КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року місто Київ

справа № 756/6929/13-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року про відмову у задоволенні скарги, постановлену під головуванням судді Луценка О.М., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бойправ Андрія Олександровича та зобов`язання вчинити дії Переяслав-Хмельницький міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, заінтересована особа: стягувач ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Дарницького районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Бойправ А.О. та Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, в якому просив:

визнати дії та постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 03 травня 2019 року, постанову про арешт коштів боржника від 03 травня 2019 року, довідку-розрахунок заборгованості по аліментах від 08 липня 2019 року державного виконавця Дарницького районного ВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Бойправ А.О. неправомірними та скасувати;

зобов`язати ВДВС Переяслав-Хмельницького ГТУЮ у Київській області зробити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №40925748.

В мотивування вимог посилався на те, що 06 листопада 2019 року ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №40925748 за виконавчим листом №2/756/306/2013 від 05 липня 2013 року про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 у ВДВС Переяслав-Хмельницького ГТУЮ у Київській області, він дізнався, що державним виконавцем Дарницького районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бойправ А.О. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 03 травня 2019 року, постанову про арешт коштів боржника від 03 травня 2019 року, довідку-розрахунок заборгованості по аліментах від 08 липня 2019 року.

Вказував, що в матеріалах виконавчого провадження міститься довідка від 19 травня 2014 року про те, що він проживав та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та не проживає в місті Києві.

Зазначав, що в супереч положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з виконавчого провадження ВДВС Дарницького району міста Києва проводило виконавчі дії.

Посилався на те, що виконавче провадження було передано до ВДВС, на який поширюється компетенція щодо примусового виконання рішення суду лише 26 липня 2018 року, згідно з інформації ВДВС Дарницького району міста Києва від 09 січня 2019 року.

Вважає, що ВДВС Дарницького району міста Києва 08 липня 2019 року винесено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 03 травня 2019 року, постанову про арешт коштів боржника від 03 травня 2019 року не маючи на це повноважень.

Вказував, що жодного з оскаржуваних документів ВДВС Дарницького району міста Києва він не отримав та в матеріалах справи відсутні докази направлення та отримання ним будь-яких постанов чи розрахунків державного виконавця.

Посилався на те, що до ВДВС Переяслав-Хмельницького ГТУЮ у Київській області ним надано квитанції зі сплати аліментів на загальну суму 52171,93 грн.

Зазначав, що на деяких квитанціях з часом стерлась фарба, тому він не має можливості надати їх в повному обсязі, про що повідомив державного виконавця.

Посилався на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо повідомлення стягувачем виконавчу службу про сплачені кошти на її користь. При цьому, в матеріалах виконавчого провадження наявні лише заяви стягувача про не сплату аліментів за весь час відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, боржник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що з огляду на те, що 26 липня 2018 року старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Чертком О.Ф. винесено постанову ВП №40925748 про передачу виконавчого документу - виконавчого листа №2/756/306/2013, виданого 05 липня 2013 року Оболонським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів у розмірі 1/3 частини сіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 травня 2013 року і до повноліття дитини до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області вчинення будь-яких дій в даному виконавчому провадженні є протиправним.

Зазначав, що суд першої інстанції не звернув увагу та проігнорував той факт, що з 09 січня 2019 року виконавче провадження про стягнення аліментів ВДВС Дарницького району міста Києва було передано за належністю до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, тому будь-які дії, в тому числі прийняття розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, постанови про арешт коштів боржника, вчинені протиправно та з перевищенням повноважень, тому є незаконним і підлягає скасування судом при здійсненні судового контролю.

18 серпня 2020 року від стягувача до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просила залишити скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, оскільки її постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Заявник ОСОБА_1 , державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бойправ А.О., Переяслав-Хмельницький міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заявник ОСОБА_1 направив до суду апеляційної інстанції клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи на іншу дату. Вказував на те, що з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин через спалах у світі коронавірусу. Зазначав, що 28 серпня 2020 року на засіданні Кабінету Міністрів України було прийнято рішення про продовження карантину до 31 жовтня 2020 року, а тому у зв`язку з продовженням карантину на всій території України просив відкласти розгляд справи.

Колегія суддів відхиляє вказане клопотання, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22 травня 2020 року регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25травня 2020 року перевезення пасажирів метрополітенами. На даний час в країні діє адаптивний карантин, в приміщені Київського апеляційного суду вжиті всі можливі заходи для запобігання зараженню та розповсюдженню респіраторною хворобою COVID- 19, транспорт в місті Києві та міжміський транспорт працює в звичайному режимі. Таким чином, зазначені позивачемпідстави для відкладення розгляду справи визнані неповажними.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з'явилися у судове засідання, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для її задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 03 червня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 16 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 червня 2013 року було видано виконавчий лист, в якому адреса проживання боржника ОСОБА_1 зазначена як: АДРЕСА_2 .

Постановою державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ в місті Києві від 19 липня 2013 року ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/756/306/2013, виданого Оболонським районним судом міста Києва 05 липня 2013 року.

08 жовтня 2013 року державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ в місті Києві Гаєвським С.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що 10 вересня 2013 року на адресу відділу надійшов лист з ПАТ «Незалежна сервісна компанія» про те, що ОСОБА_1 звільнився, в подальшому заборгованість рахувати з 07 вересня 2013 року.

Постановою головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в місті Києві від 20 листопада 2013 року ОСОБА_5 було відкрито виконавче провадження №40925748 з примусового виконання виконавчого листа №2/756/306/2013, виданого Оболонським районним судом міста Києва 05 липня 2013 року.

З листа ВДВС Дарницького РУЮ в місті Києві від 30 жовтня 2014 року надісланого на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що 26 листопада 2013 року державним виконавцем направлено запити до наступних структур, а саме:

1) до Адресного бюро міста Києва - про надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в картотеці реєстраційного обліку адресного - довідкового відділу ГУ МВС України в м. Києві;

2) Головному Управлінню ПФУ - про надання інформації місця роботи боржника, чи перебуває на обліку даний боржник та відомості щодо отримання боржником пенсії;

3) УДАІ міста Києва - перелік зареєстрованих за боржником автотранспортних засобів;

4) Департаменту земельних ресурсів - інформацію про зареєстровані за боржником земельні ділянки.

У листі зазначено, що згідно відповіді Адресного бюро міста Києва, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно відповіді УДАІ у місті Києві за боржником на праві власності транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно відповіді з Пенсійного Фонду України в місті Києві в Дарницькому районі міста Києва, боржник, як фізична особа-підприємець на обліку в управлінні Пенсійного фонду в Дарницькому районі м. Києва не перебуває та пенсію не одержує.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру власності на нерухоме майно, в порядку доступу державних виконавців, відповідно до результатів пошуку за ОСОБА_1 відомості у реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні.

У листі вказано, що неодноразово державним виконавцем було направлено виклики боржнику, де запропоновано з`явитися до державного виконавця на прийом для надання пояснень з приводу несплати аліментів, але боржник до відділу не з`являвся.

Оскільки боржником довідки з місця роботи до державного виконавця не надавалися, державним виконавцем проводився розрахунок заборгованості відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо не відоме місце роботи боржника розрахунок заборгованості проводиться згідно статистичних даних середньомісячного заробітку по місту Києву.

Державним виконавцем 06 травня 2014 року відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» проводився розрахунок заборгованість по аліментам, згідно якого заборгованість по аліментам станом на 01 травня 2014 року по виконавчому листу №2/756/306/2013 від 05 липня 2013 року, виданого Оболонським районним судом міста Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 16 травня 2013 року та до досягнення повноліття дитиною становила 13283,43 грн.

Згідно відповіді з ДПС України боржник працює в ТОВ «БР-Транс».

18 вересня 2014 року державним виконавцем до головного бухгалтера ТОВ «БР-Транс» направлено вимогу для отримання довідки про доходи боржника.

14 жовтня 2014 року до відділу надійшла довідка з ТОВ «БР-Транс», згідно якої встановлено, що боржнк звільнився з даного підприємства 15 вересня 2014 року.

Неодноразово державним виконавцем було направлено виклики боржнику, де запропоновано з`явитися до державного виконавця на прийом для надання пояснень з приводу несплати аліментів, але боржник до відділу не з`являвся.

28 жовтня 2014 року до відділу надійшла заява від стягувача, про надання розрахунку заборгованості по аліментам та з повідомленням про місце роботи боржника.

30 жовтня 2014 року державним виконавцем до головного бухгалтера ПрАТ «Нові технології» направлено вимогу для отримання довідки про доходи боржника.

30 жовтня 2014 року державним виконавцем по виконавчому листу №2/756/306/2013 від 05 липня 2013 року виданого Оболонським районним судом міста Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 16 травня 2013 року та до досягнення повноліття дитиною станом на 01 листопада 2014 року становила 15317,36 грн. (а.с.120).

29 березня 2018 року ОСОБА_1 подав до Дарницького РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві заяву, в якій вказав місце свого проживання: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з надходженням вказаної заяви, постановою старшого державного виконавця Дарницького РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Чертком О.Ф. від 26 липня 2018 року передано виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/756/306/2013, виданого Оболонським районним судом міста Києва 05 липня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 16 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області.

Постановою заступника начальника відділу Дарницького РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві від 22 лютого 2019 року ОСОБА_7 було скасовано документ «Постанова про передачу виконавчого документу/провадження» від 26 липня 2018 року, що видав ОСОБА_8 при примусовому виконанні виконавчого листа №2/756/306/2013, виданого Оболонським районним судом міста Києва 05 липня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 16 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з тим, що при складанні розрахунку заборгованості боржника, державним виконавцем було допущено помилку.

11 квітня 2019 року державним виконавцем Дарницького РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Бойправ А.О. було складено та направлено на адресу стягувача та боржника розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, згідно якого заборгованість по аліментах станом на 01 квітня 2019 року становила 193171,75 грн.

