Справа №461/5909/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2020 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю

секретаря судових засідань Береза П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Чури Л.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справі за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ) третя особа Відділ «Служба у справах дітей» Галицького районного управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (адреса: м.Львів, вул. Ф.Ліста,1) про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ «Служба у справах дітей» Галицького районного управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що 16 років проживав спільно, без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 . Разом з ними постійно проживав неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як вбачається з свідоцтва про народження неповнолітнього ОСОБА_5 його батьком вказаний не ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 . З витягу Державного реєстру актів цивільного стану вбачається, що відомості про батька ОСОБА_5 внесені за вказівкою матері, на підставі ч.1 ст.155 СК України, у зв`язку з тим що на початку спільного проживання не були впевненні у можливому спільному проживанні. Попри вищевказане, ОСОБА_5 вважає ОСОБА_1 своїм батьком, а позивач своїм сином. Проживали всі роки як сім`я.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 померла. Виникло питання з ким буде проживати неповнолітній ОСОБА_5 , так як батько дитини вказаний зі слів матері. На даний час позивач одноособово виховує та утримує неповнолітнього ОСОБА_5 та вважає себе його батьком. Просить суд задоволити позов в повному об`ємі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали повністю позов. Надали аналогічні пояснення викладені в ньому.

Відповідач в судовому засіданні визнала позов повністю. Не заперечила щодо задоволення такого.

Представник третьої особи в судовому засідання визнала позов. Не заперечувала проти його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріалах справи, дійшов висновку, що є достатньо даних для вирішення спору. Позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Крім того, згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Згідно ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Власне на реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні.

У відповідності до вимог ст. 128 СК України - за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Як зазначає постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.п.4, 9) справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо в т.ч. дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 вищезазначеної постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , являлась матір`ю дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Львівським міським управлінням юстиції та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Дослідженням зазначених документів встановлено, що батьком дитини записано ОСОБА_1 . Запис про батька дитини вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львова).

На момент народження дитини ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , у шлюбі не перебували. Дана обставина не оспорюється.

Відповідачем у справі зазначена - ОСОБА_3 , яка є рідною сестрою покійної цивільної дружини позивача, інших близьких родичів у ОСОБА_4 не було. Тому саме її права та обов`язки щодо неповнолітнього ОСОБА_5 , цим рішенням можуть зачіпатись.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач повністю визнає позов, не заперечує що саме ОСОБА_1 являється батьком ОСОБА_5 . Крім цього підтвердила факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Тобто проживали однією сім`єю, як батько та син.

Встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статей 263,265 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючі представлені до суду докази у їх сукупності, враховуючі відомості про смерть матері дитини, визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання останнього батьком ОСОБА_5 , оскільки дані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами, які не викликають у суду сумнівів.

Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Враховуючі вищезазначене, суд вбачає за необхідне внести зміни у актовий запис № 7204, виданий Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Львівського міського управління юстиції від 28.12.2005 року про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у графі відомості про батька вказавши « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України», інші відомості залишити без змін, видавши відповідне свідоцтво про народження.

Питання про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено.

На підставі ст. ст. 125, 126,128, 135 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 200, 258 , 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ) третя особа Відділ «Служба у справах дітей» Галицького районного управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (адреса: м.Львів, вул. Ф.Ліста,1) про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) батьком дитини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Зобов`язати Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції внести відповідні зміни до актового запису № 7204 від 28.12.2005 року про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зазначити в графі «батько» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є.Радченко