Справа № 278/152/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Безпалько В. В., розглянувши за правилами загального провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що є власником квартири, яку з вини відповідачів було затоплено.

У зв`язку з наведеним, позивачка просить суд стягнути з відповідачів матеріальну шкоду, заподіяну їй внаслідок затоплення квартири, в розмірі 41323,48 грн.

Представник ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позову, оскільки акти, якими фіксувалися факти залиття належної позивачу квартири, не відповідають затвердженій формі та складені за відсутності відповідачки. Також останній зауважив, що висновок експерта не містить відомостей про те, що він попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (а.с. 89-90).

Позивачка подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що наведені у відзиві доводи є надуманими, у зв`язку з чим просить їх відхилити та задовольнити позов (а.с. 105).

У судове засідання з`явилися представник позивача, який підтримав позов, а також представник відповідача, який просив відмовити в його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8-10).

07 серпня 2018 року комісія у складі техніка-доглядача БУ № 3 ОСОБА_5 , слюсарів-сантехників БУ № 3 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , склали акт по заяві ОСОБА_8 , яка надійшла на адресу БУ № 3 06.08.2018 р. на предмет огляду її кватири АДРЕСА_1 щодо залиття квартиронаймачем кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_2 . Під час обстеження кв. АДРЕСА_3 виявлені сліди залиття, а саме: у ванній кімнаті вода стікала по плитці на стінах, карниз відпав, унітаз весь в потьоках, вода на підлозі. Залиття кв. АДРЕСА_1 сталося з вини квартиронаймача кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , у квартирі якої протікала труба холодного водопостачання біля лічильника обліку водопостачання холодної води. Комісія вважає, що збитки нанесені залиттям кв. АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_8 , необхідно відшкодувати коштом ОСОБА_2 , оскільки залиття сталося з її вини (а.с. 5).

04 лютого 2019 року комісія у складі голови комісії головного інженера ОСОБА_9 , членів комісії техніка-доглядача ОСОБА_10 , техніка-доглядача ОСОБА_5 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_11 склали акт обстеження квартири АДРЕСА_1 по усній заяві мешканця кв. АДРЕСА_3 , на предмет заливу з квартири АДРЕСА_4 , що розташована вище. При обстеженні виявлено: у спальній кімнаті на міжкімнатній стіні видно сліди намокання шпалер розміром до 2,5 кв. м; на стелі по шву сліди залиття розміром 1 м х 0,25 см, і дві плями площею до 20 кв. см кожна, стеля, виконана штукатуркою високої якості, після залиття підлягає ремонту; у залі на стінці у кутку видно сліди залиття площею до 0,5 ув. м., штукатурка стін виконана під «шубу декоративну», на стелі видно три плями від залиття, загальною площею до 1 кв. м, стеля, виконана штукатуркою високої якості, після залиття підлягає ремонту, на підлозі покриття з лінолеуму розміром 3,8 х 1,20 м видно здуття; у кухні на стелі видно сліди залиття до 2 кв. м, штукатурка стелі високої якості після залиття підлягає ремонту; у санвузлі стеля підшита «вагонкою», немає можливості виявити сліди намокання. На стінах плитка, слідів намокання не виявлено. Залив квартири АДРЕСА_1 відбувся 01.02.2019 року о четвертій годині ранку. Зі слів мешканця кв. АДРЕСА_4 , залив відбувся внаслідок прориву труби підведеного до лічильника холодної води після запірної арматури на квартиру. За висновком комісії необхідно ремонт у квартирі АДРЕСА_3 виконати коштом квартиронаймача кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , оскільки точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, постачання холодної та гарячої води - після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка у квартирі споживача (а.с. 4).

Відповідно до висновку експертного дослідження № 701/03-2019 від 12 березня 2019 року вартість завданого матеріального збитку внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 , що відображено в актах про залиття від 07 серпня 2018 року та 04 лютого 2019 року, згідно з результатами проведеного обстеження та наданими на дослідження матеріалами, в чинних цінах на момент проведення дослідження складає 41323,48 грн з урахуванням ПДВ (а.с. 16-54).

Зазначені акти та висновок експерта в силу ст.ст. 76-78 ЦПК України є належними та допустимими письмовими доказами.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 вказав, що перебував у квартирі АДРЕСА_3 під час її залиття. Останній повідомив, що наступного дня до нього приїздив відповідач ОСОБА_4 , який оглянув наслідки залиття та запропонував, як відшкодування, 5000 грн та два мішки гіпсу. Також свідок вказав, що особисто повідомляв ОСОБА_4 про день приїзду комісії для складення акту.

За інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на момент залиття квартири позивачки власниками квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 та ОСОБА_2 (а.с. 165-167).

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди.

Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, то саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, який викладений у постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 668/7511/15-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 1 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на наведене, враховуючи, що відповідачі своїм правом спростувати доводи позивача не скористалися та не заперечували факт залиття квартири позивачки внаслідок проривів (протікання) труби у належній їм квартирі, а лише ставили під сумнів розмір заподіяної шкоди, зважаючи на те, що позивачка довела належними письмовими доказами розмір завданої їй шкоди, суд дійшов висновку, що позовна заява має бути задоволена.

Також суд на підставі ст. 141 ЦПК Україн вважає за потрібне стягнути з відповідачів на користь позивачки 840,80 грн судового збору, 2002 грн витрат на проведення експертизи та 2000 грн витрат на правову допомогу (а.с. 1, 55, 61, 62, 63).

Крім того, суд погоджується з доводами представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_15 стосовно того, що позивачка вже зверталася до суду з аналогічним позовом до одного з відповідачів (а.с. 58-60), тобто стороною позивача вже здійснювалося опрацювання матеріалів, формування правової позиції та підготовка процесуальних документів, у зв`язку з чим дійшов висновку про необґрунтованість розрахунку витрат на правову допомогу, згідно з яким, з урахуванням витраченого часу (7 год), за надану правову допомогу до сплати підлягає 3500 грн (а.с. 15).

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК України, ст.ст. 16. 1166, 1192 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_16 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 41323,48 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_16 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 667,33 грн витрат на проведення експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_16 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 666,67 грн витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_16 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 280,27 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 жовтня 2020 року.

Суддя О. М. Дубовік