РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/2572/20

провадження у справі № 2/0285/836/20

07 жовтня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……….……………………………Васильчук Л.Й.

за участю секретаря судового засідання….................Музика Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу

за позовом представника позивача - адвоката Кобриної Ніни Михайлівни в інтересах ОСОБА_1

до місцевої територіальної громади в особі Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району

про визнання права власності на спадкове майно, земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року представник позивачки звернувся до суду з позовом до відповідача та просила визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) право власності на земельну частку (пай), що знаходиться в адміністративних межах по реформованому КСП Промінь с. Ужачин Новоград-Волинського р-ну, Житомирської області, що належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0225170.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом, а саме на земельну частку (пай) по реформованому КСП Промінь с. Ужачин Новоград-Волинського р-ну під № 287 ЖТ 0225170. При зверненні до приватного нотаріуса було виявлено відсутність Сертифіката на вказану земельну ділянку у зв`язку з чим була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З метою захисту майнових прав позивача змушена звернутись до суду.

Сторони в судове засідання не прибули, надіслали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть від 13.04.2001 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є матірю позивачки ОСОБА_1 .

З довідки виконавчого комітету Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району від 25.06.2020 № 515 слідує, що ОСОБА_2 була зареєстрована в АДРЕСА_1 одна.

Згідно довідки виконавчого комітету Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району від 13.05.2020 № 408 встановлено, що ОСОБА_2 дійсно була включена в списки розпаювання земельних часток КСП Промінь Новоград-Волинського району Житомирської області під № НОМЕР_1 , та видано сертифікат ЖТ № 0225170.

Із відповіді відділу у Новоград-Волинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 02.07.2020 року слідує, що згідно запису № 313 від 25.12.1999 Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Новоград-Волинською райдержадміністрацією, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0225170 видано ОСОБА_2 , про що засвідчено її підписом.

Приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) КСП Промінь у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно повідомлення нотаріуса 15.06.2020 заведено спадкову справу № 141/2020 після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заяву про видачу спадщини подала дочка померлої ОСОБА_1 , інші особи про прийняття спадщини не звертались.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 .

Пунктом 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п. 2 вищезазначеного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Зі змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта.

Право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час виготовлення колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), зокрема є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" судам слід враховувати, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N720/95 і має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено правовий статус відповідних підприємств, порядок їх реорганізації, перетворення та членства у них громадян.

Пунктом 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 передбачено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Таким чином, зазначеною нормою передбачено право осіб на виділення земельної частки за рахунок резервного фонду після розпаювання земель між членами підприємства.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 на час своєї смерті мала право на земельну частку (пай) у КСП Промінь с. Ужачин Новоград-Волинського району Житомирської області і отримала сертифікат на земельну частку (пай), однак відсутність оригіналу зазначеного сертифікату позбавляє позивача можливості оформлення права власності на спадкове майно у нотаріуса.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення).

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Так як до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачкою своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про необхідність визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), що залишилася після смерті ОСОБА_2 .

Відтак позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 19, 76-81, 200, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), що знаходиться в адміністративних межах по реформованому КСП Промінь с. Ужачин, Новоград-Волинського району Житомирської області, що належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0225170 виданого відповідно до рішення Новоград-Волинської районної державної адміністрації від 25.12.1999 № 313.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено - 07.10.2020.

Головуюча суддя Л.Й. Васильчук