Справа № 138/3000/19
Провадження №:2/138/148/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2020 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю: секретаря Політанської Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниці про визнання недійсним рішенням та поновлення на квартирному обліку,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, зокрема, що в період з 1990 по 2017 роки він проходив військову службу, в тому числі з 21.10.1997 по 20.09.2005 та з 15.06.2006 по 25.10.2017 за контрактом в Збройних Силах України. З 08.10.1998 позивач перебував на квартирному обліку загальної черги при військовій частині, а з роками і члени його сім`ї: дружина ОСОБА_7 , син ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6 . В 2012-2013 роках позивач перебував на службі при військовій частині НОМЕР_2 , а 28.05.2014 відповідно до рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 позивача було знято з квартирного обліку при вказаній військовій частині в зв`язку з переводом до нового місця служби у військову частину НОМЕР_1 . В подальшому, 18.07.2014 позивач був зареєстрований при в/ч НОМЕР_1 та відповідно поставлений на квартирний облік при вказаній військовій частині і продовжував проходити військову службу. 28.09.2015 позивача перевели до нового місця службу у військову частину польову пошту НОМЕР_3 . В умовах дії АТО в Україні, з жовтня 2015 року по червень 2017 року, позивач брав участь в антитерористичній операції.

25.10.2017 наказом командира військової частини НОМЕР_4 № 169-РС відповідно до п.п. «ї» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивача було звільнено у запас у зв`язку із закінченням строку контракту. Службовим або постійним житлом за рахунок Міністерства оборони України позивач не забезпечений.

Разом з тим, в листопаді 2018 року позивач отримав витяг з протоколу № 32 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 07.11.2018, згідно якого житловою комісією було постановлено рішення про зняття його з квартирного обліку в/ч НОМЕР_1 , з складом сім`ї 3 особи, в тому числі: сина ОСОБА_5 , дочки ОСОБА_6 , на підставі витягу з наказу ПЗ начальника ГШ ЗСУ від 31.08.2015 № 196-РС.

Позивач вважає, що його було незаконно знято з житлового обліку 07.11.2018, оскільки він перебуваючи в період з 2015 по 2017 роки в зоні АТО не мав змоги займатись даним питанням, а військова частина НОМЕР_1 в той же період не приймала відносно нього та членів його сім`ї жодних рішень щодо квартирного обліку. Оскаржуване рішення про зняття його та членів його сім`ї з квартирного обліку було прийнято лише через три роки, після вибуття позивача з військової частини НОМЕР_1 . Бездіяльність відповідача щодо зняття позивача з квартирного обліку порушили його права та позбавили можливості щодо постановлення на квартирний облік при подальшому проходженні військової служби.

Враховуючи викладене позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить визнати недійсним протокол № 32 від 07.11.2018 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 в частині зняття його з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 , з складом сім`ї 3 особи, в тому числі сина ОСОБА_6 , дочки ОСОБА_6 , а також поновити його з сім`єю в складі трьох осіб на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 у списках осіб, що мають право на поліпшення житлових умов з 08 жовтня 1998 року.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддям від 28.11.2019 головуючим суддею в даній справі було визначено суддю Холодову Т.Ю.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.12.2019 було відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.12.2019 було вирішено провести процедуру врегулювання спору за участю судді, призначено проведення закритої наради за участю сторін. Підготовче провадження у справі зупинено.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20.02.2020 було припинено врегулювання спору за участю судді. Поновлено підготовче провадження у справі, справу вирішено передати до канцелярії Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області для проведення авторозподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддям від 20.02.2020 головуючим суддею в даній справі було визначено суддю Київську Т.Б.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.02.2020 справу було прийнято до провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08.04.2020 було закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.06.2020 було відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про зобов`язання відповідача виконати вимоги ухвали суду від 08.04.2020.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.06.2020 було відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про повторне витребування доказів.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.08.2020 було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 та ОСОБА_6 .

