КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6021/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Сирбул О.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Державний реєстратор Філії комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва Петришин Василь Михайлович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванченко Вадим Юрійович про скасування рішень державного реєстратора речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року,

встановив:

у жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на садовий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , визнати недійсним договори купівлі-продажу вказаного будинку та земельної ділянки, укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Також позивач подав заяву про забезпечення позову, у якій просив суд накласти арешт на садовий будинок та земельну ділянку та заборонити будь-яким особам вчиняти дії щодо реконструкції та зміни технічного стану садового будинку.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року заяву було задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із ухвалою, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з клопотанням про забезпечення позову, представник ОСОБА_1 посилався на те, що невжиття відповідних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист його прав, оскільки він звернувся до суду за захистом свого порушеного права власності на нерухоме майно шляхом визнання недійсними договорів та витребування будинку та земельної ділянки з чужого незаконного володіння, а відповідач може відчужити спірне майно, або вчинити інші дії щодо нього.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року заяву було задоволено в повному обсязі, накладено арешт на спірні садовий будинок та земельну ділянку, а також заборонено вчиняти дії щодо реконструкції та зміни технічного стану садового будинку.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно та заборони вчиняти дії щодо реконструкції будинку може призвести до порушення права позивача на ефективний захист своїх інтересів. Однак, з таким висновком суду колегія суддів у повному обсязі погодитись не може з наступних підстав.

У своїй апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що судом першої інстанції при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову не оцінено обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясовано відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам. Однак, такі доводи скаржника не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову в повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Доводи скаржника про те, що накладення арешту на спірне майно призводить порушення його права власності відповідача є безпідставними, оскільки виділені матеріали справи свідчать про те, що позивач звернувся до суду з вимогами про скасування реєстраційних дій та визнання недійсними договорів, на підставі яких відповідачі набули право власності на садовий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , а також просив витребувати на його користь вказане нерухоме майно з чужого незаконного володіння. Посилання скаржника на те, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні вимог про забезпечення позову, оскільки за відсутності встановленої заборони відповідачі не позбавлені можливості відчужити спірне майно без відома інших осіб у будь-який час, що, враховуючи предмет спору, може призвести до утруднення виконання рішення суду та ефективного захисту прав позивача.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 також посилався на те, що накладення арешту на майно призводить до завдання йому збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі вартості спірного майна, яке він міг відчужити, отримавши дохід. Вказані доводи апелянта можуть свідчити про наявність у нього наміру відчужити спірне майна до закінчення розгляду справи по суті, що призведе до утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Предметом спору в даному випадку є садовий будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , а тому накладення на них арешту до закінчення розгляду справи по суті відповідає меті забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Доводи скаржника про те, що судом не було досліджено обставини справи, зокрема щодо невиконання позивачем своїх зобов`язань перед ОСОБА_2 , також не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарг, оскільки питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи слід позов задовольнити або в позові відмовити суд вирішує під час ухвалення рішення відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України, а не на стадії забезпечення позову.

Судом першої інстанції було зроблено вірний висновок про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, однак не перевірено чи буде вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо реконструкції та зміни технічного стану садового будинку співмірним заявленим позовним вимогам.

Обґрунтовуючи відповідні вимоги заяви про забезпечення позову, представник позивача посилався на те, що ним була здійснена прибудова до спірного садового будинку, яка у встановленому законом порядку зареєстрована не була. Вказував, що зареєстрована площа будинку становить 231,4 кв.м., тоді як фактичного її розмір становить 825 кв.м. Разом з тим, виділені матеріали справи свідчать про те, що вимоги щодо вказаного майна позивачем не заявлялись, а тому у задоволенні заяви в цій частині слід відмовити.

Положеннями ст. 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин ухвала суду в частині заборони вчиняти дії щодо реконструкції та зміни технічного стану спірного садового будинку підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог заяви.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року в частині вирішення вимог заяви про заборону вчиняти дії щодо реконструкції та зміни технічного стану садового будинку скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо реконструкції та зміни технічного стану садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 07 вересня 2020 року.

Головуючий

Судді