справа № 208/6821/19
№ провадження 2/208/888/20
УХВАЛА

Іменем України

21 лютого 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

За участі:

Секретаря судового засідання Корнієнко К.Є.,

Відповідача ОСОБА_1 ,

Представника відповідача ОСОБА_2 .І.,

3-ої особи, на стороні відповідача ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання відповідача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, ОСОБА_3 «про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та його поділ», суд

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, ОСОБА_3 «про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та його поділ».

В судове засідання позивач ОСОБА_4 та його представник не прибув. З боку позивача ОСОБА_4 через канцелярію суду 20.02.2020 року подана заява про відкладення судового розгляду призначеного на 21.02.2020 року, з підстав його відкомандирування до іншого міста по роботі, так як дане відрядження було заплановано заздалегідь.

Відповідач ОСОБА_1 подала клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_4 без розгляду. В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала клопотання та зазначила, що протягом судового розгляду позивач неодноразово не прибував в судові засідання, з підстав більш ніж двічі неприбуття позивача та його представника в судове засідання, відкладалися судові засідання, позивач не підтримує позовні вимоги, не надає документи щодо своєї хвороби, або командирування, що б підтвердило поважність його неприбуття.

Представник відповідача адвокат Ворон А.І. підтримав клопотання позивача про залишення позовної заяви ОСОБА_4 , який зловживаючи своїми правами будь-якими шляхами затягував розгляд справи, неодноразово уточнював позовні вимоги, неодноразово змінював представників, не здійснював дій направлених на участь у судовому та своєчасному розгляді. Що не прибуття представника сторони в судове засідання, не позбавляє сторону обов`язку прибути в судове засідання, а заявляючи про поважність причини неприбуття надати докази на їх підтвердження, чого зроблено ОСОБА_4 жодного разу не було. Крім того, як зазначає ОСОБА_4 у своїй заяві, про своє командирування на 21.02.2020 року йому було завчасно відомо, але жодного документу про підтвердження такої обставини як наказу або командировочного листа, чи тощо, з боку ОСОБА_4 не долучено до клопотання, що спростовує поважність його неприбуття. Процесуальна поведінка ОСОБА_4 свідчить про його зловживання своїми правами, в той час як відповідач постійно прибуває в судове засідання. Крім того, ОСОБА_4 тричі підряд не прибуває до засідання, та не надає підтверджуючих документів поважності його неявки. Також з матеріалів справи вбачається що ОСОБА_4 має представника, який також не прибув, причину неявки не повідомив, будучи обізнаний з матеріалами справи та датою, часом і місцем судового розгляду.

3-я особа, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, ОСОБА_3 підтримала клопотання ОСОБА_1 та зазначила, що позивач працює водієм на маршруті, і жодних перешкод для підміни не має. Неодноразові клопотання позивача ОСОБА_4 про відкладення судового розгляду є безпідставними, та свідчить про втрати позивачем інтересу до позовної заяви. Також про це свідчить не надання належних і достовірних доказів по справі з боку позивача, а тому вважає що позивача не цікавить справа по суті, а цікавить лише питання затягування процесу, що також негативно впливає на стан будинку який є предметом спору, який руйнується та приводиться у непридатний стан.

Заслухав сторони, дослідив матеріали цивільної справи, підстави та обґрунтування заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

21.12.2015 року ОСОБА_4 подано позовну заяву до ОСОБА_1 «про поділ майна житлового будинку», набутого на праві приватної власності відповідачем за час подружнього життя з позивачем, а саме будинку АДРЕСА_1 .

23.12.2015 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., з підстав передбачених ст.ст. 119, 120 ЦПК України, позовна заява залишена без руху.

29.01.2016 року на виконання ухвали судді від 23.12.2015 року, позивачем подано уточнену позовну заяву з її копіями для всіх учасників справи, долучено докази.

08.02.2016 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П. відкрито провадження у справі.

22.02.2016 року в судове засідання сторони не прибули, заяв та клопотань не подавали, причину неявки не повідомили, справа відкладена на 12.04.2016 року.

