Справа № 715/2012/20
Провадження № 2/715/591/20
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2020 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.
учасники судового провадження:
позивач ОСОБА_1
представник відповідача ОСОБА_2
розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,-
В С Т А Н О В И В:
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зазначає, що 16.09.2014 року між нею та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на дитину, відповідно до якого сторонами встановлено, що аліменти, що сплачуються платником складається з виплати у вигляді грошової суми, розмір якої за домовленістю сторін становить по 1000,00 грн. на кожну дитину та оплати за навчання кожної з дітей у навчальному закладі та/або гуртках, або у інших навчальних закладах (Вищих) відбуватиметься у розмірі: 50 (п`ятдесят) відсотків з кожного з батьків від вартості навчання та/або гуртків, або якщо інше, то за письмовим погодженням батьків. Окрім сплати суми аліментів передбачених договором, для забезпечення літнього відпочинку дітей, платник не пізніше 25 числа 7 місяця кожного року, додатково сплачує грошові кошти у розмірі одномісячної аліментної виплати на кожну дитину окремо.
Посилається на те, що відповідач упродовж шести років окрім аліментів більше ніяких виплат не здійснював, а також припинив взагалі виплачувати аліменти з січня 2020 року. Вказує на те, що діти підросли, їхні потреби теж змінилися. Крім того, зазначила що діти регулярно хворіють та перебувають на «Д» обліку, лікування потребує додаткових витрат, а тому, коштів, які сплачує відповідач їй критично не вистачає на все необхідне.
Крім цього, позивачка посилається на те, що вона немає постійного доходу та офіційно не працевлаштована, часом виїжджає за кордон, аби підзаробити коштів, щоб забезпечити всім необхідним. Відповідач в свою чергу є приватним підприємцем, має гарний дохід, а тому може сплачувати більшу суму аліментів, а тому просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 5000 грн. на кожну дитину щомісячно, що підлягає індексації відповідно до законодавства, до досягнення дітьми повноліття.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги підтримали у повному, підтвердили обставини викладені у позові та просили його задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомив та не просив справу слуханням відкласти, а тому суд згідно вимог ст.280 ЦПК України проводить розгляд справи в заочному порядку.
Заслухавши пояснення позивачки, її представника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обов`язок по доведенню обставин покладається на сторони.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти на даний час проживають разом із позивачкою.
Відповідно до нотаріально посвідченого договору про сплату аліментів на дитину від 16.09.2014 року, сторонами встановлено, що аліменти, що сплачуються платником складається з виплати у вигляді грошової суми, розмір якої за домовленістю сторін становить по 1000,00 грн. на кожну дитину та оплати за навчання кожної з дітей у навчальному закладі та/або гуртках, або у інших навчальних закладах (Вищих) відбуватиметься у розмірі: 50 (п`ятдесят) відсотків з кожного з батьків від вартості навчання та/або гуртків, або якщо інше, то за письмовим погодженням батьків. Окрім сплати суми аліментів передбачених договором, для забезпечення літнього відпочинку дітей, платник не пізніше 25 числа 7 місяця кожного року, додатково сплачує грошові кошти у розмірі одномісячної аліментної виплати на кожну дитину окремо.
Відповідно до заключень ЛКК, дитина ОСОБА_5 , знаходиться на «Д» обліку з діагнозом: дисплазія лівого кульшового суглобу. Атрофія м`яких тканин лівої нижньої кінцівки. Гіпертрофія піднебінних придатків І-ІІ ст. Аденоїди ІІ ст. Дитина, ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку з діагнозом: хронічний цестит. ЗДА І ст. ВСД за гіпотонічним типом. Діти навчаються в школі.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини 2 ст. 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Звертаючись до суду із даним позовом позивачка вказує на те, що діти хворіють, через що перебувають на «Д» обліку, крім того, вказує на те, що на даний час зросли ціни на всі товари домашнього вжитку для дітей, їжу, одяг, ліки, тощо. Крім того, вона не має постійного та стабільного доходу, а отже її матеріальний стан, з огляду на ці обставини, значно погіршився.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2020 року становив 2027 гривень, з 01 липня 2020 року становить 2118 гривень, а з 01 грудня 2020 року становить 2189 гривень.
Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дітей на належне матеріальне забезпечення, а тому є підстави для змін способу стягуваних аліментів та збільшення їх розміру.
Позивач, як одержувач аліментів, довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів, зокрема тому, що на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2014 роком, змінився вік дітей, а відповідно зросли потреби у забезпеченні доньок необхідним для проживання, харчування.
Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, зважаючи на збільшення витрат на їх утримання, потреби яких у забезпеченні зросли, враховуючи стан здоров`я дітей, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дітей, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати, стану здоров`я дітей та матеріального становища платника аліментів, який є здоровою та працездатною особою, зобов`язаний працювати і надавати утримання своїм дітям, розмір аліментів слід визначити в сумі 2000 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 4, 5, 10, 49, 81, 89, 110, 141, 352, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 04.10.2000 року, РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі по 2 000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, з часу набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 04.10.2000 року, РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави суму судового збору у розмірі 840,80 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Текст повного рішення виготовлено 12 жовтня 2020 року.

Суддя