Провадження №2-о/760/3/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

присяжних - Зуєвич Т.П., Володіна А.В.,

за участю секретаря - Хліменкової А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просив визнати недієздатним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та призначити опікуном ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є його рідним сином.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_4 є батьком заявника та стверджує, що останній не в змозі працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях та потребує постійного нагляду та турботи. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу він не здатен самостійно керувати своїми діями та усвідомлювати їх значення і наслідки, а тому потребує встановлення над ним опіки.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2019 відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки.

11.12.2019 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва призначено по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, судово-психіатричну експертизу, проведення якої, у встановлений законом строк, доручено судовим експертам у сфері судово-психіатричних експертиз Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (04655, м. Київ, вул. Кирилівська, 103А).

На вирішення експерта поставлено питання:

1)Чи є це захворювання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасовим психічним розладом здоров`я або стійким психічним захворюванням?

2)Чи здатен ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок цього захворювання усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними?

Для проведення експертизи направлено матеріали цивільної справи №760/25590/19 провадження №2-о/760/362/19 та медичну документацію.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

24.01.2020 від Київського міського центру судово-психіатричної експертизи надійшли матеріали цивільної справи та висновок судово-психіатричного експерта у відношенні ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити.

Орган опіки та піклування повнолітніх осіб Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації явку свого представника в судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, при цьому, від представника заінтересованої особи ОСОБА_5 надійшла заява, відповідно до якої остання просила розглянути справу без представника органу опіки і піклування повнолітніх осіб Солом`янської РДА.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Згідно ч.3 ст.297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про психіатричну допомогу», діагноз психічного розладу повинен встановлюватися відповідно до загальновизнаних міжнародник стандартів діагностики та Міжнародної статистичної класифікації хвороб. У цьому положенні також зазначено, що діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах безпосередньо не пов`язаних зі станом його або її психічного здоров`я.

Висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Отже, при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Зазначені висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року №6-384цс16.

У рішенні «Руденко проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що стаття 5 Конвенції, разом зі статтями 2, 3 та 4, стоїть у першому ряду фундаментальних прав, які захищають фізичну безпеку людини, та на її важливості у демократичному суспільстві (рішення у справах «Маккей проти Сполученого Королівства» (McKay v. the United Kingdom), та «Шторк проти Німеччини» (Storck v. Germany)).

За практикою Європейського суду з прав людини («Агопян до України»), словосполучення «згідно із законом» пункту 2 статті 8 «Право на повагу до приватного і сімейного життя» Конвенції по суті робить посилання на національне законодавство та передбачає обов`язок дотримуватися його матеріально-правових та процесуальних норм (див. рішення від 30 вересня 2010 року у справі «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» (Vladimir Polishchuk and Svetlana Polishchuk v. Ukraine)).

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №2 від 02.01.2020, вбачається, що ОСОБА_4 страждає стійким хронічним розладом у вигляді «Деменції при хворобі Альцгеймера» (F 00.1). ОСОБА_4 за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 - особа, про визнання якої недієздатною подано заяву, виявлено наявність стійких та значно виражених психічних і поведінкових порушень, які за своїм характером та ступенем вираженості, не здатний керувати своїми діями та усвідомлювати їх значення, потребує встановлення над ним опіки.

Відтак суд приходить до висновку, що втручання у приватне життя ОСОБА_4 , про яке йдеться, не суперечить національному законодавству та відповідає вимогам законності, передбачених статтею 8 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод».

Враховуючи викладене, суд вважає, що існують законні підстави для визнання ОСОБА_4 , недієздатним.

Згідно до ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Залізничним відділом ЗАГС, серія НОМЕР_1 , актовий запис №810.

Так, поданням органу опіки та піклування, яке є обов`язковим для вирішення питання судом про призначення опікуна, встановлюється доцільність призначення заявника опікуном над недієздатною особою, що проявляється в дослідженні обставин, які мають значення, а саме: чи є особа забезпечена матеріально та житлом, чи є медичні протипоказання для призначення її опікуном, як характеризується за місцем проживання, та який санітарно-гігієнічний стан утримання житла та чи задовільні житлово-побутові умови для проживання недієздатної особи.

При призначенні опікуна, суд враховує подання органу опіки та піклування повнолітніх осіб Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.08.2020 №108-10116 про доцільність призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також медичних протипоказань для призначення заявника опікуном немає. Матеріально та житлом забезпечений, санітарно-гігієнічні та житлово-побутові умови проживання задовільні.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті, згідно з частиною 7 вказаної статті Кодексу.

На підставі вищевикладеного, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.39, 60 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 13, 76 - 82, 295-300 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - задовольнити.

Визнати недієздатним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити опіку над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити строк дії рішення про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним тривалістю в два роки з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Г.О. Козленко

Присяжні : Зуєвич Т.П.

Володін А.В.