№ 207/85/18
№ 2/207/42/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.,

при секретарі Білецькій В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

11 січня 2018 року позивач - Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 06 березня 2009 року, яка станом на 19 грудня 2017 року становить 20896 грн. 60 коп. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в суді: судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06 березня 2009 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок відповідно до Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 19 грудня 2017 року становить 20896 грн. 60 коп. і складається з заборгованості за кредитом в розмірі 7005 грн. 73 коп., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 4393 грн. 09 коп., нарахованої пені в розмірі 8026 грн. 51 коп., а також штрафу, який складається з фіксованої частини в розмірі 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) в розмірі 971 грн. 27 коп. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом.

Від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не визнав позовні вимоги та просить відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" у зв`язку з пропуском строку позовної давності. В обґрунтування відповідач зазначив, що строк дії банківської картки, виданої банком на підставі спірного кредитного договору, один рік, який закінчився у березні 2010 року. Після того як сплив строк карти, він більше не отримував інших кредитних карток по даному кредиту. Жодних платежів в рахунок погашення кредиту він не проводив з моменту видачі йому кредиту в розмірі 250 грн.

У відповідності до п. 1.1.7.11 Договору (Умови та правила надання банківських послуг) Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання.

Оскільки він отримував через ПАТ КБ Приватбанк пенсію по інвалідності, Позивач час від часу проводив списання з його рахунків на погашення кредиту, але він сам жодного разу не проводив погашення кредиту, тому вважає, що автоматичне погашення банком частини кредиту до грудня 2017 року з його рахунків не свідчить про визнання ним боргу за кредитом та не може слугувати підставою для переривання позовної давності виходячи з наступного.

Підстави переривання строку позовної давності встановлені статтею 264 ЦК України.

Так, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново ( ч.ч.1,З ст.264 ЦК України). При цьому слід враховувати, що переривання строку позовної давності можливе лише тоді, коли такий строк не закінчився.

Відповідно до п.1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні, затвердженої І постановою НБУ №22 від 21.01.2004. кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученням власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції), або на підставі розрахункових документів стягувачів.

Представник відповідача Горкун Д. О. також просить відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" у зв`язку з тим, що Позивачем не надано належних доказів про отримання Відповідачем грошових коштів в обсязі вказаному в розрахунку заборгованості. Позивач безпідставно посилається на умови та правила банківських послуг як на докази та вважає, що позов поданий банком з пропуском строку позовної давності.

Від представника позивача Гаренко Н.В. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник зазначила, що при оформленні кредиту, заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч.2 п.1 ст.30 ЦК України), яким підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, Позичальник підтвердив свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між ним і Банком Договір про надання банківських послуг. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами.

За договором про надання банківських послуг № б/н від 06.03.2009 Клієнт має прострочену заборгованість.

Постановою НБУ «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 29.03.2004 року передбачено Договірне списання Банком з рахунку Клієнта коштів без надання платіжного доручення, може здійснюватися банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і Клієнтом.

Згідно умов договору, а саме п. 1.1.3.1.6. Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум, які підлягають сплаті Банку по цьому договору, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у випадку настання строків платежів по іншим договорам.

Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами. Цим підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, Позичальник підтвердив свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між ним і Банком Договір про надання банківських послуг.

Даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях - ануітет, тощо.

Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту.

Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Верховний суд України неодноразово висловлювався відносно сроку виконання зобов`язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а саме 19.03.2014 року справа № 6-14цс14 та 18.06.2014 року справа №6-61цс 14 «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), a не закінченням строку дії договору».

Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця.

Отже, строк випущеної картки до останнього дня 01.2020 року, (довідка про видачу кредитних карт додається).

Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідача 29.12.2017 року - до спливу строку позовної давності.

У зв`язку з цим, обставини, на які Відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності Позивачем дотримано при зверненні до суду.

Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені також немає, оскільки порушення зобов`язання триває, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Також, необхідно зауважити, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором.

Враховуючи викладене, просять суд задовольнити позовні вимоги Банкуу повному обсязі.

Від представника відповідача Горкуна Д. О. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (пояснення), в яких він зазначив, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості на загальну суму 20896,60 грн.

ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 06 березня 2009 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 250,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі строком кредитування 1 (один) рік.

У відповідності до Постанови Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні»:

Касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням спеціальних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Тобто, Позивачем не надано до позову доказів отримання грошових коштів зазначених в розрахунку заборгованості, а сам розрахунок заборгованості не має юридичної сили так як дані викладені в розрахунку нічим не підтверджуються.

Позивачем не надано доказів які б містили відомості щодо часу та періоду отримання кредитних коштів Відповідачем, в зв`язку з цим Відповідач вважає, що розрахунок заборгованості не може бути доказом наявності заборгованості.

Позивач безпідставно посилається на умови та правила банківських послуг як на докази.

