Єдиний унікальний номер 235/1028/20
Номер провадження 22-ц/804/2453/20
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року

м. Бахмут

справа № 235/1028/20

провадження № 22-ц/804/2453/20

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Никифоряка Л.П., Халаджи О.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу № 235/1028/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі (нарахованої, але не виплаченої при звільненні),

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця»,

на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2020 року (суддя Клікунова А.С.), ухваленого в приміщенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, повне судове рішення складено 22 травня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В лютому 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого послалась на те, що перебувала у трудових правовідносинах з відповідачем. 01 червня 2017 року згідно наказу відповідача №1088/ДН-ОС, вона була звільнена на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України (за угодою сторін). На дату звільнення за період з березня 2017 року по червень 2017 року їй не була виплачена заробітна плата у розмірі 12 829,02 грн., що підтверджується розрахунками заробітної плати та довідкою відповідача б/н від 06 грудня 2017 року. На теперішній час з боку відповідача виплата заробітної плати їй не здійснена.

Просила суд стягнути з АТ «Українська залізниця» на її користь невиплачену заробітну плату за період з березня 2017 року по червень 2017 року у розмірі 12 829,02 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі (нарахованої, але не виплаченої при звільненні) задоволено: стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за березень - червень 2017 року в загальній сумі 12 829 грн. 02 коп. (сума визначена без урахування прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів). Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заробітної плати в межах місячного платежу за квітень 2017 року в сумі 5 726 грн. 54 коп.(сума визначена без урахування прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів). Судові витрати по справі, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, віднесено на рахунок АТ «Українська залізниця» стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн.80 коп.

Судове рішення мотивоване тим, що право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», позивач перебувала з відповідачем в трудових відносинах до 01 червня 2017 року, виконувала свої трудові обов`язки в повному обсязі, але при звільненні не отримала всі належні їй платежі, майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського Суду з прав людини та нормам діючого законодавства України. Відповідачем не доведено факт проведення відповідно до статті 116 КЗпП України повного розрахунку з позивачем після звільнення, а тому її вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду відповідач - АТ «Українська залізниця», посилається на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що з 16 березня 2017 року, у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» та виробничих підрозділів підпорядкованих дирекції, викликаних припиненням переміщення вантажу через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської області шляхами залізничного та автомобільного сполучення, відповідно Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», введеного в дію Указом президента України від 15 березня 2017 року № 62/2017, нарахування заробітної плати було припинено. Наслідком вищевказаного рішення є відсутність зв`язку з виробничими підрозділами структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця», а також передачі з непідконтрольної території первинних документів.

Вважає, що суд першої інстанції не застосував Науково-правовий висновком Торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року до вимоги по стягненню заробітної плати. В зазначеному документі ретельного описуються всі події, які унеможливили здійснення нарахування та виплати заробітної плати. Аналогічну позицію підтримує Верховний суд України в постановах від 23 березня 2016 року по справам №6-364цс16; №6-365цс16.

Науково-правовим висновком Торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року визнано, що терористична загроза та загроза територіальній цілісності України, що супроводжується актами тероризму, є надзвичайними, непередбачуваними та невідворотними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання відповідачем, передбачених трудовим договором.

Відповідач не мав об`єктивної можливості перевірити факт виконання позивачем своїх професійних обов`язків та виконати свої зобов`язання згідно ст.ст.47,83,115,116 КЗпП України.

Нарахування заробітної плати та інших виплат є неможливим, оскільки таке нарахування проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатним розписом, розцінками та нормами праці, табелем обліку використання робочого часу, розпорядженнями про надбавки та премії за умови, що господарська діяльність здійснювалась. Достовірно встановлено, що через захоплення підприємства невідомими особами відповідач втратив контроль над виробничими потужностями підприємства, нерухомим майном та документацією.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

17 серпня 2020 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить відмовити в задоволені апеляційної карги та залишити рішення без змін.

В обґрунтування відзиву зазначає, що суд першої інстанції повною мірою дослідив всі факти та обставини які мають значення для справи, застосував необхідні норми законодавства до спірних правовідносин. Вважає рішення суду першої інстанції об`єктивним, законним та обґрунтованим.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2018 року № 938, змінено тип публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменованого його в акціонерне товариство «Українська залізниця», .

