Справа №: 398/4303/19
провадження №: 2/398/478/20
"18" лютого 2020 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі
головуючого судді Ніколаєва М.В.,
з участю секретаря Безкоровайної А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрія цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Кабанова Ірина Олександрівна, до Олександрійської міської ради, де треті особи: Олександрійська міська державна нотаріальна контора та Комунальне підприємство Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на спадкове майно,
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кабанова І.О., звернулася до суду з позовом в інтересах позивача, у якому просить визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 7/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
На обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначає, що позивач ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 7/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері. За життя мати позивача ОСОБА_2 , склала на ім`я позивача заповіт, посвідчений 28.07.1992 р. секретарем виконкому Димитрівської селищної Ради народних депутатів м. Олександрія Бандурко Т.В. При складанні заповіту ОСОБА_2 , будучи людиною похилого віку, не надала уваги тому, що за правовстановлюючими документами, квартира, в якій вона була зареєстрована і проживала, і належала їй, зазначена як 7/100 часток житлового будинку.
У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач звернулася до Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 з заявою про прийняття спадщини, яка складеться з квартири АДРЕСА_1 , на що отримала лист про відмову, мотивований тим, що позивачем не надано належних правовстановлюючих документів на спадкове майно.
У зв`язку з відмовою у вчиненні нотаріальних дій, позивач не має іншої можливості оформити свої спадкові права після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 , тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.12.2019 року справу відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.01.2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, на позовних вимогах наполягають.
Представник відповідача Олександрійської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.
Представник третьої особи - Олександрійської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи - Комунального підприємства Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити на підставі наявних матеріалів справи заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-284 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 16 вересня 1991 року, виданого Димитрівською селищною радою міста Олександрія Кіровоградської області, актовий запис № 93 (а.с. 19).
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження НОМЕР_2 , виданого 16.03.1954 року (а.с. 20).
Відповідно до копії ордеру № 30 від 25.01.1971 року, вказаний ордер видано ОСОБА_4 на право заняття квартири АДРЕСА_2 (а.с. 31).
Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , встановлено, що власниками вказаного квартири у частках 7/50 та 7/50 були ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 13-15).
Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 07 квітня 1992 року, виданого державним нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори Дрюченко Л.Г., та зареєстрованого в реєстрі за № 2-636 та в Олександрійському МБТІ за № 795/5, встановлено, що ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , належить право власності на Ѕ частину спільного майна подружжя. Відповідно до вказаного свідоцтва, ОСОБА_2 є власником 7/50 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 27).
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину від 07 квітня 1992 року, виданого державним нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори Дрюченко Л.Г. встановлено, що ОСОБА_2 , дружина померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , є спадкоємцем його майна. Відповідно до вказаного свідоцтва, ОСОБА_2 успадкувала від чоловіка ОСОБА_4 7/100 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 28).
ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 29 травня 2018 року, виданого Виконавчим комітетом Олександрійської селищної ради міста Олександрія Кіровоградської області, актовий запис № 30 (а.с. 18).
ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала та була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 24).
28.07.1992 року ОСОБА_2 склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Димитрівської селищної ради народних депутатів м. Олександрія Бандурко Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 468, відповідно до якого ОСОБА_2 належну їй квартиру АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_1 . Вказаний заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 26).
Як вбачається з копії архівної довідки № 892 від 02.09.2019 року, виданої КП «ОМБТІ», право власності на майно по АДРЕСА_1 а саме на вісім квартир АДРЕСА_1 , за архівними даними КП «ОМБТІ» належить, зокрема ОСОБА_2 у розмірі 7/100 частки на підставі свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя від 07.04.1992 року та в розмірі 7/100 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.04.1992 року. Квартири АДРЕСА_4 1,3,4,,5,6,7,8 належать іншим особам. Відповідно до вказаної довідки, назва смт. Димитрове змінена смт. Олександрійське на підставі постанови Верховної ради України від 12.05.2016 року № 1353-VІІ (а.с 23).
Листом № 1148/01-16 від 04.06.2019 року Олександрійською міською державною нотаріальною конторою № 1 позивачеві ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку із тим, що нею для підтвердження права власності спадкодавця надано документи: свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_2 на 7/100 (сім сотих) часток житлового будинку АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 , на 7/100 (сім сотих) часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Однак позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті матері у виді квартири АДРЕСА_2 , а в правовстановлюючих документах спадкодавця зазначено її (померлої) право власності не на квартиру, а на частки в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 16).
Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 59224636 від 30.01.2020 року, що надана суду Олександрійською міською державною нотаріальною конторою № 1 встановлено, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 Олександрійською міською державною нотаріальною конторою № 1 21.09.2018 року заведено спадкову справу № 434-2018 (а.с.81-82) .
З інформації, наданої суду завідувачем Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 від 30.01.2020 року № 192/01-16 вбачається, що 21.09.2018 року на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом заведена спадкова справа № 434/2018 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інших спадкоємців відповідно до матеріалів спадкової справи не встановлено (а.с. 80-164).
Відповідно до заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, що знаходиться в матеріалах спадкової справи № 434/2018, заведеної після смерті ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 21 вересня 2018 року звернулася до Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , якою прийняла спадщину після смерті матері (а.с. 83).
Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст. 1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.
За приписами ст. ст. 1233 - 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 ЦК України.
Як вбачається з матеріалів справи, померла ОСОБА_2 залишила заповіт, відповідно до якого належну їй квартиру АДРЕСА_2 заповіла позивачеві ОСОБА_1 . Проте відповідно до правовстановлюючих документів спадкодавець є власником 7/100 часток будинку АДРЕСА_1 , а не квартири АДРЕСА_5 . Таким чином спадкування за заповітом в даному випадку не може бути застосоване.
У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.
Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 відкрилася спадщина, а саме 7/100 часток будинку АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері ОСОБА_2 . Позивач у встановлені законом строки звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, таким чином спадщину прийняла.
Враховуючи встановлені обставини, а також те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через нотаріальні органи, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на вказане майно в порядку спадкування за законом.
Не зважаючи на те, що суд задовольняє позов повністю, враховуючи, що спір у справі виник не з вини відповідача, в порядку ч. 9 ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на позивача.
Керуючись статями 1216-1226,1233-1234,1258,1261,1267-1273 ЦК України, статтями 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_6 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 7/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .
Судові витрати покласти на позивача.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційну скаргу на заочне рішення може бути подано позивачем до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 18 лютого 2020 року.
Учасники справи:
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_6 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_6 );
ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_7 ).
Суддя М.В. Ніколаєв