12.04.2016 року в судове засідання сторони прибули, розпочато судовий розгляд, було оголошено перерву на 12.05.2016 року для виклику свідків, та надання заявлених сторонами доказів.

12.05.2016 року не прибув позивач ОСОБА_4 , будучи належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду, заяв та клопотань не подавав, причину неявки не повідомляв. Також в судове засідання не було забезпечено свідків, які були заявлені стороною позивача. Інші сторони в судове засідання прибули, наполягали на особистій обов`язковій участі у судовому засіданні позивача, просили оголосити перерву для його виклику, та виклику свідків. Оголошено перерву для виклику позивача на 31.05.2016 року.

31.05.2016 року в судове засідання не прибули сторони, будучи належним чином сповіщені про дату, час та місце судового розгляду, заяв та клопотань не подавали, причину неявки не повідомляли. Оголошено перерву на 07.06.2016 року.

07.06.2016 року в судове засідання, в черговий раз не з`явився позивач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, заяв та клопотань не подав, причину неявки не повідомив. Не забезпечено явку свідків позивача, але прибули свідки відповідача. З боку позивача ОСОБА_4 , представник позивача адвокатом Горкун Д.О. подано уточнення позовних вимог. Оголошено перерву на 27.07.2016 року.

27.07.2016 року в судове засідання не прибув позивач ОСОБА_4 , його представник адвокат Горкун Д.О. повідомив про причину неявки позивача хворобу, зазначив що саме з цих причин не забезпечено заявлених стороною позивача свідків, просив оголосити перерву по справі для явки позивача та забезпечення заявлених свідків. Оголошено перерву в судовому засідання на 15.08.2016 року.

15.08.2016 року в судове засіданні позивач ОСОБА_4 не прибув, подав клопотання про допуск в якості його представника ОСОБА_5 .. Оголошено по справі перерву на 26.09.2016 року.

26.09.2016 року В судове засідання прибув позивача ОСОБА_4 , представник позивача адвокат Горкун Д.О., представники відповідача адвокат Чубенко Л.І., та представник ОСОБА_3 , свідок позивача ОСОБА_6 .. З врахуванням позиції сторін, судове засідання продовжено.

26.09.2016 року з боку позивача ОСОБА_4 подані доповнення до позовної заяви, роз`яснено стороні позивача про дотримання вимог Закону України «Про судовий збір» та вимоги ЦПК України, з підстав збільшення розміру заявлених позовних вимог. Також позивачем ОСОБА_4 подано додаткове клопотання про допит свідка сторони позивача. Оголошено перерву на 17.10.2016 року для надання стороні позивача часу на долучення квитанції про сплату судового збору за збільшений розмір позовних вимог або відповідного клопотання, та для забезпечення позивачем заявлених свідків.

17.10.2016 року в судове засідання прибули сторони, продовжено судове засідання. Стороною позивача, в особі представника Горкун Д.О. зазначено, що квитанцію про сплату судового збору не подають та відмовляються від збільшення розміру позовних вимог, що підтримано позивачем ОСОБА_4 .. Оголошено перерву на 05.12.2016 року, для виклику свідків сторони позивача, надання стороною позивача доказів, та з`ясування позивачем позиції щодо заявленого питання про експертне дослідження.

03.11.2016 року представником позивача ОСОБА_4 , діючим за довіреністю ОСОБА_7 подано клопотання про ознайомлення з матеріалами цивільної справи.

30.11.2016 року представником позивача ОСОБА_4 , діючим за довіреністю ОСОБА_8 подано клопотання про ознайомлення з матеріалами цивільної справи.

05.12.2016 року в судове засідання позивач ОСОБА_4 не прибув, подав клопотання про відкладення на іншу дату судового розгляду, з причини неможливості прибуття до суду 05.12.2016 року з підстав відрядження. Оголошено перерву на 20.12.2016 року.

20.12.2016 року з боку представника позивача адвоката Горкуна Д.О. заявлено клопотання про витребування доказів, а саме копії інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 .

