Справа № 192/1180/19
Провадження № 2/192/567/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

"28" вересня 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання - Корота Л.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування збитків та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків та матеріальної шкоди.

На обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 09 лютого 2017 року постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача було завдано механічні пошкодження. Відповідно до висновку експерта матеріальна шкода становить 138184 грн. 34 коп., а вартість експертизи становить 1300 грн. 00 коп.

Відповідач застрахував свою цивільну відповідальність в ПАТ «Страхова група «ТАС», яка здійснила виплату у розмірі 46490 грн. 00 коп., франшиза 510 грн. 00 коп.

Відповідно до складеної калькуляції вартість ремонту автомобіля позивача, наданою станцією технічного обслуговування, становить 35200 грн. 00 коп. - робота, 137201 грн. 00 коп. - матеріали. Наразі відновлені ремонтні роботи виконані та повністю сплачені позивачем.

Вартість послуг евакуатора склала 800 грн. 00 коп.

Враховуючи те, що майно позивача було ушкоджено внаслідок ДТП і він зазнав з цього приводу неабияких душевних страждань, викликаних дискомфортом у вигляд неможливості тривалий час, біля трьох місяців використовувати свій автомобіль за його прямим призначенням, клопотами по ремонту автомобіля, вирішенню питання щодо транспортування малолітніх дітей до школи, лікарні, підтримання їхніх звичних занять за інтересами, тому просив стягнути з відповідача матеріальне відшкодування збитків та матеріальну шкоду.

Позивач в судовому засіданні, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем свого проживання, в судове засідання не з`явився, причини свої неявки суд не повідомив (а.с. 86, 87).

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи (а.с. 88), причини своєї неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача, який бере участь у справі, суд, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність відповідача, який повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року, ОСОБА_3 , визнано винним у вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 43-45). Відповідно до вказаної постанови суддя апеляційної інстанції надавав оцінку тому, що при оформлені матеріалів по справі про адміністративне правопорушення було встановлено розбіжність в написанні прізвища, ім`я та по батькові особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності і прийшов до висновку, що винуватим в дорожній транспортній пригоді, що відбулась 25 червня 2016 року за участю автомобіля Форд Фієста номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України - вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В судовому засіданні на питання щодо належності відповідача, а саме ОСОБА_2 , позивач зазначив, що він вважає, що саме вказана особа повинна відшкодувати йому шкоду заподіяну дорожньо-транспортною пригодою.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року, яка є обов`язковою для суду при розгляді вказаної справи, встановлено винуватість саме ОСОБА_3 , доказів того що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , є однією і тією ж особою позивачем суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження вини в заподіянні позивачу шкоди саме ОСОБА_2 , а також того, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу на якому було заподіяно шкоду транспортному засобу позивача.

Надана довідка старшого інспектора поліції Шевченка В.А. № 37/22-2-1050 від 07 грудня 2016 року, що видана адвокату Ремез К.І., даних обставин не підтверджує і неможе собою замінити рішення суду про винуватість особи (а.с. 69).

Як вбачається зі звіту №26071601 про матеріальний збиток майна автомобіля Ford Fiesta державний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження, вартість запчастин та ремонту складає 127228 грн. 99 коп. (а.с. 49-64).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 27 від 25 червня 2016 року, ОСОБА_4 сплачено 800 грн. 00 коп. за послуги евакуатора Солоне-Олександрівка (а.с. 66).

Згідно заказу-наряда № від 28 вересня 2016 року, вартість виконаних робіт з ремонту транспортного засобу складає 137201 грн. 00 коп. (а.с. 67).

Разом з тим, позивачем не надано суду будь-яких доказів того, що механічні пошкодження які зазначені у звіті №26071601 про матеріальний збиток майна автомобіля Ford Fiesta державний номер НОМЕР_1 і які відремонтовані згідно заказу-наряда, були отримані транспортним засобом позивача під час саме дорожньо-транспортної пригоди 25 червня 2016 року. Матеріали справи взагалі не містять будь-яких відомостей, які сам механічні пошкодження отримав транспортний засіб позивача під час дорожньо-транспортної пригоди.

Окрім того, відповідно до повідомлення ПАТ «Страхова група «ТАС» №Г1400/2375, ОСОБА_1 , власнику автомобіля Ford Fiesta внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_2 сплачена сума страхового відшкодування в розмірі 46490 грн., причому матеріальний збиток, який отримав позивач згідно його ж заяви складає 47000 грн. (а.с. 70).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не доведено суду, що неправомірними діями відповідача під час керування джерела підвищеної небезпеки, йому було заподіяно шкоду, при цьому наданими суду доказами позивач не довів, що розмір матеріальної шкоди заподіяної йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 138184 грн. 34 коп., оскільки будь-яких доказів підтвердження того які саме пошкодження отримав автомобіль позивача суду не надано.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову в позові з підстав недоведеності заявлених вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 78, 82, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 до ОСОБА_2 , який мешкає: АДРЕСА_2 , серія та номер паспорту і реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомі, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», яке розташоване: м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30115243 про відшкодування збитків та матеріальної шкоди - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 жовтня 2020 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.