Справа № 308/6206/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сухан Н.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 серпня 2014 року між нею - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому було зроблено актовий запис № 1476.

Вказує, що від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 30 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області.

Зазначає, що 05 грудня 2016 року рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області у справі №683/2674/16-ц шлюб між нами, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Пояснює, що оскільки ще до офіційного розлучення, починаючи з вересня 2015 року вони з відповідачем проживали окремо, коштів на утримання доньки він не надавав, вона звернулась до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів.

Також вказує, що 30 серпня 2016 року рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області у справі № 683/1502/16-ц стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 червня 2016 року і до досягнення нею повноліття. Також, суд вирішив стягнути аліменти з ОСОБА_3 на її утримання в розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку щомісячно до досягнення ОСОБА_4 трьох років, починаючи з 07 червня 2016 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, зазначає, що дане рішення суду відповідачем не виконується. Починаючи з 2016 року і по сьогодні, тобто протягом 4 років, ОСОБА_3 не виконує своїх батьківських обов`язків по утриманню дитини. З часу окремого проживання, з вересня 2015 року і до сьогодні відповідач жодним чином не цікавиться життям та здоров`ям доньки, не бере участі в її вихованні, не бачиться та не спілкується з нею.

Вказує, що вони з донькою проживають окремо в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності, що стверджується витягом № 151305745 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 27 грудня 2018 року. Також, на підтвердження даної обставини надає суду Довідку № 15, видану 20 червня 2020 року ОСББ «Делюкс».

Пояснює, що вона займається вихованням доньки ОСОБА_4 самостійно, піклується про її фізичний і духовний розвиток. Так, дитина відвідує середню В групу дошкільного відділення навчально-виховного комплексу «Веселка» в м. Ужгород по вул. Володимирській, 38. Дана обставина стверджується Довідкою № 53 від 18 червня 2020 року, виданою за підписом директора навчально-виховного комплексу «Веселка».

Також, всі візити до педіатра вони з донькою здійснюють самостійно, ОСОБА_3 не цікавиться ні станом її здоров`я, ні плановими оглядами в лікаря, у випадку хвороби доньки не допомагає піклуватись про неї, коштів на лікування не надає.

Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, більше того свідомо ухиляється від батьківських обов`язків без поважних на те причин, тому вважає, що є всі підстави для позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої доньки.

Враховуючи вищевикладене, просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та покласти на відповідача витрати по справі.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.07.2020 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 вересня 2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак, 23.07.2020 року подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі. В заяві зазначив, що позовні вимоги він визнає, просить їх задовольнити. Окрім того, до заяви додав заяву від 01.07.2020 року, завірену приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу, зареєстровану в реєстрі за № 926 про підтримання позовної заяви ОСОБА_4 про позбавлення його батьківських прав.

Представник органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому Шатров В.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак, 23.09.2020 року подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. У клопотанні зазначив, що не заперечує проти прийняття заочного рішення по справі.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно з даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 30.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьком значиться ОСОБА_3 , а матір`ю - ОСОБА_2 .

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2016 року між ними було розірвано (справа № 683/2674/16-ц).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.08.2016 року ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % кожного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2016 року і до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з копії довідки за вих. № 15 від 20.06.2020 року, підписаної головою ОСББ «ДЕЛЮКС», ОСОБА_2 дійсно проживає з малолітньою дитиною ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ,

Дана квартира належить позивачці на праві приватної власності, що стверджується копією витягу № 151305745 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 27 грудня 2018 року.

Також, судом встановлено, що малолітня ОСОБА_4 відвідує середню В групу дошкільного відділення навчально-виховного комплексу «Веселка» в м. Ужгород по вул. Володимирській, 38, що стверджується копією довідки № 53 від 18 червня 2020 року, виданою за підписом директора навчально-виховного комплексу «Веселка».

Згідно з висновком органу опіки та піклування - Ужгородського міськвиконкому від 07.08.2020 року за № 534/23/02-19, батько дитини гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , останні відомі місця фактичного проживання якого: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , участі у вихованні доньки не приймає протягом тривалого періоду часу, розвитком та здоров`ям її не цікавиться, аліментів не сплачує, матеріальної допомоги не надає. Ухилення гр. ОСОБА_3 від виконання батьківських обов`язків по утриманню дитини підтверджується розрахунком про заборгованість зі сплати аліментів від 03.07.2020 року. Крім того,року гр. ОСОБА_3 написав нотаріально посвідчену заяву про відмову від своїх батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дане питання 04.08.2020 року розглядалось па комісії з питань захисту прав дитини. Батько дитини не з`явився на засідання комісії та не надав жодних відомостей щодо своїх) відношення стосовно розгляду даного питання, хоча йому було надіслано відповідні запрошення по останнім відомим місця фактичного проживання (запрошення № 500/23/01-19 та №501/23/01-19 від 16.07.2020 року). Під час розгляду даної заяви, заслухано заявника гр. ОСОБА_2 . З наданих нею пояснень встановлено, то батько не бачив доньку та не турбувався про неї протягом тривалого періоду часу.

Всі наведені обставини свідчать про те, що батько малолітньої свідомо ухиляється від її виховання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дичини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріально її не забезпечує.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 164 Сімейного Кодексу України, враховуючи інтереси малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчий комітет, як орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач жодних доказів на спростування доводів позивача не надав та у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, окрім того, подав через канцелярію суду заяву від 01.07.2020 року, завірену приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу, зареєстровану в реєстрі за № 926 про підтримання позовної заяви ОСОБА_4 про позбавлення його батьківських прав. Також, у заяві від 23.07.2020 року, поданої через канцелярію суду, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, просить їх задовольнити.

Таким чином встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому, для захисту прав та інтересів дитини, суд вважає, що позов слід задовольнити та позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 4, 13, 77-81, 89, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 150, 155, 164, 165 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту рішення - 02 жовтня 2020 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суд О.В. Лемак