20.12.2016 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано докази з обласного КП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», яке розташоване за адресою 51925 м. Кам`янське Дніпропетровської області, вул. Кірова, 9: належним чином завірену копію інвентаризаційної справи на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 .

З підстав витребування доказів та залучення 3-іх осіб, оголошено перерву в судовому засіданні на 07.02.2017 рік.

07.02.2017 року прибули сторони, залучені 3-і особи подали клопотання про проведення судового розгляду за їх відсутності. Сторони не заперечували проти продовження судового розгляду. Станом на 07.02.2017 року не отримано витребувану за ухвалою суду від 20.12.2016 року належним чином завірену копію інвентаризаційної справи на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 . Сторони вважали за необхідним отримати витребувані докази, які є суттєвими для розгляду справи, та просили повторно направити ухвалу на адресу БТІ. Оголошено перерву на 07.03.2017 року.

07.03.2017 року справа знята з розгляду з підстав зайнятості судді у іншій справі. Відкладено розгляд на 30.05.2017 року.

30.05.2017 року справа знята з розгляду з підстав знаходження судді на лікарняному. Слухання справи перенесено на 26.09.2017 року.

26.09.2017 року в судове засідання не прибув позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_8 , який подав заяву про відкладення судового розгляду у зв`язку із своєю зайнятістю. Оголошено перерву на 20.12.2017 року.

20.12.2017 року від позивача ОСОБА_4 подано заяву про об`єднання даної справи із іншими справами які перебувають у провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (суддя Івченко Т.П.) у одне провадження, де сторонами також є ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , та надання часу на врегулювання мирним шляхом спору між сторонами.

20.12.2017 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за клопотанням сторін, з підстав передбачених ст. 188 ЦПК України, об`єднано в одне провадження справи:

- 208/2520/15 - ОСОБА_1 , ОСОБА_9 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_3 «про поділ рухомого майна»;

- 208/9072/15 - ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , 3-я особа, без самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецавтогруп» «про визнання правочину недійсним»;

- 208/9365/16 ОСОБА_4 до ОСОБА_1 «про поділ спільного сумісного майна подружжя - житлового будинку»;

-208/7647/16 ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , 3- я особа, без самостійних вимог щодо предмету спору - Заводського районного відділу у місті Кам`янському Дніпропетровської області Державної міграційної служби України «про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку».

20.12.2017 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вирішено питання, в порядку пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України, за первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_9 до ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , 3-і особи, без самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецавтогруп», ОСОБА_3 , Заводського районного відділу у місті Кам`янському Дніпропетровської області Державної міграційної служби України «про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, про поділ рухомого майна, про визнання правочину недійсним», та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 «про поділ спільного сумісного майна подружжя - житлового будинку», а саме:

з врахуванням позиції сторін, ухвалено продовжити розгляд об`єднаної справи у порядку загального позовного провадження, із проведенням підготовчого судового засідання, за участю всіх сторін.

13.03.2018 р. відповідачем ОСОБА_10 подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення вартості 1/2 частини автомобіля «Ford-Transit», д/з НОМЕР_1 .

13.03.2018 року представником ОСОБА_4 , адвокатом Горкун Д.О. заявлено клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для уточнення позовних вимог заявлених ОСОБА_4 ..

На електронну адресу суду від ОСОБА_4 направлено заяву про неможливість прибуття до судового засідання призначеного на 24.04.2018 року з підстав зміни ним адвоката.

З підстав неприбуття сторін в судове засідання, слухання справи перенесено. Перерва на 29.06.2018 року.

29.06.2018 року згідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про перенесення робочих днів у 2018 році», 29.06.2018р. визначено як вихідний день, розгляд справи перенесено на 19.07.2018 року.

09.07.2018 року представник ОСОБА_4 , - за довіреністю ОСОБА_11 ознайомлена з матеріалами цивільної справи.

19.07.2018 року ОСОБА_1 , як позивачем, подано уточнену позовну заяву, з доказами вручення її копії учасникам процесу.

