Провадження №2/523/1254/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2020 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув клопотання позивача ОСОБА_1 що подано її представником, адвокатом Голосовим Юрієм Валерійовичем, про забезпечення доказів шляхом їх витребування, що подане в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів за минулий час,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 26 листопада 2019 року відкрито спрощене позовне провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів за минулий час та призначено судове засідання з викликом сторін на 13 лютого 2020 року о 09 год. 50 хв.

13 лютого 2020 року ОСОБА_3 , представник позивача ОСОБА_1 заявив письмове клопотання про забезпечення доказів шляхом їх витребування та просив витребувати від АТ «Приватбанк» відомості про загальну суму надходжень та списання коштів з рахунків відповідача ОСОБА_2 , витребувати від Державного підприємства «Національні інформаційні системи» інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про операції з нерухомим майном, зокрема, але не виключено інформацію про нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу, договори дарування, договори міни нерухомого майна, які уклав відповідач по справі ОСОБА_2 .

Згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до п. 8 ч.3 ст. 174 ЦПК України, позовна заява має містити, окрім того перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В тексті позовної заяви позивач зазначив, що разом з позовом не можуть бути надані відомості про точну суму грошових коштів, які ОСОБА_2 отримав шахрайським шляхом, оскільки така інформація знаходиться у розпорядженні слідчих органів та відноситься до їх компетенції.

Щодо доказів, котрі неможливо отримати від АТ «Приватбанк» та Державного підприємства «Національні інформаційні системи» позивачем та його представником Голосовим ОСОБА_4 в тексті позовної заяви не зазначено та не зазначено, що позивач буд звертатись із клопотанням про витребування доказів.

Позивачем при поданні позову не зазначено про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та не обґрунтовано неможливість подання клопотань у встановлений строк з причин, що не залежали від позивача.

Таким чином процесуальний строк для надання клопотань про витребування доказів позивачем порушено та будь-яких обґрунтувань неможливості надати зазначене клопотання раніше позивачем не надано.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Безпідставне поновлення строку є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

У п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Враховуючи те, що позивачем не надано суду доказів поважності пропуску строків для надання клопотання про витребування письмових доказів, не зазначено в позовній заяві про наявність зазначених доказів у інших осіб чи організацій, суд залишає його без задоволення.

Керуючись ч.3 ст. 83 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 що подано її представником, адвокатом Голосовим Юрієм Валерійовичем, про забезпечення доказів шляхом їх витребування, що подане в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів за минулий час - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя