Справа № 242/4145/20
Провадження № 2/242/1470/20
УХВАЛА

Іменем України

06 жовтня 2020 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Переясловська Ю.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

До Селидівського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, а саме, заборгованості по заробітній платі в розмірі 44360,70 грн. та середнього заробітку за період затримки розрахунку в розмірі 105673,38 грн.

Пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

П. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Водночас, у своїй постанові № 910/4518/16 від 30.01.2019 року Велика Палата Верховного Суду вказала, що за змістом норм статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а тому позови про його стягнення оплачуються судовим збором.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року складає 2102 грн. 00 коп.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту позовних вимог, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 105 673 грн. 38 коп., однак в порушення ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви не додає документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, за подання позовної заяви про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку позивачці необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1056 грн. 73 коп.

У зв`язку з вищевикладеним, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження по справі.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні - залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачці зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А. Переясловська