ОСОБА_4 , як відповідачем, подано відзив на позовну заяву про поділ майна подружжя. Перерва на 13.09.2018 року.

ОСОБА_4 подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 та транспортний засіб автобус D Mercedes-Benz 311CDI, д/з НОМЕР_2 , 2001 р.

24.09.2018 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за наслідком розгляду клопотання ОСОБА_4 , яке було задоволено частково, накладено арешт в частині заборони на відчуження майна та вчинення будь-яких дій на знищення, зменшення вартості або знецінення (будинку та транспортний засіб).

09.10.2018 року як представник ОСОБА_4 , діючий за довіреністю ОСОБА_12 ознайомився з матеріалами цивільної справи.

26.10.2018 року ОСОБА_4 подано заяву про виправлення описки в ухвалі про забезпечення позову від 24.09.2018 р. Зазначена заява ОСОБА_4 , розглянута 26.10.2018 року, та задоволена Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.10.2018 р.

29.11.2018 року під час підготовчого судового засідання, з`ясував всі питання передбачені ст. 197 ЦПК України, суд поставив питання про закриття підготовчого судового засідання, проти чого заперечували ОСОБА_13 Владислав Іванович, його представник ОСОБА_12 на необхідності уточнення позовних вимог заявлених ОСОБА_4 , Протилежна сторона не заперечувала надати ОСОБА_4 додатковий час на уточнення позовних вимог. З врахуванням думки всіх учасників процесу, та заявленого клопотання ОСОБА_4 , оголошено перерву на 17.12.2018 року.

17.12.2018 року від представника ОСОБА_4 , ОСОБА_12 на електронну адресу надійшло клопотання про відкладення судового засідання призначеного на 17.12.2018 р., з підстав неможливості прибуття до судового засідання, з причини хвороби. В якості представника ОСОБА_4 допущено, адвоката Медведєву Л.В..

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.12.2018 р.:

- задоволено клопотання позивача ОСОБА_9 до ОСОБА_4 «про поділ рухомого майна» - про залишення позовної заяви без розгляду з підстав передбачених п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позовні вимоги в цій частині, - залишено без розгляду;

- зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 «про поділ спільного сумісного майна подружжя - житлового будинку», з підстав передбачених п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, залишено без розгляду.

28.12.2018 року ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 18.12.2018 року щодо залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільного майн подружжя житлового будинку.

12.02.2019 року цивільна справа № 208/2520/15-ц за вимогою Дніпровського апеляційного суду направлена для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4

18.02.2019 року відкрито апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_4 на ухвалу суду від 17.12.2018 року.

27.03.2019 року Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду, скаргу ОСОБА_4 задоволено, ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.12.2018 р. скасовано в частині залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя житлового будинку і направлено справу в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції.

17.09.2019 року в судове засідання, після повернення справи з апеляційної справи, ОСОБА_4 не прибув, та його представник адвокат Медведєва Л.В., також не прибула, подала клопотання про відкладення судового розгляду з підстав відсутності у межах міста Лозенка ОСОБА_14 .І... Справа відкладена на 09.10.2019 р.

09.10.2019 року в судове засідання прибули ОСОБА_1 , представник ОСОБА_3 , представник ОСОБА_4 , адвокат Медведєва Л.В.. Судом повідомлено, про прийняте Дніпровським апеляційним судом судове рішення за скаргою ОСОБА_4

09.10.2019 року з боку представника ОСОБА_4 , подано позовна заява ОСОБА_4 , як зазначено в новій редакції, де заявлені позовні вимоги до відповідача № 1 ОСОБА_1 та до відповідача № 2 ОСОБА_3 ..

Крім того, на час вирішення питання про прийняття даної позовної заяви, яка як зазначено представником ОСОБА_15 є уточненою від первісного позовну ОСОБА_4 , за яким ухвала про закриття підготовчого судового розгляду не приймалася, а тому вважають що мають право здійснювати підготовчі дії в цій частині.

