Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

№ 610/2109/20

№ 2-о/610/93/2020

01.10.2020 року

Балаклійський районний суд Харківської області

головуючий: Стригуненко В.М.

за участі

секретаря: Паточка А.М.,

розглянувши в місті Балаклія Харківської області у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенко Олександр Миколайович, про встановлення факту проживання однією сім`єю,

в с т а н о в и в:

27 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання зі своїм батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1 , з тих підстав, що він та батько зареєстровані в м. Хрустальний Луганської області, який знаходиться на непідконтрольній території України, а довідки видані на даній території є недійсними. Іншим шляхом встановити факт постійного проживання заявника з батьком немає можливості. Встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення спадщини.

Заявник і заінтересована особа просили розглянути справу за їхньої відсутності.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 (а.с. 5), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Хрустальний Луганської області (а.с. 8), та який згідно копій паспорта та домової книги на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.11.1974р. (а.с. 7, 10, 11).

Як вбачається із копії паспорта заявника та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.12.2016р., його зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 13.09.2001р., а фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 3, 4, 6).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі м. Хрустальний (кол. Красний Луч) Луганської області.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Оскільки заявник на теперішній час не може отримати на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, необхідні документи з об`єктивних причин, у нього виникла необхідність встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем в судовому порядку.

Разом з тим, у справах окремого провадження беруть участь заінтересовані особи, визначенню кола яких має сприяти чітка вказівка заявника у заяві до суду мети, для якої потрібно встановити цей факт.

При визначенні кола заінтересованих осіб слід враховувати їх юридичний інтерес не тільки особистого і майнового характеру, але і той, що в окремих випадках має державний і правовий характер. У зв`язку із цим до заінтересованих осіб слід віднести:

1) осіб, взаємовідносини яких із заявником залежать від мети факту, що підлягає встановленню;

2) організації і установи, в яких заявник реалізовуватиме рішення про встановлення юридичного факту, тобто в яких будуть здійснені права осіб, що виникли внаслідок судового встановлення юридичного факту;

3) організації та установи, які згідно із законом мали б засвідчити той чи інший юридичний факт, але з тих чи інших причин своєчасно цього не зробили і така можливість вже втрачена.

Саме ці три групи заінтересованих осіб повинні притягуватися до участі у справах окремого провадження.

До першої групи заінтересованих осіб належать фізичні та юридичні особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки. Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту.

Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту своєчасно заявити про порушення чи оспорювання їх суб`єктивних прав у зв`язку із встановлюваним судом фактом.

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не порушують справу, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі в справі судом.

На заінтересовану особу так само, як і на заявника, поширюється законна сила судового рішення. Істотна відмінність між ними полягає в тому, що у заявника певне суб`єктивне матеріальне право залежить від обставин, без судового встановлення яких він позбавлений можливості здійснити його, а права заінтересованої особи перебувають у визначеному стані, тобто заінтересована особа на момент судового розгляду справи вже має такі права (наприклад інші спадкоємці за законом) або коли вона бере участь у процесі з метою захисту інтересів інших осіб (держави).

Заінтересованість другої групи осіб має державний і правовий характер. Так, це має місце тоді, коли органи РАЦСу будуть зобов`язані на підставі судового рішення про встановлення юридичного факту провести реєстрацію і видати заінтересованій особі відповідний документ.

Щодо останньої групи осіб, то вони особистої чи державної заінтересованості в результатах справи не мають і на хід судового розгляду не впливають. Отже, відносити ці органи до заінтересованих осіб неправильно, оскільки цим органам не надано право представляти державні інтереси та вони мають вчиняти дії лише відповідно до їх компетенції. Участь у справах даних органів, як заінтересованих осіб буде відволікати їх від виконання прямих обов`язків. Про це свідчить і судова практика. Важко знайти у цих органів інтерес, який спонукатиме їх до участі у справі, оскільки їх права не можуть зачіпатись у рішенні суду. З точки зору покладення на ці органи обов`язку визнавати встановлений у судовому порядку факт внаслідок його преюдиційності участь такого органу обов`язкова. Але існує для таких органів інша, більш широка властивість судового рішення - загальнообов`язковість, яка змушує ці органи визнавати встановлений судом факт та реалізувати рішення незалежно від їх ставлення до нього. Отже, особиста участь цих органів у справах окремого провадження необов`язкова.

Значення правильного визначення заінтересованих осіб і притягнення їх до участі в розгляді справ даного виду провадження полягає в тому, що лише за участі заінтересованих осіб можна встановити наявність або відсутність у даній справі спору про право, об`єктивно розглянути всі подані заявником докази тощо.

Не встановлення кола заінтересованих осіб призводить до позбавлення можливості їх вступити в процес для захисту своїх охоронюваних законом інтересів, внаслідок чого не одержують всебічного з`ясування всі фактичні обставини справи.

Заінтересованою особою заявник визначив приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенко Олександра Миколайовича.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасників нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Така позиція висловлена в ухвалі Колегії суддів Судової палати по цивільним справам Верховного Суду України (далі - ВСУ) від 05.12.2007 р. у справі № 6-16344св07.

У постанові пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі (п. 18).

За правилом ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Отже, встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, що заявнику необхідно для прийняття спадщини, позбавляє в майбутньому орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини або за місцем знаходження спадкового майна можливості визнати спадщину відумерлою та отримати спадкове майно у свою власність, тобто може вплинути на їх права та обов`язки.

Таким чином, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини або за місцем знаходження спадкового майна повинен бути заінтересованою особою у даній справі при відсутності інших спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину.

ЦПК України не містить норм, що регулюють питання заміни неналежної заінтересованої особи, тому згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України у такому випадку підлягає застосуванню аналогія закону, зокрема ч. 2 ст. 51 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Виходячи з цього, залучення належної заінтересованої особи цілком розраховане лише на ініціативу заявника. Якщо відсутня така ініціатива, суд не має права залучати іншу заінтересовану особу замість неналежної.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Заявник звернувся до суду за встановленням даного факту, що йому необхідно для прийняття спадщини, однак з поданої заяви не вбачається, яке саме спадкове майно залишилось після смерті його батька та де воно знаходиться.

Заявник не подавав клопотання про заміну первісної заінтересованої особи - приватного нотаріуса належною заінтересованою особою, а суд позбавлений такої можливості, враховуючи, крім іншого, відсутність в матеріалах справи інформації про спадкове майно.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз 'яснено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов 'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Ці роз`яснення є актуальними при застосуванні норм процесуального права за ЦПК України в редакції Закону України № 147- VІІІ від 03.10.2017 року.

Оскільки до справи залучено неналежну заінтересовану особу, суд позбавлений можливості повно, всебічно дослідити існуючі правовідносини та прийняти рішення з дотриманням прав та інтересів органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини або за місцем знаходження спадкового майна.

З цих підстав в задоволенні заяви необхідно відмовити. Вирішення заяви по суті не можливо без забезпечення права органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщиниабо за місцем знаходження спадкового майна на участь у розгляді справи у якості заінтересованої особи, реалізовувати його права та обов`язки.

ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до суду з цією вимогою, вказавши належну заінтересовану особу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 293, 315, 319 ЦПК України,

у х в а л и в:

Повністю відмовити в задоволенні заяви.

Дата складання повного судового рішення 6 жовтня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенко Олександр Миколайович, місцезнаходження: АДРЕСА_5

Головуючий В.М. Стригуненко