У х в а л а

03 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 753/2707/19

провадження № 61-9926ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення заступника начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Медведєвої Олени Олегівни,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та рішення заступника начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Медведєвої О. О. (далі - заступник начальника Дарницького РВ ДВС м. Києва Медведєва О. О.) щодо відкриття виконавчого провадження з виконання рішення суду про солідарне стягнення з неї та ОСОБА_3 суми кредитної заборгованості на користь ПАТ «Універсал Банк» у розмірі 1 659 392 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2019 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, мотивовано тим, що при винесенні оскаржуваної постанови заступник начальника Дарницького РВ ДВС м. Києва Медведєва О. О. діяла правомірно, у межах своїх повноважень та у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

02 липня 2020 року до Верховного Суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - подав касаційну скаргу, що надійшла 07 липня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, в якій заявник просить ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 20 липня 2020 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишено без руху та запропоновано надати оригінал квитанції про сплату судового збору та належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення апеляційної інстанції. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

На усунення недоліків касаційної скарги, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 липня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - направив до суду матеріали на усунення недоліків вказаної касаційної скарги, а саме: квитанцію про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, з посиланням на неможливість надання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку, оскільки повний текст судового рішення отримано заявником під розписку у суді апеляційної інстанції 03 червня 2020 року, підтвердження чого міститься в матеріалах цієї справи, тому помилково вважає, що вимоги указаної ухвали суду касаційної інстанції заявником виконані.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Однак вказана заявником підстава для поновлення строку на касаційне оскарження також не може бути визнана судом поважною, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу й не надає такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Крім того, перегляд судового рішення в суді апеляційної інстанції відбувався за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , за участі її представника - адвоката Сторожика А. В.

Разом з цим, Верховному Суду не надано будь-яких доказів, які б підтверджували факт не надсилання судом апеляційної інстанції копії постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року на адресу заявника.

Також, заявником не наведено інших обставин, які б перешкоджали своєчасно реалізувати своє право на касаційне оскарження.

Водночас, Верховним Судом встановлено, що згідно з даними офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) повний текст оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року оприлюднено 27 лютого 2020 року, а з касаційною скаргою представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - звернувся до суду касаційної інстанції лише 02 липня 2020 року.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України).

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина третя статті 27 ЦПК України).

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Заявнику надавався строк для усунення недоліків його касаційної скарги, однак він не скористався своїми процесуальними правами, не проявив належної обачності у захисті своїх прав, хоча був обізнаний щодо результату розгляду своєї касаційної скарги.

Отже, оскільки у відведений судом строк, станом на 03 вересня 2020 року, ухвала суду не виконана, що перешкоджає касаційній інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року вважати неподаною та повернути заявникові.

Копію цієї ухвали разом з доданими до скарги матеріали надіслати скаржнику.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян