Справа № 346/5878/19
Провадження № 2/346/574/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Бойко В.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 15.10.1994 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживають з позивачем. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вона та відповідач виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Така поведінка відповідача негативно вливає на стан здоров`я позивача та виховання дітей. Прохання позивача про зміну ставлення до неї не дали бажаного результату. Із вказаних причин шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з нею та залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ».

Позивач в підготовче засідання не з`явилася, про його час та місце повідомлена належним чином, 07.02.2020 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а. с. 16).

Відповідач в підготовче засідання не з`явився, про його час та місце повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності (а. с. 17).

Тому відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України наявні підстави для ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 сторони одружилися 15.10.1994 року. Шлюб зареєстровано в с. Верхній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 (а. с. 4).

Відповідно до даних свідоцтв про народження сторони є батьками малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 6, 7).

Даними свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_2 стверджується, що 26.05.2000 року позивач змінила прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_5 », актовий запис № 88 (а.с. 5).

Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та вважають за доцільне шлюб розірвати.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб.

Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей сторін, суд вважає, що їх слід і надалі залишити проживати з позивачем.

На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160, 161 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст.197-200, ч.4 ст. 206, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстровано 15.10.1994 року в с. Верхній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6, розірвати.

Малолітніх дітей сторін, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з їх матір`ю ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 лютого 2020 року.

Суддя Калинюк О. П.