Номер провадження 2/754/4883/20
Справа №754/5271/20
РІШЕННЯ
Іменем України
13 жовтня 2020 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України звернулись до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05.05.2020 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву.
22.07.2020 суд повторно повідомляв сторін про розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін та продовжував строк подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень для забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Однак, відповідачем у встановлений судом строк не подано заперечення проти розгляду справи.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві перебуває громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідачу з 01.01.2018 згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» було проведено перерахунок пенсії . 22.03.2018 на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки про грошове забезпечення від 13.03.2018, де розмір грошового забезпечення на 01.03.2018склав 12585,00 грн. При проведенні перерахунку підсумок пенсії (з надбавками) склав 17732,41 грн та мав би обмежуватись максимальним розміром пенсії відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який станом на 01.01.2018 становив 13730,00 грн. При цьому слід зазначити, після перерахунку по ПКМУ № 103 загальна сума пенсії перевищує суму 13730,00 грн, то підвищення розраховується по такому алгоритму:спочатку обмежується призначена сума пенсії (підсумок пенсії) до розміру 10 прожиткових мінімумів, а потім береться різниця між обмеженою сумою пенсії після перерахунку та загальною сумою пенсії до перерахунку, тобто загальний розмір пенсії, з якої має проводитися розрахунок підвищення має бути 13730,00грн. Програмним комплексом ПВП ДКГ було визначено невірний загальний розмір пенсії, з якої має проводитися розрахунок підвищення - 17732,41грн. Слід зауважити, що з метою досудового врегулювання спору, Управлінням було надіслане лист на адресу відповідача з пропозицією добровільного внесення надміру виплачених коштів, проте даний лист було відповідачем проігноровано та, безпідставне отримані бюджетні кошти у розмірі 6003,60грн, повернуті відповідачем не були. У зв`язку з викладеним вище позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти в розмірі 6003,60грн.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві і отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
01.01.2018 ОСОБА_1 згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» було проведено перерахунок пенсії .
22.03.2018 на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки про грошове забезпечення від 13.03.2018, де розмір грошового забезпечення на 01.03.2018 склав 12585,00грн.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві зроблено перерахунку програмним комплексом ПВП ДКГ (Реліз ПАТЧА 2131 213 2 від 27.03.2018), яким визначено невірний загальний розмір пенсії, з якої має проводитися розрахунок підвищення - 17732,41 грн.
Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві розраховано суму пенсії, виплачену ОСОБА_1 понад розмір за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 склала 6003,60грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо.
Частиною першою ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі наявності недобросовісності з боку набувача виплати.
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс14.
Виходячи з доводів позовної заяви, виплата відповідачу пенсії пов`язана з тим, що програмним комплексом ПВ ДКГ (Реліз ПАТЧА 213_1213_2 від 27.03.2018 ) було визначено невірний загальний розмір пенсії.

Таким чином, установивши відсутність двох умов, за наявності яких відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України та ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливе повернення безпідставно виплаченої пенсії (рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності/зловживання з боку відповідача), слід дійти висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача.
Керуючись статтями 1212, 1215 ЦК України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», статтями 2, 4-7, 12, 19, 78-82, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У позовіГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.
Судові витрати покладаються на позивача.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання через Деснянський районний суд міста Києва.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, , адреса місцезнаходження: м.Київ,вул. Бульварно-Кудрявська, 16.

Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст складено та підписано 13.10.2020.

Суддя В.В. Бабко