При поданні заяви про отримання кредиту Відповідач був ознайомлений з умовами кредитування які містить заява, яку Відповідач особисто підписав, з іншими умовами, а саме з умовами копія яких додана до матеріалів позову його не ознайомлювали, а виходячи з їх змісту з додатковими умовами був ознайомлений лише голова правління баку - О.В.Дубілет, і зворотного Позивач довести не зможе не лише з підстав заперечення про факт ознайомлення з умовами а насамперед з підстав відсутності його підпису на будь якому іншому документі крім заяви про видачу кредиту.

Виходячи з правового аналізу вказаних норм Умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності умов кредитування, зміни відсоткової ставки і, не змінювались.

Так позивач за зустрічним позовом вважає що пункти «умов та правил надання банківських послуг», а саме: п 1.1.1.63, п.1.1.3.2.4, п. 1.1.3.1.9, п.1.1.3.1.6, п.1.1.7.31(строк позовної давності 50 років), п. 1.1.5.2, п 1.1.6.1, п. 1.1.6.2, п.1.1.2.1.5, п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4, п. 2.1.1.3.3. п 2.1.1.5.4, п2.1.1.5.5, п. 2.1.1.5.6, п. 2.1.1.5.7., п.2.1.1.12.1, п. 2.1.1.12.2, п.2.1.1.12.9, п. 2.1.1.12.2.1, п. 2.1.1.12.6.1, п.2.1.1.7.6, (сплата штрафу 500 грн) п.2.1.1.4.2, п2.1.1.4.6 є - недійсними.

Договір є видом правочину і для його укладення та чинності сторонами необхідно дотримуватись усіх тих вимог, які визначені уст.203 ЦК України для всякого правочину.

По даній справі крім підписання Анкети-заяви, будь-яких інших умов, в тому числі істотних, які є притаманні договору, позивачем за зустрічним позовом не підписувалося та в даній Анкеті-заяві не вказані.

Посилання сторони позивача на те, що в Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що підписана ним Анкета-заява разом з Пам`тикою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг а також Тарифами, становлять між нею та банком "Договір надання банківських послуг" та те, що відповідач зазначив, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами, є неприйнятними та не може прийнятися як належний та допустимий доказ. Ознайомлення з будь-яким документом може бути підтверджений підписом особи. Крім цього, коли мова іде в документі про істотну умову, притаманну договору, підпис особи засвідчує не лише ознайомлення з документом, а і згоду на викладені в документі умови, обов`язки, наслідки невиконання зобов`язань, розміри штрафних санкцій, розміри та порядок нарахування процентів, право банку на зміну умов в односторонньому порядку, збільшення розміру ліміту тощо.

Звертаю увагу суду, що за нормами ЦК кредитний договір має бути виключно в письмовій формі та мстити підписи сторін.

Крім того, позов поданий 11 січня 2018 року поданий з пропуском строку позовної давності.

У цій справі сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання.

На підставі наведеного просить суд визнати недійсним пункти Договору б/н від 06.03.2009 року укладеного між ПАТ КБ «Привтбанк» та ОСОБА_1 , а саме: п 1.1.1.63, п.1.1.3.2.4, п. 1.1.3.1.9, п.1.1.3.1.6, п.1.1.7.31, п. 1.1.5.2, п 1.1.6.1, п. 1.1.6.2, п.1.1.2.1.5, п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4, п. 2.1.1.3.3. п 2.1.1.5.4, п2.1.1.5.5, п. 2.1.1.5.6, п. 2.1.1.5.7., п.2.1.1.12.1, п. 2.1.1.12.2, п.2.1.1.12.9, п. 2.1.1.12.2.1, п. 2.1.1.12.6.1, п.2.1.1.7.6, п.2.1.1.4.2, п2.1.1.4.6 - застосувавши наслідки недійсності. В задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача.

Від представника позивача Гаренко Н.В. до суду надійшла відповідь на пояснення, в якій представник зазначила, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПриватБанк"з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 06.03.2009 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 250,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач приєднався до нових Умов та правил надання Банківських послуг шляхом підписання відповідної анкети-заяви від 21.03.2012 року. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі, що не суперечить чинному законодавству України. Також, до матеріалів позовної заяви долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» власноруч підписана Відповідачем, з якої вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5 % (30% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені всі істотні умови.

До суду надано виписку з карткового рахунку, де вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже, й отримав кредитну картку «Універсальна». З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором.

Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контр-розрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначалися. ОСОБА_1 не надав до суду інших Умов та Правил надання банківських послуг або ж Тарифів з якими його було ознайомлено, не надав доказів на спростування дійсності Умов та Правил, а також Тарифів, які долучені до позовної заяви, а тому неврахування Умов та Правил, а також Тарифів, які містяться в матеріалах справи, на думку представника позивача є недоречним.

