Справа № 203/3789/19
Провадження № 2/0203/261/2020
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
18 лютого 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Колесніченко О.В.,
при секретарі Давіденко Ю.А.,
заочно розглянувши у спрощеному порядку у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в залі суду цивільну справу у паперовій формі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -
Відповідач свій відзив не подала, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляла і про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином згідно з ст. ст. 131, 187 ч. 6 ЦПК України за останнім відомим суду підтвердженим зареєстрованим місцем її постійного проживання (перебування), а також смс-судовими повістками за вказаним нею для укладення договору номер мобільного зв`язку.
З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 11 листопада 2019 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином.
У судове засідання не з`явилися всі учасники справи, і про причини своєї неявки відповідач не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого без фіксування судового процесу технічними засобами проведений заочний розгляд справи згідно з ст. ст. 280, 281 ЦПК України з урахуванням письмової згоди позивача, від якого надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, яка з`ясуванню обставин не перешкоджає.
Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з частковим задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.
Судом встановлено, що ТОВ «Веллфін» є юридичною особою, зареєстрованою як фінансова установа відповідно до розпорядження № 2606 від 27 жовтня 2015 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, з визначеним основним видом діяльності - кредитування, що підтверджується статутом товариства та випискою є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Рішенням Загальних Зборів учасників ТОВ «Веллфін» від 07 вересня 2015 року затвердженні правила надання грошових коштів у вигляді позики, які розміщені на офіційному веб-сайті товариства https://creditup.com.ua.

Згідно пунктів 4.1., 4.2. Правил заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті товариства, оформлює заявку на сайті шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення. У разі прийняття позитивного рішення товариство інформує заявника шляхом відправлення СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений в заявці, розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в особистому кабінеті шляхом надсилання електронного повідомлення на електрону адресу зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню заявник отримує електронну копію договору позики - пункт 6.3. правил. У разі отримання договору позики засобами електронного зв`язку, заявник укладає договір позики з товариством в особистому кабінеті - пункт 6.4. правил. Для підписання електронної форми договору позики заявник здійснює вхід на сайт товариства та за допомогою логіну та паролю входить до особистого кабінету - пункт 6.7. правил.

За умовами пунктів 6.10., 6.11., 6.12. Правил товариство надає позику у порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в договорі позики на рахунок банківської платіжної картки зазначено в заявці, перерахування грошових коштів здійснюється в строки не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання договору позики сторонами; датою укладення договору позики між товариством і позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок.

Судом встановлено, що відповідач приєдналася до Правил надання грошових коштів у вигляді позики, що розміщені на сайті ТОВ «Веллфін» та оформивши заявку, 19 вересня 2016 року уклала з ТОВ «Веллфін» договір позики № 74152 в електронній формі. Обставини укладення такого договору підтверджуються наданим в копії договором позики № ВП-18056-3 від 19 вересня 2016 року, який оформлений сторонами в електронній формі, роздруківкою заявки з офіційного веб-сайті товариства https://creditup.com.ua.

Відповідно до умов п. 1.1 вказаного договору, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 2400,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позика надається строком на 30 днів.

Позивачем в порядку, встановленому п. 1.4 договору позики, на картковий рахунок, вказаний відповідачем, перерахована сума позики в розмірі 2400,00 грн., що підтверджується повідомленням ТОВ «ТОВ "Вей Фор Пей» від 28 вересня 2019 року за вих. №4719-ВП, що здійснює організацію та переказ грошових коштів для ТОВ «Веллфін» згідно договору про організацію переказу грошових коштів від 18 травня 2016 року за № ВП-180516-3.

За визначенням, наданим у ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до положень статті 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закон№ 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII.

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст. ст. 641,644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

19 вересня 2016 року ОСОБА_1 у встановленому п.п. 4.1, 4.2. Правил надання грошових коштів у вигляді позики оформила на сайті ТОВ «Веллфін» заявку для отримання позики у розмірі 2400,00 грн. строком на 30 днів шляхом заповнення всіх полів заявки із зазначенням даних банківської картки, на яку просить перерахувати кошти, що підтверджується роздруківкою заявки з офіційного веб-сайту товариства https://creditup.com.ua. ТОВ «Веллфін» прийнято позитивне рішення та 19 вересня 2016 року через ТОВ ФК «Вей Фор Пей», з яким у позивача укладено договір про організацію переказу грошових коштів 18 травня 2016 року за № ВП-180516-3, здійснило переказ грошовий коштів в сумі 2400,00 грн. на платіжну картку відповідача.

