Дата документу 30.09.2020 Справа № 317/2386/13-ц
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 317/2386/20Головуючий у 1-й інстанції Яркіна С.В.
Пр. № 22-ц/807/1487/20Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюк В.О. на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 24 грудня 2019 року за заявою боржника ОСОБА_1 , стягувач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі Банк) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною заявою (т.с. 2 а.с. 91-113), в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий Запорізьким районним судом Запорізької області 02 вересня 2014 року, у справі ЄУН № 317/1403/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () заборгованості за кредитним договором № 6192262 від 06.03.2008 р. у сумі 148636,79 доларів США та 115937,64 грн., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 3441,00 грн.

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначав, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. На підставі договору іпотеки, у зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, державним реєстратором Зінченко Ю.О. Виконавчого комітету Гуляйпілської міської ради Запорізької області було прийнято рішення про передачу нерухомого майна, переданого в іпотеку, у власність Банку, про що було прийнято відповідне рішення № 420225468 від 12.07.2018 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором здійснено запис про право власності за № 27009952.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви визначено суддю суду першої інстанції ОСОБА_2 (т.с. 2 а.с. 114).

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 24 грудня 2019 року (т.с. 2 а.с. 125-126) вищезазначену заяву боржника ОСОБА_1 у цій справі задоволено.

Виконавчий лист, виданий Запорізьким районним судом Запорізької області 02 вересня 2014 року, у цивільній справі № 317/1403/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку () заборгованості за кредитним договором №6192262 від 06.03.2008 р. у сумі 148636,79 доларів США та 115937,64 грн., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 3441,00 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюк В.О. у своїй апеляційній скарзі (т.с. 2 а.с. 134-187) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити у повному обсязі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 2 а.с. 188).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 04 червня 2020 року (т.с. 2 а.с. 208), справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 2 а.с. 210), з урахуванням навантаженості судді - доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 18 суддів замість 40 суддів за штатом) та відпустки судді-доповідача у період з 06.07.2020 року по 07.08.2020 року включно (т.с. 2 а.с. 221-222).

Учасники справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судовому засіданні 20 серпня 2020 року апеляційним судом розпочато розгляд цієї справи по суті: заслухано доповідь судді - доповідача, пояснення всіх учасників цієї справи, після роз`яснення в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України апеляційним судом представникам стягувача та боржника їх права надати (не надати) апеляційному суду докази (довідку Банку тощо) про повне припинення обов`язку боржника перед Банком за вищезазначеним кредитним договором тощо, а також наслідки незаявлення такого клопотання, а саме: апеляційний суд буде переглядати законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах наявних у цій справі доказів та матеріалів справи, у розгляд цієї справи апеляційним судом оголошено перерву, оскільки представники стягувача та боржника зазначали, що вважають за доцільне скористуватись вказаним правом та надати апеляційному суду зазначені докази.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, за змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України в редакції Закону № 540-IX, який був чинним з 02.04.2020 року по 16.07.2020 року включно, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. …. 371… цього Кодексу.. , а також строк…розгляду апеляційної скарги … продовжуються на строк дії такого карантину.

В Україні на час розгляду цієї справи апеляційним судом карантин діє з 12 березня 2020 року по 31 жовтня 2020 року включно, що є загальновідомою інформацією.

10 вересня 2020 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюк В.О. подав апеляційному суду через канцелярію клопотання із додатком (т.с. 2 а.с. 242-255), в якому просив долучити до матеріалів цієї справи копію постанови Запорізького апеляційного суду від 23 червня 2020 року в іншому складі суддів у справі ЄУН 0810/4476/2012 у подібних відносинах за участю тих самих учасників справи.

16 вересня 2020 року боржник ОСОБА_1 подав апеляційному суду заяву із додатком (т.с. 3 а.с. 1-2), в якій просив долучити до матеріалів цієї справи довідку Банку про повне припинення обов`язку боржника перед Банком за вищезазначеним кредитним договором.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши у судовому засіданні 30 вересня 2020 року доповідь судді-доповідача, пояснення усіх учасників справи, у тому числі:

- старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюк В.О., який просив задовольнити апеляційну скаргу, у тому числі з посиланням на судову практику апеляційного суду в іншому складі суду,

- боржника ОСОБА_1 та його представника адвоката Крошка В.В. (т.с. 2 а.с. 228-229), а також представника Банку, як стягувача, - ОСОБА_3 (т.с. 2 а.с. 122-123), які заперечували проти задоволення апеляційної скарги державного виконавця, права якого ухвалою суду першої інстанції у цій справі не порушені; при цьому, зазначали, що Банк просив державного виконавця повернути виконавчий лист, оскільки Банк в позасудовому порядку перевів в рахунок погашення заборгованості боржника за вищезазначеним кредитним договором на предмет іпотеки (нерухоме майно), що належить боржнику, проти чого боржник не заперечує і оспорювати у судовому порядку у подальшому не збирається, тому, на час розгляду цієї справи судом першої інстанції повністю припинився обов`язок боржника перед Банком за вищезазначеним кредитним договором, будь-які претензії чи вимоги до боржника з боку Банку відсутні і не будутьвиникати у майбутньому, підтвердженням тому є довідка Банку від 22.01.2020 року № КНО-44.2.5/31, копія якої надана боржником апеляційному суду у матеріали цієї справи за підписом представника Банку Солодовнік Д.С., якій має повноваження на видачу таких довідок, державний виконавець не позбавлений права вирішувати питання про стягнення з боржника будь-якого виконавчого збору в іншій спосіб окремо від цієї справи,

перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюк В.О. у цій справі не підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цій справі, керувався ст. 258-261, 353-355, 432 ЦПК України та виходив із такого.