Враховуючи, що одночасно по одній і тій же справі не є можливим проводити судовий розгляд справи по суті, після закриття підготовчого провадження, та підготовчі дії, перебуваючи на стадії судового розгляду, що є взаємовиключними обставинами, та з врахуванням процесуальної поведінки сторін, не сприяє розгляду справи, судом поставлено питання про роз`єднання позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у різні провадження з підстав передбачених ч. 6 ст. 188 ЦПК України, враховуючи що по суті вирішення справи, в тому числі до заслуховування сторін, суд не перейшов.

Також, згідно до вимог ЦПК України, не передбачено одночасне проведення по одній і ті же справі, на одній і тій же стадії судового розгляду, одночасно підготовчих дій та розгляду справи по суті, окрім визнання позовних вимог відповідачем на стадії підготовчого провадження, або затвердження мирової угоди укладеної між сторонами.

При вирішенні цього питання, суд врахував, що фактично в судовому засіданні суд вимушений здійснювати як підготовчі дії так і дії направлені на вирішення справи по суті, що не є тотожним, що зазначені обставини погіршують становище сторін, та негативно впливають на їх процесуальні права, а тому суд вважає наявними підстави для застосування аналогії права, згідно до вимог ч. 9 ст. 10 ЦПК України.

Як зазначено судом, застосування аналогії права, є необхідним для забезпечення сторін можливістю реалізації їх процесуальних прав передбачених ст.ст. 43, 49 ЦПК України, та буде сприяти розгляду справи у відповідності до норм ЦПК України, які визначають перелік питань що віднесені на розгляд підготовчого провадження, та окремо до судового розгляду справи суті.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.10.2019 року, на підставі ч. 9 ст. 10, ч. 6 ст. 188 ЦПК України, позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 , 3-я особа, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - ОСОБА_9 до ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , 3-я особа, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецавтогруп» «про визнання правочину недійсним, про поділ рухомого майна», за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 «про поділ майна - житлового будинку», роз`єднано.

Виділено в самостійне провадження позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 «про поділ майна - житлового будинку», на стадії підготовчого провадження, для проведення підготовчих дій згідно до вимог ст.ст. 189-200 ЦПК України.

Підготовче судове засідання призначено на 09.10.2019 року.

09.10.2019 року з боку представника ОСОБА_4 , подано позовна заява ОСОБА_4 , як зазначено в новій редакції, де заявлені позовні вимоги до відповідача № 1 ОСОБА_1 та до відповідача № 2 ОСОБА_3 .. Згідно до пояснень представника ОСОБА_4 адвоката Медведєвої Л.В, прийняття даної позовної заяви, є правом позивача, як уточненою позовної заяви від первісного позовну ОСОБА_4 .. Заявлено для залучення як відповідача № 2 ОСОБА_3 , з підстав набуття права власності останньою на спірний будинок № АДРЕСА_1 .

09.10.2019 року представнику відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та як відповідачу № 2 Клочковій, вручена копія позовної заяви. ОСОБА_3 заявлено про необхідність часу на ознайомлення із уточненою позовною заявою та надання відзиву на уточнені позовні вимоги.

Представником ОСОБА_4 , адвокатом Медведєвою Л.В. заявлено клопотання про відкладення підготовчого судового засідання для уточнення та виконання вимог ЦПК України. Оголошено перерву на 13.11.2019 року.

13.11.2019 року продовжено підготовче судове засідання, в яке прибули ОСОБА_4 , представник позивача адвокат Медведєва Л.В.. представники відповідача ОСОБА_1 , адвокат Ворон А.І., та Клочкова Р.М..

Представником позивача ОСОБА_4 подано в редакції станом на 13.11.2019 р. нову заяву про уточнення позовних вимог, а саме:

- відкликано уточнену позовну заяву ОСОБА_4 в редакції 09.10.2019 року;

- відкликано питання про залучення в якості відповідача № 2 ОСОБА_3 , та залучення її в якості 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача;

- відкликано клопотання про витребування доказів,

- підтримано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, яке просили залишити відкритим до отримання витребуваних доказів копії інвентаризаційної справи, для чого заявлено клопотання про повторне направлення клопотання на адресу БТІ, та просили оголосити перерву до отримання доказів по справі.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.11.2019 року, за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 , адвоката Медведєвої Л.В., позовну заяву «в новій редакції» ОСОБА_4 до відповідача № 1 ОСОБА_1 , та відповідача № 2 ОСОБА_3 «про визнання майна подружжя спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя», від 09.10.2019 року, як відкликану стороною позивача - повернута позивачеві.

