Справа № 127/2714/20
Провадження № 4-с/127/8/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2020 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Романюк Л.Ф.,
при секретарі Курутіній О.В.,
за участі представника заявника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги Акціонерного товариства «Укрсиббанк» за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 на рішення та дії державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Кучинського А.В., -
В лютому 2020 року АТ «Укрсиббанк» за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 звернулись до суду зі скаргою на рішення та дії державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Кучинського А.В.
Підставою для повернення виконавчого документа стягувану визначена «наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення». На думку державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Кучинського А.В. такою підставою для повернення виконавчого листа є ЗУ «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті від 03.06.2014 року».
Державним виконавцем Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Кучинським А.В. не проведено ретельної перевірки щодо дійсного майнового стану боржника.
Матеріали виконавчого провадження № 49097526 не містять будь яких документів, що підтверджують належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків спрямованих на примусове виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на виявлене майно.
Просили суд, визнати неправомірною постанову державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Кучинського А.В. про повернення виконавчого документа стягувану від 19.09.2019 року; визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Кучинського А.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану.
В судовому засіданні представник заявника вимоги скарги підтримала, просила суд її задовольнити.
Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час, дату, місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином.
Представник Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність боржника та представника Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області на підставі наявних в справі доказів.
Вислухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до висновку про задоволення скарги з таких підстав.
Підставою для повернення виконавчого документа стягувану визначена «наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення» (а.с.8).
Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Заходи примусового виконання визначені ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно доч.1, 2ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішення суду є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно(майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інших дохід боржника.
За таких підстав державний виконавець прийняв рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві, без вчинення належним чином покладених на нього обов`язків та всупереч вимогам ЗУ «Про виконавче провадження».
Також, відповідно до ч.5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених цією статтею не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону.
Відповідно до п.1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документах, за якими стягувачем держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
В той же час, в постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.09.2019 року державний виконавець Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Кучинський А.В. зазначає, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 19.09.2019 року, що не узгоджується з вищевикладеними положеннями ЗУ «Про виконавче провадження».
Крім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2019 року скаргу ПАТ «УкрСиббанк» на дії державного виконавця Центрального ВДВС Вінницького МУЮ Щуренка А.О. задоволено. Визнано неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Щуренка А.О., щодо винесення постанови від 29.04.2016 року про повернення виконавчого листа № 2-261/2011, виданого 24.03.2011 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 100 397, 96 грн. в межах виконавчого провадження 3 49097526. Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Щуренка А.О. від 29.04.2016 року про повернення виконавчого листа № 2-261/2011, виданого 24.03.2011 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 100 397, 96 грн. в межах виконавчого провадження № 49097526 (а.с.33-36).
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року.
При розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватись положеннями Конституції України, п.6 ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Законами України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
У пілотному рішенні Європейського суду з прав людини від 15.10.2009 року, ОСОБА_3 Іванов проти України зазначено, суд повторює, що право на суд, захищене ст. 6 було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволила, щоб остаточне обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь якій зі сторін.
Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок, рішення «Іммобільяре Саффі проти Італії».
У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту ст.1 Першого протоколу.
Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції справа «Бурдов проти Росії».
Така ж практика ЄСПЛ у багатьох інших справах як проти України, так і проти інших держав.
Слід зазначити, що згідно п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 19, 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,
Скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 на рішення та дії державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Кучинського А.В. - задовольнити.
Визнати неправомірною постанову державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Кучинського Артура Володимировича про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.09.2019 року.
Визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Кучинського Артура Володимировича щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повний текст ухвали виготовлено 18.02.2020 року.
Суддя: