ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Харків

Справа № 637/1090/14-ц

Провадження № 22-ц/818/4509/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Тичкової О.Ю., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи:

Позивач: публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Харківської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" ,

Відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадженнябез повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 18 червня 2020 року, ухвалене суддею Островською Н.І.,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Харківської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1 при виконанні трудових обов`язків.

Позов мотивовано тим, що в результаті неналежного виконання та порушення ОСОБА_1 , оператором електрозв`язку 2 класу групи з обслуговування споживачів відділення продажу послуг та обслуговування споживачів «Телекомсервіс» Цеху телекомунікаційних послуг № 19 Харківської філії ПАТ «Укртелеком», своїх посадових та трудових обов`язків, публічному акціонерному товариству «Укртелеком» за період з 01.01.2014 року по 01.07.2014 року заподіяно матеріальну шкоду у вигляді нестачі готівкових грошових коштів у розмірі 43 845,00 гривень, яку просять стягнути з відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 18 червня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що постановою начальника СВ Шевченківського ВП Куп`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 05.03.2020 року кримінальне провадження № 0000007 від 28.04.2015 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України. Вказана постанова ніким не оскаржувалась та набрала законної сили, отже відсутні правові підстави для задоволення позову.

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Харківської філії звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права. Зазначає, що частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що доказове значення мають обставини, встановлені саме в вироку або ухвалі суду, а не в постановах слідчого, відтак постанови слідчого не мають преюдиціального значення для вирішення судом спору. Наявність постанови слідчого про закриття кримінального провадження не звільняє суд від обов`язку самостійно дослідити та проаналізувати подані сторонами докази в межах цивільного спору. Рішення суду не відповідає вимогам ст. 263, 264, 265 ЦПК України, оскільки не містить жодної оцінки аргументів сторін. Мотивувальна частина в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції фактично є відсутньою повністю, що є неприпустимим. Суд допустив неправильне застосування норм матеріального права, зокрема, ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 130-138 КЗпП України, оскільки відсутність факту вчинення злочину не свідчить про відсутність факту завдання матеріальної шкоди та обов`язку відшкодувати завдану матеріальну шкоду. Посилання суду першої інстанції про відсутність оскарження ПАТ «Укртелеком» постанови слідчого про закриття кримінального провадження є безпідставним. Посилання слідчого в постанові про закриття кримінального провадження щодо неможливості встановити суму збитків суперечать матеріалам кримінального провадження, у тому числі й висновку судової економічної експертизи № 7965 від 28.10.2015, якою встановлена сума збитків - 43 845, 00 грн. Наведена сума повністю співпадає з сумою збитків, про які повідомляв ПАТ «Укртелеком», та з сумами відсутніх грошових коштів, зазначеними в первинній бухгалтерській документації ПАТ «Укртелеком».

Також до суду апеляційної інстанції ПАТ «Укртелеком» надані пояснення та копія ухвали Шевченківського районного суду Харківської області від 06.08.2020 у справі № 637/594/20, якою скасовано постанову начальника СВ Шевченківського ВП Куп`янського ВП ГУНП Харківської області Введенського К.К. від 05.03.2020 року про закриття кримінального провадження. В поясненнях позивач зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції взагалі не містить жодного аргументу щодо відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укртелеком».

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.06.1991 року ОСОБА_1 прийнято на посаду телефоністки 3 класу міжміської телефонної станції Шевченківського районного вузла електрозв`язку ОПЕЗ «Харківтелеком» (наказ від 27.06.1991 року № 101) (т.1, а.с. 9, 12, 13), з 01.10.1991 року переведено телеграфістом 2 класу (наказ від 01.10.1991 року № 162) (т. 1, а.с. 13), з 01.07.1998 року її переведено оператором електрозв`язку 3 класу Центру електрозв`язку № 2 (наказ від 27.07.1998 року № 2 Центру електрозв`язку № 2 Харківської дирекції Укртелекому) (т.1, а.с. 10, 14).

02.09.2013 року ОСОБА_1 переведено на посаду оператора електрозв`язку 2 класу групи з обслуговування споживачів відділення продажу послуг та обслуговування споживачів «Телекомсервіс» Цеху телекомунікаційних послуг № 19 Харківської філії ПАТ «Укртелеком» (наказ Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 35-03-1220 від 02.09.2013 року) (т. 1, а.с. 11).