Продовжено судовий розгляд за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, ОСОБА_3 «про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та його поділ» в редакції від 13.11.2019 року (а.с. 29-30). Копія уточненої заяви ОСОБА_4 , в редакції станом на 13.11.2019 року, вручена ОСОБА_3 , яка заявила про необхідність надання часу на ознайомлення. Клочковою заявлено клопотання про перерву в судовому засіданні для надання відзиву на уточнену позовну заяву, в редакції від 13.11.2019 р.

Оголошено перерву на 05.12.2019 року, за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 , адвоката Медведєвої Л.В..

05.12.2019 року в судове засідання ні позивач ОСОБА_4 , ні адвокат Медведєва Л.В., не прибули. З боку представника позивача адвоката Медведєвої Л.В. подано заяву про відкладення підготовчого судового засідання, з підстав хвороби позивача, та надання в подальшому підтверджуючих поважну причину документів. Справу слуханням відкладено на 20.01.2020 року.

14.01.2020 року отримано за клопотанням сторони позивача копію інвентаризаційної справи по об`єкту спору.

20.01.2020 року на електронну адресу від позивача ОСОБА_4 подано заяву про те, що він не може прибути в судове засідання на 20.01.2020 року, з підстав розірвання договору з адвокатом Медведєвою Л.А. та необхідністю додаткового часу на укладення договору про надання йому правової допомоги з іншим представником.

20.01.2020 року в судове засідання ні ОСОБА_4 як позивач, ні представник позивача не прибули. Справа слуханням відкладена на 21.02.2020 року.

28.01.2020 року від адвоката Серебрякова Ернеста Сергійовича подано заяву про ознайомлення з матеріалами цивільної справи, з долученням Ордеру на надання правничої правової допомоги ОСОБА_4 , за договором б/н від 28.01.2020 року.

03.02.2020 року та 04.02.2020 року адвокат ОСОБА_16 ознайомлений з матеріалами цивільної справи, та якому достовірно відомо на час ознайомлення про дату, час та місце судового розгляду справи призначеної на 20.02.2020 року, про що є власноручний розпис в журналі ознайомлення.

20.02.2020 року через канцелярію суду від ОСОБА_4 подана заява про відкладення судового розгляду призначеного на 21.02.2020 року, з підстав його відкомандирування до іншого міста по роботі, так як дане відрядження було заплановано заздалегідь.

21.02.2020 року в судове засіданні ні позивач ОСОБА_4 ні прибув, ні представник позивача також не прибув. Інших заяв та клопотань, від сторони позивача, в тому числі і про розгляд справи за його відсутності, стороною позивача не подано.

Таким чином, станом на 21.02.2020 року судом встановлено, що жодного підтвердження поважності неприбуття позивача ОСОБА_4 в судові засідання на 05.12.2019 року (хвороба ОСОБА_4 ), ні на ІНФОРМАЦІЯ_1 (розірвання договору з адвокатом Медведєвою Л.В), ні на 21.02.2020 року (відрядження), з боку позивача ОСОБА_4 станом на 21.02.2020 року не подано та не долучено, що підтверджується матеріалами цивільної справи.

Так, згідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Ч. 1 ст. 15 ЦПК України, передбачає, що Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Права та обов`язки сторін визначені ст. 43, 49 ЦПК України.

