ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2020 року

м. Харків

справа № 638/8327/20

провадження № 22-ц/ 818/4031/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Кругової С.С., Яцини В.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Супрун Я.С.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Акціонерне товариство «Кредобанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», ОСОБА_2 ,

інші учасники справи:

третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Куляник Ігор Ярославович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова, постановлену 22 червня 2020 року у складі судді Хайкіна В.М.,

УСТАНОВИВ:

Сімнадцятого червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила: 1) визнати недійсним договір факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги» б/н від 29.11.2011, укладений між Приватним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» (надалі ПрАТ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (надалі ТОВ); 2) визнати недійсним договір про відступлення прав за договорами іпотеки від 16.12.2011, який укладений між ПрАТ і ТОВ та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. за №5389; 3) визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію права приватної власності за ТОВ на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; 4) визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 23.06.2017, укладений між ТОВ та ОСОБА_2 і посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. за №1259; 5) визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що була здійснена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.; 6) визнати протиправним та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №21084206 від 23.06.2017 року про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка була здійснена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.06.2020 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 відмовлено з посиланням на п.1 ч.1 ст.186 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України). Суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту та підстав поданого ОСОБА_1 позову й заяви про забезпечення позову вбачається, що спір між сторонами виник з приводу укладеного між ПрАТ і ТОВ договору факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги б/н від 29.11.2011 та договору про відступлення прав за договором іпотеки від 16.12.2011. Тому зазначені правовідносини не належать до цивільних, а спір має розглядатися судом господарської юрисдикції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду від 22.06.2020 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження. В обґрунтування посилається на незаконність і необґрунтованість ухвали, порушення судом норм процесуального права. А саме, предметом заявленого ОСОБА_1 спору є незаконне звернення стягнення в позасудовому порядку за іпотечним договором № 3762 від 20.11.2006 на квартиру АДРЕСА_2 шляхом її відчуження на користь ОСОБА_2 , а не оспорювання укладених між ПрАТ і ТОВ договорів факторингу та відступлення права вимоги. Однією зі сторін оспореного ОСОБА_1 договору є ОСОБА_2 , яка не є суб`єктом господарювання.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , проти її задоволення заперечує. Посилається на те, що предметом заявленого ОСОБА_1 позову є оскарження господарських договорів (договору факторингу й відступлення права вимоги), укладених між суб`єктами господарювання (ПрАТ і ТОВ). Вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування державної реєстрації права власності на неї за ОСОБА_2 є похідними. До того ж позивач ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання.

Інших відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга представника позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як убачається з матеріалів справи, позов ОСОБА_1 обґрунтований тим, що 20.11.2006 чоловік позивача ОСОБА_5 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 . У зв`язку з недостатністю коштів на придбання Квартири 20.11.2006 ОСОБА_5 уклав із Відкритим акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» кредитний договір № Ф2030/11-06 (А010148), за умовами якого ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 79000 доларів США, що на той час було еквівалентно 440 640 гривням. З метою забезпечення кредитного зобов`язання 20.11.2006 між тими ж сторонами був укладений іпотечний договір, за умовами якого предметом іпотеки виступила Квартира. Після смерті ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_1 16.05.2014 звернулася до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Назаренко О.О. із заявою про прийняття спадщини, за якою була відкрита спадкова справа. Двадцять четвертого червня 2015 року на адресу Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Назаренко О.О. надійшла претензія ТОВ про обов`язки спадкодавця. Із зазначеної претензії позивач дізналася, що публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (правонаступник відкритого акціонерне товариство «Кредобанк») 29.11.2011 уклало з ТОВ договір факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги б/н і 16.12.2011 - договір про відступлення прав за договором іпотеки.

У позові ОСОБА_1 просить визнати укладені між ПрАТ і ТОВ 29.11.2011 і 16.12.2011 договори недійсними у зв`язку із тим, що ТОВ не мало законного права укладати з ПрАТ такі договори, оскільки боржником за договором факторингу не може бути не суб`єкт господарювання. Враховуючи відсутність у ПрАТ права на укладення оспорених договорів, право вимоги до ОСОБА_5 за кредитним договором № Ф2030/11-06 (А01048) від 20.11.2006 до ТОВ не перейшло.

Не зважаючи на це, ТОВ в позасудовому порядку звернуло стягнення на Квартиру та 23.06.2017 уклало з ОСОБА_2 нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу Квартири. 23.06.2017 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович прийняв рішення індексний номер 35845092 про державну реєстрацію права власності на Квартиру за ОСОБА_2 .

Зазначені незаконні дії унеможливили оформлення ОСОБА_1 права на спадщину після смерті чоловіка.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Під підставами позову розуміють обставини, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, а також факти, що підтверджують ці обставини. Такими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто факти, які зумовлюють певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Тому до підстави позову не можуть входити обставини, які виступають доказами в справі. З ними закон не пов`язує виникнення, зміну або припинення прав чи обов`язків. Вони лише підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять у підставу позову.

Колегія суддів погоджується із доводами відзиву на апеляційну скаргу про те, що предметом заявленого ОСОБА_1 позову є оскарження укладеного 29.11.2011 ПрАТ з ТОВ договору факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги б/н і укладеного 16.12.2011 між тими ж сторонами договору про відступлення прав за договором іпотеки. Разом з тим, предметом її позову є також оскарження права власності на Квартиру, спадкові права на яку ОСОБА_1 не може оформити внаслідок протиправних, на її думку, дій відповідачів. В цілому позов ОСОБА_1 спрямований саме на захист цивільного права позивача на спадкування Квартири після смерті чоловіка ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про не підсудність позову ОСОБА_1 місцевому загальному суду. Позов ОСОБА_1 спрямований на захист цивільного права, не зважаючи на те, що однією із позовних вимог є оспорювання дійсності договорів, укладених між юридичними особами. Тому апеляційна скарга ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, а ухвала суду від 22.06.2020 - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 390, 391 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 червня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 7 вересня 2020 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді С.С. Кругова

В.Б. Яцина