16.02.2012 року між ПАТ «Укртелеком» та працівником Цеху телекомунікаційних послуг № 19 (с.м.т. Шевченкове) ОСОБА_1 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (т. 1, а.с. 360, 361).

Посадовою інструкцією від 27.08.2012 року визначено функції, посадові обов`язки, відповідальність ОСОБА_1 , зокрема, виконання касових операцій (п. 3.2.), проведення операцій з приймання, видачі, обліку та збереження коштів, цінних паперів з обов`язковим дотриманням правил, що забезпечують їх схоронність; виконання інкасації готівки; складання касової звітності (п. 4.10), збереження майна, що належить Товариству (п. 4.23.) та інші. Оператор електрозв`язку несе відповідальність за виконання в повному об`ємі своїх посадових обов`язків (п. 7.1.), за збереження грошових коштів та бланків суворої звітності, з якими працює на робочому місці (п. 7.6.) (т. 1, а.с. 348-353).

Згідно з посадовою інструкцією від 30.05.2014 року до функцій ОСОБА_2 відноситься прийом платежів за телекомунікаційні послуги (п. 3.1.), забезпечення зберігання коштів, отриманих від клієнта (п. 3.5.), виконання інкасації готівки, складання касової звітності (п. 4.10.), дотримання затвердженого ліміту каси (п. 4.11.), виконання роботи, пов`язаної з прийманням на зберігання, продажем (відпуском), або застосуванням в процесі виробництва переданих грошових коштів та матеріальних цінностей (п. 4.23.), дбайливе ставлення до майна, що належить Товариству (п. 4.28.) та інші. Відповідач несе відповідальність за якісне та своєчасне виконання посадових обов`язків, покладених на неї цією посадовою інструкцією (п. 7.1.), проведення своєчасної інкасації грошових коштів, недопущення переліміту кас (п. 7.7.). Відповідач несе повну матеріальну відповідальність за цілісність грошових коштів та цінностей, переданих йому для зберігання, продажу (відпуску) або застосування в процесі виробництва (п. 7.12) (т. 1, а.с. 354-359).

Наказом Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 716 від 04.07.2014 року створено комісію для проведення службового розслідування з питань повноти надходження готівкової виручки за надані телекомунікаційні послуги в Цех ТП № 19 (с.м.т. Шевченкове) (т.1 а.с. 377).

За результатами службового розслідування комісією складено акт від 22.07.2014 року, згідно з яким комісія встановила нестачу грошових коштів за період з 17.03.2014 року по 01.07.2014 року в Цеху телекомунікаційних послуг № 19 Харківської філії ПАТ «Укртелеком» (с.м.т. Шевченкове) у розмірі 43 845,00 гривень, яка утворилася внаслідок порушення оператором електрозв`язку 2 класу відділення «Телекомсервіс» (с.м.т. Шевченкове) ОСОБА_1 посадових обов`язків, відповідно до п.п. 4.10, 4.23 своєї посадової інструкції, затвердженої директором Харківської філії ПАТ «Укртелеком» від 30.05.2014 року, щодо виконання інкасації грошових коштів та виконання роботи, пов`язаної з прийманням на зберігання, продажем (відпуском), або застосуванням в процесі виробництва, переданих грошових коштів та матеріальних цінностей. При отриманні, збереженні та обробці грошових коштів оператором електрозв`язку 2 класу відділення «Телекомсервіс» ОСОБА_1 порушувались вимоги п. 2 Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного нею з Харківською філією ПАТ «Укртелеком» від 16.02.2012 року (т.1, а.с. 381-387).

Судом першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які в судовому засіданні надали пояснення, покладені в обгрунтування позовних вимог.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 138 КЗпП України встановлено, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Згідно із частиною першою, другою статті 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, організації, установі шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. У разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судам роз`яснено, що у кожному випадку суд зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Обов`язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавці. Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну при виконанні трудових обов`язків, за наявності порушення працівником трудових обов`язків, наявності прямої дійсної шкоди, причинного зв`язку між порушенням і шкодою та вини працівника.

Положеннями статті 134 КЗпП України визначено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків; 8) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; 9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством.

Отже, підставою повної матеріальної відповідальності в цьому випадку є заподіяння шкоди невиконанням чи неналежним виконанням прийнятого відповідачем на себе обов`язку за договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Так, судом установлено, що пунктом 2 Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 16.02.2012 року, укладеного між ПАТ «Укртелеком» в особі Харківської філії ПАТ «Укртелеком» та ОСОБА_1 передбачено, що працівник зобов`язується вносити у встановлені строки до каси або на рахунки в установах банку виручку роботодавця, яка підлягає обов`язковому здаванню; забезпечити збереженість матеріальних цінностей; бережно ставитись до переданих йому матеріальних цінностей та вживати заходів щодо запобігання їх знищенню, зкраданню, нестачі. Пунктом 3 вказаного Договору передбачено, що увипадку виявлення недостачі переданих працівнику під звіт товарно-матеріальних цінностей або коштів більше встановлених допустимих норм, він зобов`язується відшкодувати недостачу коштів та заподіяну шкоду відповідним товарно-матеріальним цінностям. Розмір заподіяної шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку (п. 4). Термін договору визначається часом роботи працівника на посаді відповідно до укладеного трудового договору між роботодавцем та працівником. Договір підписаний відповідачем.

За висновками проведеної на підставі наказу т.в.о. директора Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 716 від 04.07.2014 року перевірки первинних документів відділення «Телекомсервіс», а саме: касових довідок, чеків з РРО, чеків (квитанцій) з ПТКС, супровідних відомостей до інкасаторських сумок, КОРО, щоденників ф-130 на електронних носіях, які знаходяться за місцем складання та зберігаються в Цех ТП № 19 смт. Шевченкове, виписок з поточного доходного рахунку Харківської філії встановлено нестачу грошових коштів за період з 17.03.2014 по 01.07.2014 у розмірі 43 845 грн.

Також встановлено, що нестача грошових коштів утворилась внаслідок порушення, оператором електрозв`язку 2 класу відділення «Телекомсервіс» ОСОБА_1 посадових обов`язків відповідно до п. 4.10, п. 4.23 своєї посадової інструкції,, затвердженої директором Харківської філії ПАТ «Укртелеком» від 30.05.2014, щодо виконання інкасації грошових коштів та виконання роботи, пов`язаної з прийманням на зберігання, продажем (відпуском), або застосуванням в процесі виробництва, переданих грошових коштів та матеріальних цінностей. При отримані, збереженні та обробці грошових коштів оператором електрозв`язку 2 класу відділення «Телекомсервіс» ОСОБА_1 порушувались вимоги п.2 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

З урахуванням вказаного, встановивши, що внаслідок порушення трудових обов`язків відповідачем було допущено нестачу грошових, що встановлено проведеною перевіркою та складеним за її результатом актом, підприємству було заподіяно шкоду, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач несе матеріальну відповідальність за цю шкоду.

Висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постановою начальника СВ Шевченківського ВП Куп`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 05.03.2020 року кримінальне провадження № 0000007 від 28.04.2015 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення є помилковими.

Загальною підставою матеріальної відповідальності працівника є трудове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, внаслідок чого підприємству, установі, організації була завдана майнова шкода.

Згідно з положеннями ст. 136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Постанови слідчих правоохоронного органу відповідно до статті 82 ЦПК України не мають преюдиціального значення, а тому факти і правовідносини, встановлені постановою слідчого, не є обов`язковими для суду, що здійснює розгляд цивільної справи.

З урахуванням вказаного відповідач повинен відшкодувати позивачу шкоду, розмір якої визначений актом від 22.07.2014 року, складеним комісією за результатами службового розслідування.

Складений комісією акт від 22.07.2014 року ОСОБА_1 у передбаченому законом порядку не оскаржувався. Доказів на спростування викладениих в ньому обставин матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю/або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" задовольнити.

Рішення Шевченківського районного судуХарківської області від 18 червня 2020 року скасувати та ухвалити нове. Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (поточний рахунок НОМЕР_2 в АТ Райффайзен Банк Аваль м. Київ, МФО 380805, ) на відшкодування матеріальної шкоди 43 845 (сорок три тисячі вісімсот сорок п`ять) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), на користь публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (поточний рахунок НОМЕР_2 в АТ Райффайзен Банк Аваль м. Київ, МФО 380805, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 438 (чотириста тридцять вісім) грн 45 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.Ю. Тичкова

Н.П.Пилипчук