Справа № 263/9100/20
Провадження № 2/263/2122/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Астаховій О.В., за участю позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики від 01.03.2018р. в сумі 140 000грн.

12.10.2020р. під час судового розгляду головуючим суддею було повідомлено сторонам, що ним як слідчим суддею 29.07.2020р. було розглянуто клопотання старшого слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції в Донецькій області Сморокової Н.Ю. про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 22.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч.3 ст. 190 КК України, та накладено арешт на нерухоме майно належне підозрюваному в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_1 . Під час розгляду клопотання слідчим суддею визначено обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_1 інкримінованих злочинів, у тому ж рахунку, і щодо потерпілого ОСОБА_3 , а також обґрунтованість поданих потерпілими у кримінальному провадженні позовів. У забезпечення вказаних позовів і було накладено арешт на нерухоме, майно, належне ОСОБА_1 .

Як повідомили сторони в судовому засіданні, на підставі договору позики від 01.03.2018р., укладеного між сторонами, та який є предметом розгляду в даній цивільній справі, а також наданої довіреності на виконання договору згідно з п.20 договору, ОСОБА_1 отримано право власності на будинок, належний відповідачу. Саме дані відносини є предметом розслідування кримінальної справи за підозрою ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якого підтримала його представник, заявлено відвід головуючому у справі з вищенаведених обставин, з тих підстав, що такі обставини викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви.

Вирішуючи питання про відвід судді, суд виходить з наступного.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Указані норми гарантують неупередженість у здійсненні правосуддя, попереджає можливість скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

В даному випадку головуючим суддею повідомлено сторонам обставини, які можуть викликати сумніви в неупередженості головуючого зі сторони стороннього спостерігача, зокрема, та позивач скористався своїм правом на заявлення відводу головуючому судді.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Тобто, окрім прямо визначених підстав для відводу, самовідводу судді, передбачених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, відвід судді може бути заявлений й з інших підстав (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України). У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості необхідно керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження можливого порушення суддею принципу неупередженості, має бути наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII) зазначив, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

На думку суду сумніви щодо безсторонності головуючого судді для безстороннього спостерігача тощо під час розгляду даної цивільної справи об`єктивно обґрунтовані, враховуючи вищенаведені обставини, тому необхідно дійти висновку про те, що заява про відвід судді підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст..ст.36,39,40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Томіліна О.М. від розгляду цивільної справи № 263/9100/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити.

Цивільну справу № 263/9100/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу передати до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Томілін