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали посилаючись на обставини зазначені в позові, зокрема, представник позивача вказав, що військовою частиною НОМЕР_1 було порушено строки зняття позивача з квартирного обліку, що позбавило його права на своєчасне постановлення на квартирний облік в іншій військовій частині, в яку його було переведено згідно наказу, так як обов`язок передачі справи військовослужбовця лежить саме на військовій частині. Крім того, просив поновити позивача на обліку у в/ч НОМЕР_1 , оскільки до військової частини НОМЕР_3 , в якій позивач служив до закінчення контракту, його справу для внесення до черги на квартирний облік не передали. На час звернення до суду позивач з сім`єю до якої входять його двоє дітей зареєстровані та постійно проживають на території в/ч НОМЕР_1 , а тому саме тут він бажає залишитись на квартирному обліку, оскільки перебуває в запасі та має вислугу більше 25 років.

Представники відповідача в/ч НОМЕР_1 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в повній мірі. Відзив на позов відповідачем не подано. Разом з тим, представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення про те, зокрема, що позивач повинен був хоча б раз в рік надавати в/ч НОМЕР_1 довідку про зміну житлових умов та те, що він вже не є військовослужбовцем, оскільки позивач звільнений у запас. Обов`язок подання таких довідок закріплений в Інструкції № 737 від 30.11.2011 Міністерства оборони України. Вказані довідки необхідні для перереєстрації на квартирному обліку. В разі відсутності довідок, житлова комісія військової частини може зняти особу з квартирного обліку. Разом з тим, оскаржуване рішення було прийнято не з підстави відсутності таких доказів, а з тієї підстави, що позивач був переведений на службу в іншу військову частину. На підставі наказу про переміщення до іншої військової частини позивач мав подати рапорт, для того, що його взяли на квартирний облік до тієї військової частини. Бездіяльність відповідача не перешкоджала позивачу стати на облік за новим місцем несення служби. Позивача було знято з квартирного обліку, після проведення інвентаризації, на підставі наявності наказу про його переведення до іншої військової частини. Позивач не може стати на квартирний облік з 1998 року у військовій частині НОМЕР_1 , оскільки його останнім місцем проходження служби була військова частина в м. Дніпро. На даний час позивач може лише стати в загальну чергу в гарнізоні м. Могилева-Подільського, як пенсіонер. При знятті позивача з квартирного обліку його не викликали на засідання житлової комісії, а лише повідомили про наявність такого рішення та вручили йому його копію.

Представник третьої особи КЕВ м. Вінниці, треті особи ОСОБА_6 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились. Про час та місце проведення судового засідання повідомлені завчасно та належним чином.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд, прийшов до висновку про наявні підстави для задоволення позову враховуючи таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 14.06.1993 по 30.09.1997 та перебував на військовій службі з 21.10.1997 по 25.10.2017, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_5 , витягом з особової справи від 18.09.2012 та військовим квитком серії НОМЕР_6 (а.с.16,17,20-24).

Згідно довідки № 10/1093 від 26.11.2012 виданої Управлінням матеріального забезпечення Управління міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області ОСОБА_1 на квартирному обліку в апараті УМВС в період з 14.06.1993 по 30.09.1997 не перебував, житловою площею не забезпечувався (а.с.25).

Як слідує з витягу із протоколу № 45 від 30.11.2012 житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 перебував у вказаній військовій частині на квартирному обліку із складом сім`ї чотири особи, в тому числі: дружини ОСОБА_7 , сина ОСОБА_5 , доньки ОСОБА_6 в загальній черзі з 08.10.1998 (а.с.26). Згідно довідок № 329 від 04.11.2013, № 564, 565 від 05.11.2013 виданих в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_7 , сином ОСОБА_6 , дочкою ОСОБА_6 (а.с.27-29).

Згідно витягу з протоколу № 65 від 28.05.2014 житлової комісії військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 було знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_2 в зв`язку з переводом до нового місця служби, а саме військової частини НОМЕР_7 м. Могилів-Подільський (а.с.30).

Та обставина, що ОСОБА_1 перебував в загальній черзі на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 в складі сім`ї з трьох осіб, в тому числі: сина ОСОБА_6 , дочки ОСОБА_6 стороною відповідача не заперечувалась.

Суду також надано відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.31). Дана обставина також підтверджується копією паспорту позивача серії НОМЕР_8 (а.с.14).

В судовому засіданні представник відповідача визнав ту обставину, що позивач зареєстрований за вказаною адресою разом з дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_6 .

Як слідує з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_7 № 221 від 28.09.2015 ОСОБА_1 вибув до нового місця служби у військову частину польова пошта НОМЕР_3 (смт. Гвардійське Дніпропетровської області) (а.с.35).

Разом з тим, позивач залишився на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується списками військовослужбовців Могилів-Подільського гарнізону, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень станом на 01.07.2016 де ОСОБА_1 знаходиться третім у вказаній черзі (а.с.106-108).

Згідно довідки № 1865/6 від 19.08.2017 виданої в/ч НОМЕР_9 ОСОБА_1 в період з 27.05.2015 по 06.11.2015, з 13.11.2015 по 07.01.2016, з 29.10.2016 по 15.06.2017 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях (а.с.36).

25.10.2017 ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби було звільнено у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_4 № 220 від 25.10.2017 (а.с.18).

07.11.2018 ОСОБА_1 з складом сім`ї 3 особи, в тому числі сина ОСОБА_6 , доньки ОСОБА_6 було знято з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з протоколу № 32 житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 07.11.2018. Підставою прийняття такого рішення вказано витяг з наказу ПЗ начальника ГШ ЗСУ від 31.08.2015 № 196-РС, яким його прийняли на службу у військову частину НОМЕР_3 (а.с.19).

Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним вказаного вище протоколу № 32 житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 07.11.2018 щодо зняття його та членів його сім`ї з квартирного обліку та поновлення на такому обліку.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями Житлового кодексу УРСР, а також спеціальним законодавством, яким врегульовано порядок забезпечення військовослужбовців житлом.

Так, відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами.

За загальним правилом встановленим ст. 40 ЖК Української РСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті.

Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що позивача разом з членами сім`ї в складі трьох осіб було знято з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов 07.11.2018 у зв`язку з переведенням позивача на службу у військову частину польова пошта НОМЕР_3 (смт. Гвардійське Дніпропетровської області).

Також суду надано диск з аудіозаписом, на якому міститься запис розмови голови житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та працівника КЕВ м. Вінниця, яка на його запитання пояснила, що оскільки позивач ще в 2015 році перевівся з військової частини НОМЕР_1 на службу в м. Дніпро, підстав тримати його на обліку у в/ч НОМЕР_1 у 2018 році немає. Позивач сам мав звернутись із рапортом за останнім місцем служби про постановлення його на квартирний облік. Позивач має звертатись до тієї військової частини з якої він йшов у відставку або в суд за захистом своїх прав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив, що він працює головою житлової комісії в/ч НОМЕР_1 . Також повідомив, що позивача мали зняти з квартирного обліку коли його було переведено. Облікову справу треба було передати до іншої військової частини. На час коли знімали позивача з обліку, облікової справи у військовій частині не було. Примірник облікової справи знаходить в КЕВ м. Вінниця та у позивача. На підставі листа КЕВ м. Вінниця було проведено перевірку облікових справ осіб, які перебувають на квартирному обліку. В наслідок перевірки було виявлено, що позивач вибув до іншого місця служби. З цієї підстави його було знято з квартирного обліку. З дня виключення зі списків з військової частини потрібно було вирішити питання про зняття його з квартирного обліку протягом місяця, однак попереднім керівництвом цього не було зроблено. Також свідок підтвердив, що мав розмову з працівником КЕВ м. Вінниця з приводу ситуації з позивачем, яка мала консультативний характер. Даний працівник займався формуванням списків. Він сам зробив запис їх розмови, а копію такого запису надав ОСОБА_1 .

Заперечуючи проти позову, представник відповідача, зокрема, посилався на положення Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим приміщенням затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 737 від 30.11.2011 (яка була чинна на час переведення позивача з військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_3 ).

Так, пунктом 2.18 Інструкції передбачено, що військовослужбовці та особи, звільнені з військово служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі, зокрема, переміщення військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт.

Разом з тим, вказана вище інструкція втратила чинність 16.10.2018, тоді як позивача разом з членами сім`ї було знято з обліку лише 07.11.2018, тобто через три роки після вибуття з військової частини НОМЕР_1 .

На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями затверджена Наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018, яка набрала чинності 16.10.2018.

Згідно п. 21 Інструкції Розділу VI затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, вказана вище норма не передбачає зняття з квартирного обліку військовослужбовців, які переміщуються до іншої військової частини для подальшого проходження військової служби.

Щодо підстав передбачених законом, то як уже зазначалось вище ст. 40 ЖК УРСР передбачає, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках, зокрема, виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи.