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», прийнятою відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі на базі Державного підприємства «Донецька залізниця» згідно додатку №1.

Також КМУ своєю постановою від 2 вересня 2015 року за №735 затвердив Статут ПАТ «Українська залізниця», відповідно до якого товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

21 жовтня 2015 року в Єдиному державному реєстрі проведено державну реєстрацію ПАТ Українська залізниця. «Державне підприємство Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

З трудової книжки ОСОБА_1 серійний номер НОМЕР_1 вбачається здійснення таких записів про трудову діяльність: 22 липня 2015 року: прийнята на посаду інженера з охорони праці сектору з охорони праці ДП «Донецька залізниця» Локомотивне депо Ясинувата-Західне; 13 липня 2016 року: Державне підприємство «Донецька залізниця реорганізовано шляхом злиття у Регіональну філію «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариство «Українська залізниця»; 13 липня 2016 року: Локомотивне депо Ясинувата-Західне ДП «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ Ясинуватське локамотивне депо структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»; 01 червня 2017 року: звільнена за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с.10-13).

Наказом начальника структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 17 березня 2017 року № 236/ДНД, підтверджується, що у зв`язку із відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності, викликаних перекриттям усіх залізничних колій, що ведуть до лінії розмежування з непідконтрольною українській владі територією, встановлено початок простою з 20 березня 2017 року для всіх працівників виробничих підрозділів дирекції; на час простою встановлено щоденний режим роботи згідно діючих Правил внутрішнього трудового розпорядку та зобов`язано всіх працівників, які знаходяться на простої, з`являтися на свої робочі місця, актові зали, кабінети технічного навчання; зобов`язано працівників, які знаходяться на простої, розписуватися на початку та наприкінці робочого дня в «Журналі обліку приходу-уходу працівників, які знаходяться на простої»; на весь період простою працівникам в табелі обліку використання робочого часу проставляти літерний код «П»; оплату за час простою не з вини працівників провести з розрахунку 2/3 тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) за весь час простою згідно графіку роботи. (а.с.70).

З розрахунків (табуляграм) заробітної плати ВП ТЧ Ясинувата СП «ДДЗП» філії «Дон.зал» ПАТ УЗ вбачається, що ОСОБА_1 за січень 2017 року: нараховано - 3793,90 гривень (оплата почасових - 3423,01 гривень, надбавка за вислугу - 239,61 гривень, індексація зарплати - 61,88 гривень, матеріальна допомога - 69,40 гривень), сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілковий внесок та іншого - 2041,78 гривень; за лютий 2017 року: нараховано - 4007,46 гривень (оплата почасових 3615,70, надбавка за вислугу - 253,10 гривень, індексація зарплати - 65,36 гривень, матеріальна допомога - 73,30 гривень), сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілковий внесок та іншого - 1372,41 гривень; за березень 2017 року: нарахована - 3739,04 гривень (оплата почасових 1930,39 гривень, надбавка за вислугу - 135,13 гривень, оплата простоїв - 1305,12 гривень, виплата до заохочувал.-ювілейної дати - 300,00 гривень, матеріальна допомога - 68,40 гривень), сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілковий внесок та іншого - 2973,21 гривень; за квітень 2017 року: нарахована - 5726,54 гривень (оплата щорічної відпуски - 1032,00 гривень, оплата відпустки за ненормов. працю 516,00 гривень, осн. відп. за мин. пер. - 688,00 гривень, оплата простоїв - 834,78 гривень, матеріальна допомога - 104,76 гривень, виплата по колективному договору - 2379,00 гривень, оплата відп. за ненорм. працю - 172,00 гривень), сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілковий внесок та іншого - 4553,64 гривень; за травень 2017 року: нарахована - 1442,90 гривень (оплата простоїв - 1416,50 гривень, матеріальна допомога - 26,40 гривень, оплата відп. за ненорм. працю - 172,00 гривень), сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілковий внесок та іншого - 1147,36 гривень; за червень 2017 року: нарахована - 1920,54 гривень (компенсація за невикористану відпустку - 1725,80 гривень, оплата простоїв - 159,61 гривень, матеріальна допомога - 35,13 гривень), сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілковий внесок та іншого - 1527,19 гривень. З розрахунку заробітної плати за березень - червень 2017 року за розрахунковими листами (табулеграмамми), входить оплата простоїв (код 340) (а.с.14,15,16,17,18,19).

