Справа № 204/1913/15-ц
Провадження № 6/204/119/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Невеселій К.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», стягувач Акціонерне товариство «Імексбанк», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ТОВ «ФК «Фінрайт» звернулося до суду із заявою про заміну сторони стягувача у цивільній справі за позовною заявою АТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03.06.2015 року по справі № 204/1913/15 задоволено позовну заяву АТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 в повному обсязі та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Імексбанк» заборгованість за кредитним договором №999-00071425/1 від 04.09.2013 року у розмірі 23469 грн. 30 коп., з яких: 10000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 2199 грн. 30 коп. заборгованість по нарахованим і несплаченим відсоткам за користування кредитом, 5070 грн. 00 коп. комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку, 6200 грн. 00 коп. штраф. Також судом було вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі. 31.03.2020 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 126, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №999-00071425/1 від 04.09.2013 року, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт». На сьогоднішній час ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» не є стороною у цивільній справі № 204/1913/15 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідачем у якій є ОСОБА_1 , а отже, не має можливості користуватися набутими правами та обов`язками. За викладених обставин, виникла необхідність в заміні сторони у справі.

Представник заявника не з`явився в судове засідання, надавши на електронну пошту суду заяву про розгляд справи без участі представника, заяву підтримали.

В судове засідання інші особи не з`явились; неявка останніх не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши доводи заявника, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03.06.2015 року по справі №204/1913/15 задоволено позовну заяву АТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 в повному обсязі та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Імексбанк» заборгованість за кредитним договором №999-00071425/1 від 04.09.2013 року у розмірі 23469 грн. 30 коп., з яких: 10000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 2199 грн. 30 коп. заборгованість по нарахованим і несплаченим відсоткам за користування кредитом, 5070 грн. 00 коп. комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку, 6200 грн. 00 коп. штраф. Також судом було вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі.

Вказане рішення набрало законної сили, за яким АТ «Імексбанк» було надіслано виконавчі листи.

Разом з тим, 31.03.2020 р. між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «ФК «Фінрайт» укладено договір № 126 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення з врахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, у томі числі за кредитним договором №999-00071425/1 від 04.09.2013 року між ПАТ Імексбанк та ОСОБА_1 .

Таким чином, внаслідок укладення вказаного договору ТОВ «ФК «Фінрайт» стало правонаступником ПАТ «Імексбанк» щодо вимог за кредитним договором №999-00071425/1 від 04.09.2013 року.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (61-26197св18) зазначено, що за своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу; у зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановления оскаржуваних ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Аналогічна позиція міститься також у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10.

У пунктах 18, 23 рішення Європейського суду у справі Ліпісвіцька проти України зазначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в пункті 1 статті 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

У рішеннях Європейського суду у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України зазначається про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 124 Конституції України.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 також зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що у зобов`язанні за кредитним договором №999-00071425/1 від 04.09.2013 року між АТ «Імексбанк» та ОСОБА_1 , відбулася заміна кредитора, то відповідно до положень ст.442 ЦПК України, суд вважає необхідним замінити сторону стягувача у цивільній справі за позовною заявою АТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.512-514 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.12,13,15,16, 19,55,442, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» (місцезнаходження: 61003, м.Харків, пл.Павлівська, буд.10, оф.403), стягувач Акціонерне товариство «Імексбанк» (місцезнаходження: 65039, м.Одеса, пр.Гагаріна, буд.12-А), боржник ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про заміну сторони стягувача задовольнити.

Замінити сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» у цивільній справі №204/1913/15-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Н.В. Токар