Так, згідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Ч. 2 ст. 58 ЦПК України, визначено, що особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

В той же час, згідно до вимог ст. 223 ЦПК України, визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

Так, згідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

Згідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Згідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з матеріалів справи, жодної заяви від ОСОБА_4 про проведення судового розгляду за його відсутності до провадження не подано.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Вирішуючи клопотання сторони відповідача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви ОСОБА_4 з підстав систематичної неявки позивача в судові засідання, суд враховує, що позиція позивача підтверджує небажання підтримання позову, неодноразове неприбуття позивача та представників позивача в судові засідання, не підтвердження ними поважності неприбуття в суд для участі у розгляді справи, є підставою для залишення позовних вимог без розгляду, так як позиція позивача є недобросовісною.

Суд враховує, що неодмінним конституційним правом людини й громадянина є право на судовий захист, закріплене у ст. 55 Конституції України. У ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. зловживання правом визначається як діяльність або дії, спрямовані на скасування прав та свобод, визнаних у Конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. У низці випадків ЄСПЛ зазначав у своїх рішеннях, що подання до суду клопотань про відкладення судових засідань на тривалий термін через хворобу сторони, неодноразова зміна заявлених вимог тощо не свідчать про зловживання правами. Однак реалізація суб`єктивного права на судовий захист має інший негативний аспект. Зокрема, мова йде про несумлінне використання процесуальних прав, у тому числі права на судовий захист.

Зловживання процесуальними правами є можливим, якщо внаслідок реалізації права створюється перешкода у вирішенні завдань судочинства. Механізм зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа, яка прагне до досягнення певних правових наслідків, здійснює процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на юридичні факти, з якими закон пов`язує настання певних наслідків. Незважаючи на те, що такі дії мають повністю штучний характер, тобто не підкріплюються фактами об`єктивної дійсності, певні правові наслідки, які вигідні особі, все ж таки можуть існувати.

Згідно до правового висновку Верховного Суду викладеного у Постанові від 13.03.2019 р. у справі №814/218/14, під зловживанням процесуальними правами слід розуміти форму умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав всупереч їхньому призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтованому перевантаженні роботи суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. «Право на суд» не є абсолютним. Право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Диспозитивність (від лат. Dispono розпоряджаюся) це надання особам, які беруть участь у справі, можливості вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Вказані принципи надають кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях. З системного аналізу п. 3 ч. ст. 257 ЦПК України та положень ст. 223 ЦПК України вбачається те, що законодавець безпосередньо пов`язує участь позивача в судових засіданнях з рухом судового процесу.

Неявка позивача в судове засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності.

В цьому контексті повторна неявка належним чином повідомленого позивача є конклюдентними діями, якими робиться заява про залишення позову без розгляду, а також є правовим наслідком нездійснення позивачем права брати участь у судовому засіданні. Таким чином законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився у судове засідання, так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Згідно з вимогами ЦПК України суд повинен з`ясовувати причини неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В той же час, згідно до правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду у справі № 310/12817/13 від 22.05.2019 року, викладено правову позицію, згідно до якої зазначено, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Щодо належного сповіщення позивача про дату, час та місце судового розгляду, в порядку ст. 128 ЦПК України, судом встановлено наленжне підтвердження позивача про день, час та місце судового розгляду, що підтверджується доказами належного сповіщення позивача, як особисто так і через представника що знаходяться в матеріалах цивільної справи, а саме:

-На 05.12.2019 рік (а.с. 32-35) під час судового засідання 13.11.2019 року особисто ОСОБА_4 та представника позивача ОСОБА_15 13.11.2019 року, їх особистим розписом про підтвердження повідомлення про наступну дату судового засідання (а.с. 36); клопотанням представника позивача від 05.12.2019 року про відкладення судового розгляду (а.с. 45);

-На 20.01.2020 року (а.с. 48), під особистий розпис ОСОБА_15 , як представника позивача; судовим викликом-повідомленням від 05.12.2019 року (а.с. 47), особистою заявою ОСОБА_4 про відкладення судового розгляду (а.с. 77);

-На 21.02.2020 року (а.с. 80), особистим розписом ОСОБА_4 від 21.01.2020 року у повідомлені про судове засідання; судовим викликом-повідомленням від 21.01.2020 року (а.с. 81), довідкою про доставку СМС-повідомлення від 21.01.2020 року; заявою адвоката Серебрякова Е.С. про ознайомлення з матеріалами справи від 03.02.20202 року та 04.02.2020 року; заявою ОСОБА_4 про відкладення судового розгляду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України»).