В листі Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 726 від 15.04.2020 року зазначено наступну інформацію стосовно виплати ОСОБА_1 належних сум при звільненні: - заробітна плата з вже здійсненим утриманням податків та зборів за період з 01.01.2017 року по 28.02.2017 року у розмірі 6203,51 гривень перерахована на розрахунковий рахунок позивача № НОМЕР_2 у АБ «Експрес банк України»; - за період з 01.03.2017 року по 15.03.2017 року позивачу нарахована заробітна плата з урахуванням обов`язкових утримань податків на доходи та інших зборів у сумі 243,00 гривень, яка станом на 15.04.2020 року не отримана; - Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національної безпеки України» припинено переміщення вантажів згідно із законодавством України, припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей шляхами залізничного та автомобільного сполучення; з 16.03.2017 року від бухгалтерії виробничого підрозділу «Ясинуватське пасажирське локомотивне депо» та особисто від ОСОБА_1 до Дирекції у м. Лиман не надходили оригінали документів для нарахування та виплати заробітної плати, табелі обліку робочого часу з відмітками про фактично відпрацьований час, оригінал особової картки форми П-2, оригінали внутрішніх наказів (розпоряджень) та інше, тому не має можливості надати табель обліку робочого часу, довідку про суму заробітної плати з розшифруванням за видами виплат, розмірами і підставами відрахувань та сумами заробітної плати, що підлягає виплаті при звільненні за кожен місяць окремо, довідку про розмір компенсації за невикористану відпустку при звільненні, довіку про будь-які інші належні при звільненні виплати; надати належним чином засвідчені копії документів, а саме особової картки П-2, табелі обліку робочого часу за березень 2017 року - червень 2017 року, наказу про надання щорічної відпустки, розрахункових листків за січень 2017 року - червень 2017 року, розрахунку компенсації за невикористану відпустку, розрахунку вихідної допомоги, наказів про встановлення неповного робочого часу не вбачається можливим, оскільки первинна документація знаходиться на непідконтрольній території у колишньому ВП «Ясинуватське пасажирське локомотивне депо» у м. Ясинувата Донецької області на непідконтрольній території; станом на день звільнення позивача заборгованість з виплати заробітної плати за період з січень - травень 2017 року відсутня (а.с.68).

З довідки Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» № 726/2 від 15.04.2020 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 : в січні 2017 року нарахована заробітна плата в сумі 3793,90 гривень, фактична кількість відпрацьованих годин - 143, сума до видачі після утримань - 3016,84 гривень; в лютому 2017 року нарахована заробітна плата в сумі 4007,46 гривень, фактична кількість відпрацьованих годин - 152, сума до видачі після утримань - 3186,67 гривень; в березні 2017 року нарахована заробітна плата в сумі 300,00 гривень, фактична кількість відпрацьованих годин - 0, сума до видачі після утримань - 243,00 гривень; за квітень - червень 2017 року заробітна плата не нарахована, кількість фактично відпрацьованих годин 0 (а.с.69).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга АТ «Українська залізниця» задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа виникла з трудових відносин та ціна позову складає 12 829,02 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», позивач перебувала з відповідачем в трудових відносинах до 01 червня 2017 року, виконувала свої трудові обов`язки в повному обсязі, але при звільненні не отримала всі належні їй платежі, майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського Суду з прав людини та нормам діючого законодавства України. Відповідачем не доведено факт проведення відповідно до статті 116 КЗпП України повного розрахунку з позивачем після звільнення, а тому її вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Відповідно до статті 23 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі i сприятливі умови праці та на захист від безробіття.

Частиною 3 статті 43 Конституції України встановлено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

На підставі частини 1 статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статтею 116 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, наприклад, справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, а також справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/ «правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу № 1 є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було достовірно встановлено, що позивач та відповідач перебували в трудових відносинах.