Постановою державного виконавця Дарницького РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Бойправ А.О. у виконавчому провадженні №40925748 від 03 травня 2019 року, у зв`язку з наявністю у боржника заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 193171,75 грн. встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі за виконавчим листом №2/756/306/2013 року, виданим 05 липня 2013 року (а.с.83).

03 травня 2019 року постановою державного виконавця Дарницького РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Бойправ А.О. у виконавчому провадженні №40925748, у зв'язку з невиконанням боржником рішення суду накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 193171,75 грн. (а.с. 84).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Дарницького РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Бойправ А.О. станом на 01 липня 2019 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить 208568,41 грн. (а.с. 80).

08 липня 2019 року постановою державного виконавця Дарницького РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Бойправ А.О. встановлено, що згідно відповіді ДМС №6.2-5660/6-19 за наявними даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС, місце проживання боржника ОСОБА_1 , значиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заборгованість по аліментах станом на 01липня 2019 року становить 208568,41 грн., а тому на підставі ч.4 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» передано виконавчий документ - виконавчий лист №2/756/306/2013, виданий05 липня 2013 року Оболонським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_6 аліментів у розмірі 1/3 частини сіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 травня 2013 року і до повноліття дитини до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області у строк до 08липня 2019 року (а.с. 124).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, заборгованість ОСОБА_1 по аліментах станом на 10 вересня 2019 року становить 156396,48 грн. (а.с. 82).

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 просив визнати дії та: постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 03 травня 2019 року; постанову про арешт коштів боржника від 03 травня 2019 року державного виконавця Дарницького РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Бойправ А.О. неправомірними та скасувати, вказуючи на те, що державний виконавець не мав повноважень на винесення вказаних постанов.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.1 ч.2 ст.18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 6 ч.3 ст.18 Закону визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частинами 1, 2, 3 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до п.1 ч.9 ст.71 вищевказаного Закону за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, на час винесення державним виконавцем Дарницького РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Бойправ А.О. постанов від 03 травня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та про арешт коштів боржника, виконавче провадження №40925748 щодо виконання виконавчого листа №2/756/306/2013, виданого Оболонським районним судом міста Києва 05 липня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 16 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття перебувало у провадженні Дарницького РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві, у зв`язку з скасуванням заступником начальника Дарницького РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві постанови від 26 липня 2018 року про передачу виконавчого провадження №40925748 до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області.

А відтак, державний виконавець Дарницького РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Бойправ А.О. встановивши, що ОСОБА_1 не виконується належним чином рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 червня 2013 року та у останнього наявна заборгованість правомірно виніс постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 03 травня 2019 року та про арешт коштів боржника від 03 травня 2019 року.

Отже, рішення державного виконавця Дарницького РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Бойправ А.О. від 03 травня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та про арешт коштів боржника були прийняті відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та в межах повноважень державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув увагу та проігнорував той факт, що з 09 січня 2019 року виконавче провадження про стягнення аліментів ВДВС Дарницького району міста Києва було передано за належністю до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, тому будь-які дії, в тому числі прийняття розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, постанови про арешт коштів боржника, вчинені протиправно та з перевищенням повноважень спростовуються вищевикладеним.

Зі змісту скарги та заявлених вимог вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується з довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах від 08 липня 2019 року, складеної державним виконавцем Дарницького РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Бойправ А.О.та просив зобов`язати ВДВС Переяслав-Хмельницького ГТУЮ у Київській області зробити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №40925748.

Відповідно до частини 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом, за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Стаття 195 СК України встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Частиною 1 статті 4 ЦПК Українизакріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПКУкраїни).

Згідно із частиною 1 статті 19 ЦПК Українисуди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, враховуючи вищезазначені вимоги закону та ту обставину, що між сторонами виконавчого провадження (стягувачем і боржником) виник спір щодо розміру заборгованості по аліментам, то такий спір, в силу вимог закону, підлягає вирішенню судом в порядку позовного провадження з дотриманням процедури визначеної відповідним процесуальним законом.

ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, в той час як Закон України «Про виконавче провадження» та Сімейний кодекс України, передбачають, що у разі незгоди заінтересованої особи з обчисленим державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом.

При цьому, слід зазначити, що указані нормативні акти не передбачають можливість оскарження розрахунку державного виконавця про розмір заборгованості, так як обчислення заборгованості за аліментами є обов`язком останнього, який визначений на законодавчому рівні.

Аналогічні правові висновки містяться у постановахВерховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №756/13754/14-ц, від 30 серпня 2018 року у справі №2-191/2005.

У зв`язку із наведеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність поданої ОСОБА_1 скарги і в частині вимог про скасування довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 08 липня 2019 року, складеної державним виконавцем Дарницького РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Бойправ А.О. та зобов`язання ВДВС Переяслав-Хмельницького ГТУЮ у Київській області зробити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №40925748.

В силу ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, судова колегія приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: