Справа № 289/578/20
Номер провадження 2/289/492/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Шклярук Ю.Л.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2020 позивач звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила суд стягнути з нього на свою користь додаткові витрати на лікування малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 11029,70 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають спільного сина, на утримання якого рішенням суду від 26.01.2017 стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. Проте, виплата аліментів відбувається із систематичною затримкою, а у додаткових витратах на утримання сина відповідач взагалі не бере участі, хоча дитина тривалий час сильно хворіє, потребує проходжень періодичних курсів лікування, лабораторних досліджень, курсів оздоровлення та реабілітації, з 2017 року син знаходиться на постійному обліку у лікаря невролога, а з 2019 року - на обліку у лікаря кардіолога та лікаря ортопеда. За період з 03.12.2019 по 28.01.2020 сину було проведено безліч досліджень та обстежень, взято масу лабораторних аналізів, в зв`язку з чим на підтримання належного стану здоров`я дитини позивачем було витрачено 22059,40 грн., які складаються із витрат на лікування та обстеження сина - 11602,00 грн., на придбання ліків - 4817,54 грн., на продукти харчування під час перебування у лікарнях - 5282,25 грн., на проїзд до м. Житомир та назад - 357,60 грн., половину яких добровільно повернути позивачеві відповідач відмовився.

Ухвалою від 18.05.2020 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.59).

06.07.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що він обізнаний із захворюваннями сина і не відмовляється від допомоги у його лікуванні, однак, в міру своїх можливостей. В даний час він являється інвалідом ІІ групи, отримує мінімальну пенсію, при цьому несе витрати по сплаті комунальних послуг за утримання квартири в м. Житомир, витрачає значні кошти на купівлю інсуліну, сам неодноразово знаходився на лікуванні в лікарні та витрачав кошти на своє лікування. Звертає увагу на те, що позивач надала чеки, які мали б підтверджувати витрати на лікування сина, проте, в чеках оплачені і цигарки, і чіпси, які дитині заборонені (а.с.68-69).

Разом із відзивом відповідач надав клопотання про розгляд справи з його участю (а.с.70).

Ухвалою від 07.07.2020 клопотання відповідача про розгляд справи з викликом сторін задоволено, викликано сторони в судове засідання на 21.07.2020 (а.с.84).

21.07.2020 розгляд справи відкладено на 22.09.2020 (а.с.91).

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, позивач надала свої пояснення, в яких підтвердила викладені в позові обставини. При цьому заявила, що зазначені в чеках суми витрат на деякі особисті речі (в тому числі цигарки), не враховувала в загальний розрахунок витрат на лікування дитини, а взагалі вона несе значно більші витрати на оздоровлення дитини, які не може довести за відсутності чеків, а саме сплачує за масаж та інші необхідні дитині процедури.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги відповідач не визнає, оскільки зазначена позивачем сума є для нього непомірно високою, так як він не має змоги її сплатити, оскільки з квітня місяця 2020 року він не працевлаштований, має інвалідність та поганий стан здоров`я, що перешкоджає йому працевлаштуватися.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 18.01.2017 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого проживання та виховання залишено при матері ОСОБА_1 (а.с.8).

Як вбачається із Довідки від 10.03.2020 № 145, виданої ПП «Житлоремсервіс-9», ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 , в складі сім`ї має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

02.02.2017 Радомишльським районним судом Житомирської області видано виконавчий лист за рішенням суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - з 23.12.2016 до повноліття дитини (а.с.11).

Наявність у малолітньої дитини сторін ОСОБА_3 низки хвороб не заперечується відповідачем та підтверджується медичною документацією (а.с.12-19).

Також матеріалами справи підтверджується проведення в медичних закладах досліджень та обстежень (а.с.20-32), знаходження дитини в лікувальних закладах та рекомендації лікарів з призначенням відповідних ліків (а.с.33-35), відповідними чеками підтверджується оплата за проведені дослідження (а.с.36-42), придбання відповідно до направлення лікаря ортопедичних устілок (а.с.42) та оплата за придбані ліки відповідно до призначень лікарів (а.с.43-45,48), а всього витрати на лікування дитини ОСОБА_3 в період з листопада 2019 року по лютий 2020 року, які підтверджені позивачем належними доказами, складають 16314,49 грн.

З квитанцій, наданих позивачкою в обґрунтування поданої позовної заяви, убачається придбання продуктів харчування, цигарок, солодощів та ін. (а.с.46-47, 49-51), а також чеки на проїзд (а.с.52-53), які взагалі не відносяться до додаткових витрат та не мають відношення до витрат на лікування дитини. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що понесені позивачкою витрати не можуть бути розцінені як додаткові витрати на дитину, оскільки вони не викликані особливими обставинами.

Як вбачається із копії трудової книжки ОСОБА_2 НОМЕР_1 , останній 13.04.2020 був звільнений з роботи на посаді охоронника мобільної групи реагування відділу охорони та безпеки Житомирської філії ТОВ «Венбест» за власним бажанням (а.с.71).

Згідно Довідки ТОВ УК «Космос» від 24.06.2020, ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_2 , проживає один (а.с.72).

Із наданих відповідачем копій медичної документації вбачається, що ОСОБА_2 має проблеми із здоров`ям (а.с.74), проходив лікування в листопаді-грудні 2019 року (а.с.77) та в лютому, березні 2020 року (а.с.75,76).

Згідно Довідки до акта огляду МСЕК ОСОБА_2 з квітня 2019 року встановлено ІІ групу інвалідності на строк до 01.05.2021, отримує пенсію «по інвалідності, 2 гр., інвалідність армії» (а.с.82).

Зі слів позивача вона офіційно не працевлаштована, однак, має дохід за рахунок нігтьового сервісу, відповідач зазначає, що працевлаштуватися не має можливості, так як має проблеми зі здоров`ям, потребує частого лікування, що і стало причиною звільнення з роботи, живе за рахунок пенсії та допомоги батьків.

Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно з ч. 2 цієї ж статті розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Виходячи з аналізу статті 185 СК України, дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2018 у справі № 127/16614/15-ц (провадження № 61-2371св18) Верховний Суд дійшов висновку, що «вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі».

В судовому засіданні позивачем підтверджено належними доказами понесені нею додаткові витрати, що пов`язані з лікуванням дитини, на загальну суму 16314,49 грн.

Беручи до уваги викладені обставини, матеріальний стан сторін та враховуючи стан здоров`я відповідача, аналізуючи всі зібрані по справі докази, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину фактично понесених додаткових витрат у розмірі 6000,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач, згідно наявної в матеріалах справи копії посвідчення, є особою з інвалідністю ІІ групи та звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-82, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_3 ) про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додаткові витрати на лікування малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на загальну суму 6000,00 грн.

Судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 25.09.2020.

Суддя Н. С. Сіренко