Разом з тим, доказів зміни реєстрації місця проживання позивача та його дітей, про яких вказано в позові, з 2015 року по час прийняття оскаржуваного рішення, суду надано не було. Фактично трудові відносини зі Збройними силами України позивача припинились не в 2015 році, а у 2017 році.

Заперечуючи проти позову, в судовому засіданні представник відповідача обґрунтовуючи законність оскаржуваного рішення про зняття позивача з квартирного обліку лише в листопаді 2018 року, тобто майже через три роки після вибуття останнього з військової частини НОМЕР_1 , посилався на те, зокрема, що позивач був зобов`язаний сам звертатись до військової частини НОМЕР_1 з довідками про його перереєстрацію квартирному обліку в порядку п. 2.19 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим приміщенням затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 737 від 30.11.2011.

При вирішенні даного спору суд звертає увагу на те, що згідно п. 2.19 Розділу ІІ Інструкції затвердженої наказом Міністерства оборони України № 747 від 30.11.2011 КЕВ (КЕЧ) району дійсно має право клопотати перед командування військової частини та житловою комісією військової частини про зняття з обліку військовослужбовця чи особи, звільненої з військової служби, облікові справи яких не пройшли щорічну перереєстрацію, у випадку, коли ними не надано: Ф-3; Ф-5 (у разі звільнення з військової служби довідка надається військовим комісаріатом); Ф-7 (у разі звільнення з військової служби довідка надається військовим комісаріатом). У разі надання військовослужбовцем чи особою, звільненими з військової служби, довідок, які підтверджуються неможливість проходження ними щорічної перереєстрації облікових справ у встановлений строк, та наявності довідок, вказаних в абзаці першому цього пункту, житлова комісія військової частини зобов`язана на черговому засідання розглянути питання про перереєстрацію облікової справи цього військовослужбовця, про що скласти відповідний протокол.

Разом з тим, підставою прийняття оскаржуваного рішення було проходження перереєстрації обліку позивача, а його переведення до іншої військової частини і таке рішення було прийнято більше ніж три роки після настання такої події.

Як уже зазначалось вище на час прийняття оскаржуваного рішення позивач уже був звільнений з військової служби у запас.

Також відповідач посилався на положення п. 2.16 вказаної вище Інструкції, зі змісту якого слідує, що якщо військовослужбовець, який, зокрема, звільняється в запас, перебуває на обліку та обирає для проживання після звільнення з військової служби з урахуванням існуючого порядку реєстрації інший населений пункт, відповідний командир військової частини за його рапортом за 6 місяців до звільнення в запас подає до військового комісаріату і КЕВ (КЕЧ) району, що знаходяться за обраним місцем проживання, необхідні документи для зарахування військовослужбовця на квартирний облік, на якому він перебуває до одержання жилого приміщення. На підставі повідомлення квартирно-експлуатаційного органу про зарахування такого військовослужбовця до черги на отримання жилого приміщення у військовому комісаріаті він знімається з обліку за останнім місцем служби.

Разом з тим, в даному випадку позивач 28.09.2015 був переміщений до іншого місця служби, а не звільнений зі служби. Крім того, даних щодо зміни місця реєстрації з того часу, як позивача так і його дітей, суду надано не було. Більше того, представник відповідача в судовому засіданні підтвердив ту обставину, що на час вирішення спору і позивач і, його двоє дітей про яких вказано в позові, зареєстровані на території військової частини НОМЕР_1 .

Пунктом 2.14 Розділу ІІ Інструкції затвердженої наказом Міністерства оборони України № 747 від 30.11.2011 передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення. При цьому перший примірник облікової справи разом з першим примірником Картки обліку направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби та розформування військової частини до військового комісаріату. Другий примірник облікової справи та другий примірний Картки обліку видаються військовослужбовці під час отримання ним довідки про перебування на квартирному обліку за попереднім місцем проходження служби та зняття з обліку, виданої командиром військової частини та відповідної КЕВ (КЕЧ) району, яка скріплюється печаткою КЕВ (КЕЧ) району, та довідки про здачу жилого приміщення.

Таким чином, командир військової частини НОМЕР_1 був зобов`язаний при переміщенні ОСОБА_9 до нового місця служби, у військову частину польова пошта НОМЕР_3 (смт. Гвардійське Дніпропетровської області) направити до вказаної військової частини примірник облікової справи разом з примірником Картки обліку.

