).

Згідно акту від 25 серпня 2020 року, підписаного особами, які проживають по АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_2 з серпня 2010 року не проживає в АДРЕСА_1 , не приймає участі в утриманні житла та не користується комунальними послугами (а.с.18).

Предметом позову, що розглядається є вирішення питання про втрату права користування житлом громадянина, який відсутній за зареєстрованим місцем проживання понад установлені законом строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або права та інтересу.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР (далі ЖК УРСР) визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

У ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР вказано, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні норми визначені у ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне з ним господарство.

Отже, право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 34 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Зважаючи, що відповідач визнав позов, а надані стороною позивача докази узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності, у своїй сукупності достатні для висновку про те, що ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації більше одного року без поважних причин, виходячи з чого його належить визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням за зазначеною адресою.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 ) задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н. Ю. Рубаненко