З трудової книжки ОСОБА_1 серійний номер НОМЕР_1 вбачається здійснення таких записів про трудову діяльність: 22 липня 2015 року: прийнята на посаду інженера з охорони праці сектору з охорони праці ДП «Донецька залізниця» Локомотивне депо Ясинувата-Західне; 13 липня 2016 року: Державне підприємство «Донецька залізниця реорганізовано шляхом злиття у Регіональну філію «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариство «Українська залізниця»; 13 липня 2016 року: Локомотивне депо Ясинувата-Західне ДП «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ Ясинуватське локамотивне депо структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»; 01 червня 2017 року: звільнена за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с.10-13).

Наказом начальника структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 17 березня 2017 року № 236/ДНД, підтверджується, що у зв`язку із відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності, викликаних перекриттям усіх залізничних колій, що ведуть до лінії розмежування з непідконтрольною українській владі територією, встановлено початок простою з 20 березня 2017 року для всіх працівників виробничих підрозділів дирекції; на час простою встановлено щоденний режим роботи згідно діючих Правил внутрішнього трудового розпорядку та зобов`язано всіх працівників, які знаходяться на простої, з`являтися на свої робочі місця, актові зали, кабінети технічного навчання; зобов`язано працівників, які знаходяться на простої, розписуватися на початку та наприкінці робочого дня в «Журналі обліку приходу-уходу працівників, які знаходяться на простої»; на весь період простою працівникам в табелі обліку використання робочого часу проставляти літерний код «П»; оплату за час простою не з вини працівників провести з розрахунку 2/3 тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) за весь час простою згідно графіку роботи. (а.с.70).

З розрахунків (табуляграм) заробітної плати ВП ТЧ Ясинувата СП «ДДЗП» філії «Дон.зал» ПАТ УЗ вбачається, що ОСОБА_1 за січень 2017 року: нараховано - 3793,90 гривень (оплата почасових - 3423,01 гривень, надбавка за вислугу - 239,61 гривень, індексація зарплати - 61,88 гривень, матеріальна допомога - 69,40 гривень), сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілковий внесок та іншого - 2041,78 гривень; за лютий 2017 року: нараховано - 4007,46 гривень (оплата почасових 3615,70, надбавка за вислугу - 253,10 гривень, індексація зарплати - 65,36 гривень, матеріальна допомога - 73,30 гривень), сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілковий внесок та іншого - 1372,41 гривень; за березень 2017 року: нарахована - 3739,04 гривень (оплата почасових 1930,39 гривень, надбавка за вислугу - 135,13 гривень, оплата простоїв - 1305,12 гривень, виплата до заохочувал.-ювілейної дати - 300,00 гривень, матеріальна допомога - 68,40 гривень), сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілковий внесок та іншого - 2973,21 гривень; за квітень 2017 року: нарахована - 5726,54 гривень (оплата щорічної відпуски - 1032,00 гривень, оплата відпустки за ненормов. працю 516,00 гривень, осн. відп. за мин. пер. - 688,00 гривень, оплата простоїв - 834,78 гривень, матеріальна допомога - 104,76 гривень, виплата по колективному договору - 2379,00 гривень, оплата відп. за ненорм. працю - 172,00 гривень), сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілковий внесок та іншого - 4553,64 гривень; за травень 2017 року: нарахована - 1442,90 гривень (оплата простоїв - 1416,50 гривень, матеріальна допомога - 26,40 гривень, оплата відп. за ненорм. працю - 172,00 гривень), сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілковий внесок та іншого - 1147,36 гривень; за червень 2017 року: нарахована - 1920,54 гривень (компенсація за невикористану відпустку - 1725,80 гривень, оплата простоїв - 159,61 гривень, матеріальна допомога - 35,13 гривень), сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілковий внесок та іншого - 1527,19 гривень. З розрахунку заробітної плати за березень - червень 2017 року за розрахунковими листами (табулеграмамми), входить оплата простоїв (код 340) (а.с.14,15,16,17,18,19).