Стосовно строку дії договору та кредитної картки: даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях - ануітет, тощо.

Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту.

Дія договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконаня, а строк дії картки зазначено на самій картці. Так, кредитний договір чинний, а заперечення відповідача нічим не обґрунтовані.

Щодо строків позовної давності. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки(місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 01.2010 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідача 29.12.2017 року - до спливу строку позовної давності.

В судовому засіданні представник позивача Багмет Д.С. підтримала заявлений позов та заперечення на відзив відповідача; надала докази користування відповідачем кредитною карткою протягом 2016 року, внаслідок чого термін позовної давності було перервано.

Представник відповідача адвокат Горкун Д.О. у судовому засіданні підтримав свої заперечення проти позову, просив у позові відмовити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 06 березня 2009 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н (арк.с. 10), згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок відповідно до Умов та правил надання банківських послуг (арк.с. 11-26) та Тарифів банку. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 19 грудня 2017 року становить 20896 грн. 60 коп. згідно розрахунку (арк.с. 6-9) і складається з заборгованості за кредитом в розмірі 7005 грн. 73 коп., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 4393 грн. 09 коп., нарахованої пені в розмірі 8026 грн. 51 коп., а також штрафу, який складається з фіксованої частини в розмірі 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) в розмірі 971 грн. 27 коп. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом.

Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для ПАТ КБ "Приватбанк" передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. При цьому у сторін Договору виникають обов`язки:

- у Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору;

- у Позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.1.5 Договору).

На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов`язань за даним Договором.

Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SМS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування.

У разі незгоди зі змінами "Умов та правил надання банківських послуг" або "Тарифів Банку" клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.1.5.4 Договору.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору.

Крім того, АТ КБ «ПриватБанк», звертаючись до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка включає в себе як пеню, так і штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 971 грн. 27 коп.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахуванні пені відбувається за кожний день прострочення.

Згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності - неустойки, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (Постанова Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15).

Таким чином, вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) 971, 27 грн. задоволенню не підлягають.

Суд враховує, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 06.03.2009 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 250,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач приєднався до нових Умов та правил надання Банківських послуг шляхом підписання відповідної анкети-заяви від 21.03.2012 року. Також в матеріалах справи міститься довідка про Умови кредитування, підписана відповідачем 06.03.2009 року при отриманні кредитної карти (арк.с.11).

Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі, що не суперечить чинному законодавству України. Також, до матеріалів позовної заяви долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» власноруч підписана Відповідачем, з якої вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5 % (30% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені всі істотні умови.

До суду надано виписку з карткового рахунку, де вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже, й отримав кредитну картку «Універсальна». З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором.

Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований.

У відповідності до довідки про умови кредитування підписаної відповідачем 06.03.2009 року при отриманні кредитної картки він ознайомлений з вказаними Умовами (арк.с.11).

ОСОБА_1 не надав до суду інших Умов та Правил надання банківських послуг або ж Тарифів з якими його було ознайомлено, не надав доказів на спростування дійсності Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів, які долучені до позовної заяви, а тогму неврахування Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів, які містяться в матеріалах справи, є недоречним.

Стосовно строку дії договору та кредитної картки, суд враховує, що відповідно даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту.

Дія договору пролонгується кожні 12 місяів. Картковий рахунок діє до повного виконаня, а строк дії картки зазначено на самій картці. Так, кредитний договір чинний, а заперечення відповідача не обґрунтовані.

Стосовно застосування строку позовної давності суд враховує, що відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 01.2010 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідача 29.12.2017 року - до спливу строку позовної давності.

З наданих у суді представником позивача Багмет Д.С. доказів - виписки про рух коштів по картці відповідача (арк.с.77-84) вбачається, що 06.10.2016 року мало місце поповнення картки через термінал самообслуговування на 500 грн., а також переказ власних коштів через Приват24 - 07.12.2016 року.

Таким чином підстав для застосування строку позовної давності до позовних вимог за поданим до суду 11.01.2018 року позовом немає.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд керуючись ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім у справі судові витрати пропорційно розміру задоволення позовних вимог - судовий збір в сумі 1637 грн. 94 коп.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530 549, 553, 554, 629, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити частково позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (, м. Київ, вул. Грушевського 1Д) заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.03.2009 року в сумі 19425 (дев`ятнадцять тисяч чотириста двадцять п`ять) грн. 33 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 7005 грн. 73 коп., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 4393 грн. 09 коп., нарахованої пені в розмірі 8026 грн. 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" судовий збір в сумі 1637 (одна тисяча шістсот тридцять сім) грн. 94 коп.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) 971 грн. 27 коп. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо Дніпровському апеляційному суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

В судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, тому зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 28 січня 2020 року.

Суддя Погребняк Т.Ю.