Номер провадження 2/754/4329/20 Справа №754/2730/20
12 жовтня 2020 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва
під головуванням судді Бабко В.В.
за участю секретаря судового засідання Івченка В.А.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивачі звернулися з позовом до суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03.03.2020 відкрито провадження по справі.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачам на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про право власності. В квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_6 , колишній чоловік позивачки ОСОБА_5 . Відповідач виїхав з квартири позивачів фактично з 2015 року, однак заяву про зняття з реєстраційного обліку не подав. У зв`язку з тим, що відповідач фактично не проживає, але зареєстрований у приватній власності позивачів на нього нараховуються платежі за комунальні послуги. Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, тягне для позивачів додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, тощо, а також перешкоджає розпорядженню цим майном. У зв`язку з викладеним позивачі просять суд визнати ОСОБА_6 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_2 в судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. До суду надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Позивач ОСОБА_3 в судові засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчать матеріали справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Позивач ОСОБА_4 12.06.2020 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. 06.10.2020 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача ОСОБА_4 , позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Позивач ОСОБА_5 12.06.2020 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. 06.10.2020 до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити
Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання». Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності та не подано відзиву на позовну заяву.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
За згодою позивачів суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.
Судом встановлені такі факти та їм правовідносини.
Квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної, спільної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідно до свідоцтва про право власності, видане Відділом привитазії державного житлофонду Ватутінської районної ради від 04.01.1998.
20.08.2004 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22.05.2008 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розірвано.

Як установлено судом, ОСОБА_6 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_6 за адресою реєстрації не проживає з 2015, добровільно виїхав з квартири, що підтверджується актами складеними від 23.08.2019, 11.09.2019, 02.10.2019, 27.11.2019, 20.12.2019 та 29.01.2020 комісією в складі Комлик Людмили Володимирівни, Муренко Лесі Олегівни, Свистуна Антона Івановича підписані та завірені начальником ЖЕД-313 Олійник М.М.

Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вищенаведені норми цивільного законодавства України дають підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, № 4, №7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідач порушує право власності позивачів, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивачі обмежені у здійсненні свого права власності. Факт реєстрації в квартирі відповідача завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачам матеріальної шкоди.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачів про визнання ОСОБА_6 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмір 840,80грн

Керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 16, 319, 321, 391 ЦК України, статтями 2, 4, 12, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_6 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 840,80грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 .

Позивач2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 .

Позивач3: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 .

Позивач4: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено та підписано 12.10.2020, у відповідності до частини 5 статті 268 ЦПК України.

Суддя В.В.Бабко