Разом з тим, доказів вчинення відповідачем таких дій суду надано не було.

Враховуючи викладене вище, а також те, що відповідачем при переміщені ОСОБА_9 28.09.2015 до нового місця служби у військову частину НОМЕР_3 його облікової справи та Картки обліку передано не було, а також те, що питання про зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 було вирішено лише в листопаді 2018 року, тобто більше ніж через три роки після вибуття позивача з в/ч НОМЕР_1 , суд вважає, що такі обставини свідчать про порушення прав позивача щодо його перебування на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Доказів того, що позивачу було видано другий примірник облікової справи суду надано не було. Більше того, для постановлення на облік в іншій військовій частині військовослужбовець має подати, крім іншого, довідку про перебування на квартирному обліку за попереднім місцем проходження служби та зняття з обліку, виданої командиром військової частини, що передбачено п. 2.5. Розділу ІІ Інструкції затвердженої наказом Міністерства оборони України № 747 від 30.11.2011. Разом з тим, на час переведення до військової частини НОМЕР_3 довідки про зняття з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 не існувало.

На переконання суду така бездіяльність житлової комісії в/ч НОМЕР_1 давала позивачу право вважати, що він перебуває на відповідному обліку з місцем реєстрації і мати логічне очікування, щодо можливості реалізації своїх житлових прав військовослужбовця Збройних сил України.

Крім того, згідно довідки № 1865/6 від 19.08.2017 виданої в/ч НОМЕР_9 , згідно якої ОСОБА_1 в період з 27.05.2015 по 06.11.2015, з 13.11.2015 по 07.01.2016, з 29.10.2016 по 15.06.2017 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях.

Таким чином, враховуючи викладене суд вважає, що житлові права позивача, як військовослужбовця, який перебуває у запасі Збройних сил України та має більше 25 років вислуги, були порушені, а тому суд має їх захистити.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема, і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18) та від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19)).

При цьому суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, яким законом потрібно керуватися для вирішення спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18)).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 наголосила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 викладене у виді протоколу № 32 від 07.11.2018 є рішення індивідуальної дії, яке не має ознак правочину, таке рішення не можливо визнати не дійсним.

На думку суду, право позивача слід захистити шляхом визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 у виді протоколу № 32 від 07.11.2018 в частині зняття його з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 , разом із сім`єю, сином ОСОБА_6 , дочкою ОСОБА_6 .

В свою чергу, ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

При цьому, дія вказаної норми не пов`язується з тим, з якої підстави військовослужбовець звільнений в запас.
Враховуючи викладене вище, зміст вказаної норми, яка передбачає, що позивач, якого було звільнено у запас у зв`язку із закінченням дії контракту має право на перебування на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, а також враховуючи те, що повноваження житлової комісії військової частини щодо поновлення на такому обліку є дискреційними, суд вважає, що слід зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України поновити позивача, разом із сім`єю в складі трьох осіб, в тому числі сина ОСОБА_6 , дочки ОСОБА_6 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства Оборони України, тобто, за зареєстрованим місцем проживання, та включити його до списку осіб, що мають право на поліпшення житлових умов з 08.10.1998.

Крім того, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави, відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи положення п. 2.16, 2.18, 2.19 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим приміщенням затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 737 від 30.11.2011, п. 21 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями затверджена Наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018, ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 40 Житлового кодексу УРСР та керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 у виді протоколу № 32 від 07.11.2018 в частині зняття з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 , разом із сім`єю в складі двох осіб: сина ОСОБА_5 , дочки ОСОБА_6 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України поновити ОСОБА_1 , разом із сім`єю в складі трьох осіб, в тому числі: сина ОСОБА_5 , дочки ОСОБА_6 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства Оборони України та включити його до списку осіб, що мають право на поліпшення житлових умов з 08.10.1998.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь Державної судової адміністрації України судові витрати у виді судового збору в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні можуть оскаржити рішення суду першої інстанції до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 12.10.2020.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 , місцезнаходження: с. Карпівка Могилів-Подільського району Вінницької області;
Третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниця, , місцезнаходження: вул. Стрілецька, 87, м. Вінниця;
Третя особа: ОСОБА_5 , 1999 року народження, місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Третя особа: ОСОБА_6 , 2003 року народження, місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя: Т.Б.Київська