Розрахунки заробітної плати за березень - червень 2017 року узгоджуються з наказом начальника СП «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 17 березня 2017 року № 236/ДНД, яким було встановлено початок простою з причин, незалежних від працівників, у вказаному виробничому підрозділі залізниці з 20 березня 2017 року (а.с.70).

Відповідно до норм статей 115, 116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець.

В листі Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 726 від 15.04.2020 року зазначено наступну інформацію стосовно виплати ОСОБА_1 належних сум при звільненні: - заробітна плата з вже здійсненим утриманням податків та зборів за період з 01.01.2017 року по 28.02.2017 року у розмірі 6203,51 гривень перерахована на розрахунковий рахунок позивача № НОМЕР_2 у АБ «Експрес банк України»; - за період з 01.03.2017 року по 15.03.2017 року позивачу нарахована заробітна плата з урахуванням обов`язкових утримань податків на доходи та інших зборів у сумі 243,00 гривень, яка станом на 15.04.2020 року не отримана; - Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національної безпеки України» припинено переміщення вантажів згідно із законодавством України, припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей шляхами залізничного та автомобільного сполучення; з 16.03.2017 року від бухгалтерії виробничого підрозділу «Ясинуватське пасажирське локомотивне депо» та особисто від ОСОБА_1 до Дирекції у м. Лиман не надходили оригінали документів для нарахування та виплати заробітної плати, табелі обліку робочого часу з відмітками про фактично відпрацьований час, оригінал особової картки форми П-2, оригінали внутрішніх наказів (розпоряджень) та інше, тому не має можливості надати табель обліку робочого часу, довідку про суму заробітної плати з розшифруванням за видами виплат, розмірами і підставами відрахувань та сумами заробітної плати, що підлягає виплаті при звільненні за кожен місяць окремо, довідку про розмір компенсації за невикористану відпустку при звільненні, довіку про будь-які інші належні при звільненні виплати; надати належним чином засвідчені копії документів, а саме особової картки П-2, табелі обліку робочого часу за березень 2017 року - червень 2017 року, наказу про надання щорічної відпустки, розрахункових листків за січень 2017 року - червень 2017 року, розрахунку компенсації за невикористану відпустку, розрахунку вихідної допомоги, наказів про встановлення неповного робочого часу не вбачається можливим, оскільки первинна документація знаходиться на непідконтрольній території у колишньому ВП «Ясинуватське пасажирське локомотивне депо» у м. Ясинувата Донецької області на непідконтрольній території; станом на день звільнення позивача заборгованість з виплати заробітної плати за період з січень - травень 2017 року відсутня (а.с.68).

З довідки Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» № 726/2 від 15.04.2020 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 : в січні 2017 року нарахована заробітна плата в сумі 3793,90 гривень, фактична кількість відпрацьованих годин - 143, сума до видачі після утримань - 3016,84 гривень; в лютому 2017 року нарахована заробітна плата в сумі 4007,46 гривень, фактична кількість відпрацьованих годин - 152, сума до видачі після утримань - 3186,67 гривень; в березні 2017 року нарахована заробітна плата в сумі 300,00 гривень, фактична кількість відпрацьованих годин - 0, сума до видачі після утримань - 243,00 гривень; за квітень - червень 2017 року заробітна плата не нарахована, кількість фактично відпрацьованих годин 0 (а.с.69).

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наданих позивачем доказів та на відсутність заборгованості перед позивачем.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що відповідачем не надано будь-яких доказів, які б підтвердили відсутність заборгованості перед позивачем.

Доводи відповідача, що відсутність первинної документації унеможливлює нарахування позивачу сум, щодо яких виник спір, не приймаються з огляду на те, що обов`язок здійснювати нарахування та виплату заробітної плати, інших виплат, належних працівникові, а так само вести бухгалтерський, податковий облік тощо лежить на роботодавці, а не на працівникові. За цих обставин втрата підприємством первинних документів не позбавляє його обов`язку здійснювати нарахування та виплату заробітної плати.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2018 року у справі № 243/5469/17.

За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, частина 2 - збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Позивачем надано до суду копію трудової книжки, яка містить всі записи про час роботи позивача, розрахунки заробітної плати, наказ про встановлення простою.