06 березня 2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 6192262 (т.с. 1 а.с. 11-16).

Також 06 березня 2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки № 6192269, відповідно до умов якого ОСОБА_1 в іпотеку ЗАТ «ПУМБ» квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (т.с. 1 а.с. 21-26).

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 05 березня 2014 року по цивільній справі № 317/2386/13-ц №/п 2/317/35/2014 задоволено позов ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 6192262 від 06.03.2008 у сумі 148636,79 доларів США та 115937,64 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3441,00 грн. (т.с. 1 а.с. 79-80).

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18 квітня 2014 року по цивільній справі № 317/1403/14-ц №/п 2-п/317/14/2014 заяву про перегляд заочного рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05 березня 2014 року по цивільній справі за позовом ПАТ«ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення (т.с. 1 а.с. 92).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 08 липня 2014 року, заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05 березня 2014 року в цій справі залишено без змін (т.с. 1 а.с. 161-164).

02 вересня 2014 року представнику ПАТ «ПУМБ» судом видано копію рішення та виконавчий лист по вказаній цивільній справі (т.с. 1 а.с. 169).

15 вересня 2014 року головним державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ Касас Коньон О.Р. відкрито виконавче провадження №44678916 з виконання виконавчого листа № 317/1403/14-ц, виданого 02.09.2014 (т.с. 1 а.с. 172).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 130637978 від 12.07.2018, державним реєстратором Виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області Зінченко Ю.О. 12.07.2018 прийнято рішення № 42025468 про передачу нерухомого майна, переданого в іпотеку, у власність Банку. 10.07.2018 здійснено запис про право власності № 27009952, відповідно до якого, власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (т.с. 2 а.с. 112).

Таким чином, оскільки АТ «ПУМБ» скористалося своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, як це передбачено ст. 36 Закону України «Про іпотеку», на підставі ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» будь-які вимоги АТ «ПУМБ» щодо виконання ОСОБА_1 основного зобов`язання є припиненими.

Згідно із ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо …. обов`язок боржника відсутній повністю … у зв`язку з його припиненням…

У зв`язку із вищевикладеним, та беручи до уваги те, що боржник ОСОБА_1 виконав обов`язок перед АТ «ПУМБ», а АТ «ПУМБ» погоджується з фактами, викладеними заявником в його заяві і не заперечує проти її задоволення, суд першої інстанції вважав за необхідне виконавчий лист, виданий 02.09.2014, по цивільній справі № 317/1403/14-ц за позовом ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 4 ст. 432 ЦПК України про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Згідно із ч. 5 ст. 432 ЦПК України ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюк В.О. не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на законі та належних, допустимих доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюк В.О.

Так, в силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Однак, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України у цій справі відсутні, та зокрема державним виконавцем апеляційному суду не надані.

Не може бути доказом, передбаченим ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі судове рішення іншої судової колегії апеляційного суду у подібних відносинах, надана державним виконавцем апеляційному суду у цій справі (т.с. 2 а.с.245-253).

Останнє не має преюдиційного значення для суду у цій справі і не є джерелом права.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

Додаткові помилкові посилання суду першої інстанції у цій справі про добровільне виконання боржником обов`язку перед Банком за вищезазначеним виконавчим листом у цій справі та визнання недійсним зобов`язання боржника перед Банком за вищезазначеним кредитним договором, окрім припинення обов`язку боржника перед Банком за вищезазначеним кредитним договором повністю (довідка Банку т.с. 3 а.с. 2 надана боржником апеляційному суду, та яка може бути прийнята апеляційним судом до уваги у цій справі, як доказ, передбачений ст. 367 ч.2 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги державного виконавця) не призвели до неправильного вирішення вищезазначеної заяви боржника судом першої інстанції у цій справі по суті, а тому не можуть бути підставою для скасування апеляційним судом правильної по суті ухвали суду першої інстанції про визнання таким, що не підлягаю виконанню повністю, вищезазначеного виконавчого лист у цій справі апеляційним судом за результатами розгляду апеляційної скарги державного виконавця, права якого цією ухвалою не могли бути порушені і не порушені.

Оскільки, державний виконавець не позбавлений права окремо від цієї справи вирішувати питання про стягнення з боржника будь-якого виконавчого збору, пов`язаного із примусовим виконанням вищезазначеного виконавчого листа у цій справі, який судом у цій справі визнано таким, що не підлягає виконанню повністю лише з дати набрання законної сили ухвалою суду у цій справі у зв`язку із припиненням обов`язку боржника перед Банком, а до цього вказаний виконавчий лист був виданий судом непомилково та деякий час виконувався державним виконавцем у примусовому порядку.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім того, у разі відмови державному виконавцю у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок боржника будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 12, 141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюк В.О. залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 24 грудня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 02.10.2020 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.