Справа № 191/2131/20
Провадження № 2/191/661/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко Г.В.

за участю секретаря - Лободи Т.О.

розглянувши, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 30.03.2006 року.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві.

Формулярами та стандартними формами є саме "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифи Банку", які згідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі.

Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема умови договору банківського рахунку (ст.. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.. 1054 ЦК України).

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 13000.00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 3.2, п. 3.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку.

Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.

Але в процесі користування кредитним рахункам Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

Таким чином, у порушення п. 6.5 Договору,а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатите на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд".

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 04.05.2020 року має заборгованість - 25099.91 грн., яка складається з наступного: 23176.40 гри. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 0,00 три. - заборгованість за поточним тілом кредита; 23176,40 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0, 00 - заборгованість за нарахованими відсотками; 1923, 51 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0, 00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625; 0, 00 грн. - нарахована пеня; 0, 00 грн. нарахована комісія.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів ПАТ КБ «Приватбанк».

Просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 25 099, 91 грн. за кредитним договором № б/н від 30.03.2006 року, та судові витрати у розмірі 2102, 00 грн.

Представником позивача Гребенюк О.С. при зверненні до суду із даним позовом зазначено, що позовні вимоги остання підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але до початку надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, розгляд справи просить проводити без його участі.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.

За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено парафом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків.

З 21.05.2018 року найменування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що не є перетворенням юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 30.03.2006 року підписано анкету-заяву про приєднання до «Умов та Привал надання банківських послуг» у ПриватБанку , що складає між ним та банком Договір без номеру, без визначення кредитного ліміту.

Формулярами та стандартними формами є саме "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифи Банку", які згідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі.

Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 13000.00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 3.2, п. 3.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку.

Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.

Але в процесі користування кредитним рахункам Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

Таким чином, у порушення п. 6.5 Договору,а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатите на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд".

Згідно з частинами 1, 4 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, згідно Розрахунку заборгованості наданому позивачем, станом на 04.05.2020 року має заборгованість - 25099.91 грн., яка складається з наступного: 23176.40 гри. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 0,00 три. - заборгованість за поточним тілом кредита; 23176,40 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0, 00 - заборгованість за нарахованими відсотками; 1923, 51 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0, 00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625; 0, 00 грн. - нарахована пеня; 0, 00 грн. нарахована комісія.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору без номеру від 30.03.2006 року, укладеного між ним та АТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості підтверджений документально, а позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 25099, 91 грн.

Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 грн. 00 коп.

На підставі викладено, ст.ст. 526, 527, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 274, 279, п.9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь АТ КБ «ПриватБанк», адреса місця розташування: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, на рах. № НОМЕР_2 , МФО: 305299, , заборгованість за договором без номеру від 30.03.2006 року станом на 04.05.2020 року в сумі 25 099 (двадцять п`ять тисяч дев`яносто дев`ять) гривень 91 копійок, яка складається з: 23176.40 гри. - тіло кредита, 1923, 51 грн. - прострочені відсотки.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь АТ КБ «ПриватБанк», адреса місця розташування: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, на рах. № НОМЕР_2 , МФО: 305299, , судовий збір у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г. В. Бондаренко