На підставі вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач в свою чергу надав довідку Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» № 726/2 від 15.04.2020 року, згідно яких позивачу за березень 2017 року нараховано заробітну плату в розмірі 300,00 грн., до виплати 243,00 грн. (а.с.69).

Проте, відповідно до листа Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 726 від 15.04.2020 року вказана сума в розмірі 243,00 грн. позивачем не отримана.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед позивачем відповідач не надав.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дав належної оцінки Науково-правовому висновку Торгово-промислової палати № 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року, яким підтверджується настання для відповідача з 20 березня 2017 року обставин непереборної сили, що є підставою для звільнення від виплати заборгованості по заробітній платі, є необґрунтованими.

Відповідно до Науково-правового висновку Торгово-промислової палати України №126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року щодо унеможливлення виконання обов`язків, передбачених законодавством України про працю при вивільнені працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) терористична загроза та загроза територіальної цілісності України, у тому числі територій міста Донецьк Донецької області, міста Луганськ Луганської області, що супроводжується актами тероризму, для подолання яких направлене проведення в Донецькій та Луганській областях антитерористичної операції у 2014 році та станом на поточну дату заходи її проведення тривають є надзвичайними, непередбачуваними та невідворотними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання обов`язків сторонами, передбачених умовами трудового договору (контракту), законодавчими та іншими нормативними актами.

У зв`язку із тим, що виробничі потужності, які було закріплено за структурними підрозділами «Донецька дирекція залізничних перевезень» та «Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», що знаходяться на територіях міста Донецька і Донецької області, міста Луганська та Луганської області, які перебувають під контролем незаконних збройних формувань, і вийшли із-під контролю роботодавця у зв`язку із злочинним їх захопленням для подальшої господарської діяльності представниками цих незаконних збройних формувань і термін їх повернення є невідомим, термінове припинення трудових відносин з усіма працівниками, що за трудовим договором виконують функціональні обов`язки на цих виробничих потужностях у зв`язку із скороченням штату, згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України, є вимушеним, необхідним, об`єктивним та упереджуючим заходом.

Втрата контролю і доступу ПАТ «Укрзалізниця», регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» до виробничих потужностей та іншого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, у тому числі до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, особових справ працівників, посадових інструкцій, табелів обліку робочого часу, примірників звітів, що подавались до контролюючих органів, комп`ютерної техніки із встановленим програмним забезпеченням трудових відносин з працівниками, починаючи з 20 березня 2017 року щодо структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» та з 12 квітня 2017 року щодо структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень», коли фактично вийшло з під контролю управління вищевказаними виробничими потужностями, позбавило можливості ПАТ «Укрзалізниця», регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» виконати зобов`язання перед вивільненими працівниками згідно статей 47, 83, 115 і 116 КЗпП України, а саме: кожному звільненому працівнику структурних підрозділів «Донецька дирекція залізничних перевезень» та «Луганська дирекція залізничних перевезень» видати належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок.

Законом України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що сертифікат Торгово-промислової палати України є єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань (стаття 10).

Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідальність роботодавця за затримку розрахунку при звільненні встановлена статтею 117 КЗпП України, згідно якої в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Тобто, форс-мажорні обставини, про існування яких йдеться у висновку, свідчать про відсутність вини підприємства в затримці виплати належних сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, як підстави для звільнення підприємства від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

Проте заробітна плата, в тому числі оплата за час простою (стаття 113 КЗпП), компенсація за невикористану відпустку (стаття 83 КЗпП України) не є відповідальністю за порушення строків виплати належних працівнику при звільненні сум.

Закон України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не скасовує обов`язків роботодавця, визначених статтями 47, 116 КЗпП України, та не передбачає особливостей щодо строків розрахунку при звільненні, встановлених статтею 116 КЗпП України.

Жодним нормативним актом про працю не передбачено звільнення роботодавця від виплати заробітної плати та цей обов`язок роботодавця не залежить від наявності або відсутності його вини.

Доводи апеляційної скарги відповідача про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справ, є необґрунтованими.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.7, 19, 369, 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: Л.П. Никифоряк

О.В. Халаджи