Виходячи з приписів ст. ст. 12, 13, 43, 49 ЦПК України, будь-яка сторона у справі користується своїми правами та обов`язками на власний розсуд, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Також судом враховується, що публікація відомостей про час та місце розгляду справи, також відображається в мережі Інтернет на сайті «Судова влада» і позивач має усі можливості з отримання інформації про розгляд його справи, у вільному доступі.

Отже, виходячи з правової позиції неодноразово викладеної ЄСПЛ, позивач має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (наприклад, розгляд справи в режимі відеоконференції в порядку ст. 212 ЦПК України, у разі неможливості особистої явки до суду).

А тому виходячи з приписів, ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, за змістом зазначених вище норм в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд безальтернативно зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Залишення позову без розгляду є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, який сприяє швидкому розгляду справи.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Це не є порушенням прав учасників спору. Європейський суд з прав людини у своїй практиці висловлював правову позицію про те, що обмеження доступу до суду з метою запобігання зловживанню процесуальними засобами також загалом може визнаватися таким, що має легітимну мету (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Моннелл і Морріс проти Сполученого королівства».)

Як встановлено під час судового розгляду, стороною позивача неодноразово уточнював позовні вимоги, заявляючи про зазначені обставини під час судового засідання, що також викликало необхідність відкладення судових засідань, заявлялися ряд клопотання про відкладення судових розглядів, та іншій процесуальні питання, змінювалися неодноразово представники позивача, що відображає певне процесуальне ставлення та процесуальну поведінку позивача.

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи, що в останні судові засідання на 05.12.2019 року, на 20.01.2020 рок, на 21.02.2020 року, позивач ОСОБА_4 та його представники, як адвокат Медведєва Л.В, так і адвокат ОСОБА_17 Е ОСОБА_18 С., будучи належним чином сповіщені про дату, час та місце судового розгляду, не прибували, позивач ОСОБА_4 особисто також не прибував, та на зазначені підстави неприбуття в судові засідання підтвердження поважності заявлених причин не надав, тобто позивач більш ніж двічі не прибув у судове засідання, заяв та клопотань про проведення судового розгляду за його відсутності не подавав, а тому застосування приписів п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є обґрунтованим, та таким що узгоджується із фактичними обставинами встановленими судом під час розгляду клопотання сторони відповідача.

Судом встановлено, що під час звернення із позовом, позивачем ОСОБА_4 понесені судові витрати в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок в оплату судового збору при зверненні із позовом, які відповідно до приписів ст. 142 ЦПК України, підлягають покладенню на позивача.

Крім того, під час розгляду цивільної справи, за клопотанням сторони позивача ОСОБА_4 застосовані заходи забезпечення позову, за ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.09.2018 року, в частині арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 83,8 кв.м, житловою площею 53,9 кв.м, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), щодо заборони на відчуження майна, та вчинення будь-яких дій на знищення, зменшення вартості або знецінення його, які згідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, підлягають скасуванню.

Керуючись ч. 9 ст. 158, п. 1 ч. 2 ст. 200, ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 260 ЦПК України, суд -

постановив:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, ОСОБА_3 «про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та його поділ», - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, ОСОБА_3 «про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та його поділ», - залишити без розгляду.

Судові витрати понесені стороною позивача у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок в оплату судового збору при зверненні із позовом покласти на позивача.

Згідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, у виді арешту накладеного ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.09.2018 року, на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 83,8 кв.м, житловою площею 53,9 кв.м, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), щодо заборони на відчуження майна, та вчинення будь-яких дій на знищення, зменшення вартості або знецінення його, - скасувати.

Роз`яснити сторонам, що згідно до ч. 10 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Позивач ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована

АДРЕСА_3 особа, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована АДРЕСА_4 .

Повний текст ухвали складений 25.02.2020 року.

Суддя Івченко Т. П.