Таким чином, належить дійти висновку, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

ТОВ ФК «Вей Фор Пей» листом від 28 вересня 2019 року за вих. №4719-ВП, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.44), підтвердило успішне перерахування 19 вересня 2019 року коштів на картку клієнта за дорученням ТОВ «Веллфін» з зазначенням суми коштів, маски картки, коду авторизації, номеру транзакції в системі.

Згідно п. 1.5. договору нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов:

1,8 процента від суми позики, але не менше ніж 20 (двадцять гривень 00 копійок) за перший день користування позикою;

1,8 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.2 цього Договору;

3,8 процента від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.2 цього Договору, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.

Сторони досягли згоди, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватиметься у відповідності до графіку розрахунків (п. 3.1. договору).

Згідно визначеного сторонами графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору позики, повернення позики здійснюється позичальником одним платежем 19 жовтня 2016 року в сумі 3696,00 грн., з яких 1296,00 грн. сплата процентів за користування позикою за період з 19 вересня 2016 року по 19 жовтня 2016 року (а.с.41-42).

За наданим позивачем суду розрахунком видно, що станом на 15 жовтня 2019 року позичальнику прострочена заборгованість в сумі 103 238,40 грн., з яких 2400,00 грн. основний борг, 48470,40 грн. заборгованість по відсоткам, 52368,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позичальник ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк і спосіб грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернула, жодних платежів на виконання договору не здійснювала, внаслідок чого прострочила зобов`язання за яким виникла заборгованість за основним зобов`язанням в розмірі позики у 2400,00 грн., що підлягає присудженню з відповідача на користь позивача, а також заборгованість за процентами за користування позикою, при вирішенні вимог про стягнення яких суд виходить з наступного.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За положеннями статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами договору позики № 74152 від 19 вересня 2016 року ТОВ «Веллфін», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики на 30 днів, а останній зобов`язувався повернути надану позику у повному обсязі не пізніше 19 жовтня 2016 року.

Таким чином, позикодавець ТОВ «Веллфін» відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто за 30 днів з 19 вересня 2016 року по 19 жовтня 2016 року, розмір яких за перевіреним в судовому засіданні розрахунком, виходячи з процентної ставки 1,8% за кожен день, становить 1296,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, однак після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати за користування позикою проценти передбачені договором.

Досліджений розрахунок заборгованості та підстави заявленого позову свідчать про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою в сумі 99542,40 грн. (47174,40 грн. строкової заборгованості та 52368,00 простроченої) включає період з 20 жовтня 2016 року по 15 жовтня 2019 року, тобто який виходить за межі строку кредитування та така сума заявлена з підстав, передбачених ст. ст. 1048, 1049 ЦК України як відсотки за користування коштами позики, а не як відповідальність за прострочення зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, а вимоги згідно ст. 625 ЦК України позивачем не заявлялись, то заявлена позикодавцем вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентах за користування позикою за період, який виходить за межі строку кредитування є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 81, 141, 209, 263-265, 268, 280, 282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (, 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48) з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), заборгованість за договором позики №74152 від 19 вересня 2016 року в розмірі 3696,00 грн. (три тисячі шістсот дев`яносто шість гривень 00 коп.) станом на 15 жовтня 2019 року, з яких: 2400,00 грн. основного боргу та 1296,00 грн. процентів за користування позикою за період з 19 вересня 2016 року по 19 жовтня 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (, 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48) з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), судовий збір в сумі 68,77 грн. (шістдесят вісім гривень 77 коп.).

Відповідач вправі подати до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом тридцяти днів, починаючи з наступного за днем складення повного рішення, з правом на поновлення такого пропущеного строку в разі подання цієї заяви протягом двадцяти днів з дня вручення копії повного заочного рішення суду.

Повне рішення підписане 21 лютого 2020 року у день його складення і, починаючи з наступного за цим дня, набирає законної сили після спливу тридцяти днів, протягом яких може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду відповідно до пп.пп. 15.1, 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України шляхом подання через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в паперовій формі апеляційної скарги, а така само відповідачем - з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя О.В. Колесніченко