УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року

м. Київ

провадження №22-з/824/729/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

судді: Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1

про ухвалення додаткового рішення

у справі №369/9347/16-ц Києво-Святошинського районного суду Київської області

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк",

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2016 року позивач - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк", звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вищевказаним позовом.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.03.2018 відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року частково задоволено апеляційну скаргу позивача та змінено рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.03.2018в частині мотивів відмови у задоволенні позову.

07 вересня 2020 року відповідачка ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

Заяву мотивовано тим, що при подачі відповідачем касаційної скарги підлягав сплаті судовий збір в сумі 207 961,70 грн. Відповідачем сплачено 19 210,00 грн судового збору, а решту суму судового збору - 188 751,70 грн ухвалою Верховного Суду від 06.06.2019 відстрочено. В постанові Верховного Суду від 22.04.2020, якою справу направлено на новий апеляційний розгляд, вирішено питання про стягнення із ОСОБА_1 судового збору в сумі 188 751,70 грн.

Зазначила, що оскільки постановою Київського апеляційного суду від 04.08.2020 апеляційну скаргу позивача задоволено частково та змінено рішення суду в частині мотивів відмови у задоволенні позову, то судовий збір в сумі 207 961,70 грн за подання ОСОБА_1 касаційної скарги має бути покладено на АТ "Альфа-Банк".

За наведених обставин просила ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засідання заяву підтримали та просили задовольнити.

Позивач - АТ "Альфа-Банк", належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Не погодившись із судовим рішенням суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 подала касаційну скаргу. У відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір" за подання касаційної скарги підлягав сплаті судовий збір в сумі 207 961,70 грн.

Згідно квитанції №7 від 06.05.2019 ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання касаційної скарги в сумі 19 210,00 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2019 року ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору в сумі 188 751,70 грн (207961,70-19210,00) до ухвалення Верховним Судом судового рішення у справі.

Постановою Верховного Суду від 22.04.2020 скасовано постанову апеляційного суду від 26.02.2019 та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 188 751,70 грн судового збору за подання касаційної скарги.

При новому розгляді справи Київським апеляційним судом 04 серпня 2020 року прийнято постанову. суд апеляційної інстанції погодився з рішенням суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову. Разом з тим, змінив рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови у задоволенні позову.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_1 посилалась на те, що суд апеляційної, змінюючи рішення суду першої інстанції, не вирішив питання про розподіл судових витрат, зокрема судового збору в сумі 207 961,70 грн, який підлягав сплаті за подання ОСОБА_1 касаційної скарги. Тобто, відповідачка просила суд апеляційної інстанції вирішити питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді касаційної інстанції.

Так, згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, як передбачено підпунктом б) пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у випадку скасування або зміни судового рішення в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді першої інстанції.

Також положеннями підпункту в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України передбачено обов`язок суду апеляційної інстанції зазначати в резолютивній частині постанови розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

В той же час, положеннями цивільного процесуального закону не передбачено повноважень суду апеляційної інстанції вирішувати питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді касаційної інстанції. А застосування аналогії процесуального закону не допускається.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем у суді касаційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 270, 389 ЦПК України,

П О С ТА Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст ухвали складено 07 жовтня 2020 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна