ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/2638/17

Провадження № 22-ц/818/800/20

19 лютого 2020 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря Чабан А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико соціальної експертизи

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 02 жовтня 2017 року у складі судді Євтіфієва В.М. по справі № 642/2638/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико соціальної експертизи» про визнання рішення протиправним та покладення обов`язку, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківська міжрайонна медико-соціальна експертна комісія Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації про визнання рішення протиправним та покладення обов`язку.

В обґрунтування позову вказала, що вона є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням. Обласним центром медико-соціальної експертизи для неї розроблена програма реабілітації щодо її захворювання та призначено зайняттям спортом. Але у вказану програму, незважаючи на її неодноразові заяви щодо бажання займатися плаванням, не включено її право на безоплатне відвідування басейну незалежно від форм власності, що суперечить Закону України «Про реабілітацію інвалідів в України» та «Про основи соціальної захищеності в Україні».

Просить поновити порушене право на отримання послуг безкоштовно як особі зі статусом інваліда, в межах медичної допомоги, в фізкультурно-спортивних об`єктах в їх складі басейнах, в том числі приватної форми власності;

- визнати противоправним рішення КЗОЗ "Обласний центр медико-соціальної експертизи Харківська міжрайонна медико-соціальна експертна комісія Управління охорони здоров`я ХОДА від 23 листопада 2016 року №9 про відмову у включенні до її індивідуальної програми реабілітації інваліда заняття плаванням та його скасувати;

- зобов`язати включити до її індивідуальної програми реабілітації інваліда заняття плаванням з тренером та необхідним спортивним інвентарем, не менше трьох-чотирьох разів на тиждень у зручний для неї час, з указанням місця отримання послуг по транспортній доступності басейні, зокрема в структурному підрозділі «Фізкультурно-спортивний клуб «Локомотив» Регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця»;

встановити відповідачу строк для подачі звіту про виконання судового рішення та зобов`язати надати відповідний звіт.

Ухвалою суду від 08 вересня 2017 року замінено відповідача Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківська міжрайонна медико соціальна експертна комісія Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації на Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико соціальної експертизи».

Відповідач Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико соціальної експертизи» позовні вимоги не визнав. Законом встановлена форма висновку МСЕК, в якому не визначено такого виду реабілітації як відвідування басейну. Управління діє в межах закону, а тому у нього не має такого права як надання права позивачці на безкоштовне відвідування басейну в межах програми реабілітації.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2017 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що висновком МСЕК позивачу не зазначено плавання як вид реабілітації. Дії відповідача відповідали вимогам закону, а тому підстав для задоволення позову не вбачається.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 20 грудня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19 листопада 2019 року постанову апеляційного суду Харківської області від 20 грудня 2017 року скасовано та справу передано до суду апеляційної інстанції на новий розгляд у зв`язку з неналежним повідомленням учасників справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить направити справу на новий розгляд з належним відповідачем Комунальним закладом охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи «Харківська міжрайонна медико-соціальна експертна комісія Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації», який нею первісно вказаний в позовній заяві.

Зазначає, що вона не заявляла клопотання про заміну відповідача. Також, суд не вирішив її клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Висновки суду, що їй протипоказано зайняття плаванням та як вид реабілітації суперечить її стану здоров`я є безпідставними. Зазначає, що вона вже займалась плаванням на протязі з листопада 2016 року по серпень 2017 року в басейні ДФСК «Локомотив», де проходила лікарський контроль, послуги в цьому басейні вона отримувала безкоштовно.

Також наголошує, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини і не взяв до уваги інші висновки медичних установ, де рекомендовано їй зайняття плаванням.

Позовна заява розглянута судом не в межах заявлених позовних вимог, а зі звуженим змістом. Питання поновлення права на доступність отримання послуг, на вказаних в позові умовах в інших фізкультурно-спортивних об`єктах, а не тільки в басейнах розглянуто не було.

Недостатність фінансових коштів, на яку посилалась відповідач в обґрунтування причини не додержання прав інвалідів не є підставою не надання пільг, які передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що позивачкою не надано доказів обов`язковості відвідування нею басейну , а тому підстав для задоволення позову не вбачається.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи з 08 жовтня 2009 року ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності.

23 листопада 2016 року ОСОБА_1 визначено індивідуальну програму реабілітації інваліда №1711/1780.

Відповідно до статті 1,7 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в України» реабілітація осіб з інвалідністю - система медичних, психологічних, педагогічних, фізичних, професійних, трудових, фізкультурно-спортивних, соціально-побутових заходів, спрямованих на надання особам допомоги у відновленні та компенсації порушених або втрачених функцій організму для досягнення і підтримання соціальної та матеріальної незалежності, трудової адаптації та інтеграції в суспільство, а також забезпечення осіб з інвалідністю технічними та іншими засобами реабілітації і виробами медичного призначення.

Медико-соціальна експертиза повнолітніх осіб проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів.

Огляд повнолітніх осіб з порушеннями стану здоров`я, осіб з інвалідністю (за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу), дітей з порушеннями стану здоров`я та дітей з інвалідністю проводиться після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності даних, що підтверджують стійкий розлад функцій організму у зв`язку з фізичними, психічними, інтелектуальними та сенсорними порушеннями, зумовленими захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами.

Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.

Медико-соціальні експертні комісії складають (коригують) індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю, в якій визначаються реабілітаційні заходи і строки їх виконання, та здійснюють контроль за повнотою та ефективністю виконання цієї програми.

Фізична реабілітація передбачає відновлення та/або компенсацію втрачених функцій організму, досягнення фізичної самостійності та активності, покращення фізичного стану життєдіяльності особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю.

Фізична реабілітація осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю здійснюється відповідно до індивідуальної програми реабілітації, яка розробляється на підставі фізичного обстеження та визначає комплекс фізичних вправ і рекомендацій особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю стосовно їх послідовності, дозованості, тривалості тощо, спрямованих на поліпшення діяльності організму і координації вправності рухів, відновлення фізичної дієздатності, підтримання нормального рівня життєдіяльності.

За ст. 5, 37 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» порядок та умови визначення потреб у зв`язку з інвалідністю встановлюються на підставі висновку медико-соціальної експертизи та з врахуванням здібностей до професійної і побутової діяльності особи з інвалідністю. Види і обсяги необхідного соціального захисту особи з інвалідністю надаються у вигляді індивідуальної програми медичної, соціально-трудової реабілітації і адаптації.

Індивідуальна програма реабілітації є обов`язковою для виконання державними органами, підприємствами (об`єднаннями), установами і організаціями

Види необхідної матеріальної, соціально-побутової і медичної допомоги особам з інвалідністю визначаються органами медико-соціальної експертизи в індивідуальній програмі реабілітації. Допомога подається за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що при розробці програми реабілітації щодо її захворювання не враховано її бажання займатись плаванням, а тому в порушення вимог закону не включено її право на безоплатне право відвідування басейну незалежно від форм власності.

Відповідач заперечує проти позову зазначаючи, що індивідуальний план реабілітації розроблявся з урахуванням усіх медичних рекомендацій та у відповідності до закону, а тому відсутні підстави для внесення змін до нього.

З матеріалів справи вбачається, що 08 жовтня 2009 року ОСОБА_1 вперше оглянута міжрайонною Харківською МСЕК та за діагнозом: "Вроджена дисплазія сполучної тканини, синдром Секкеля. Вегетативно-судинна дистонія з лікворногіпертинзивним, цефалгічним та астенічним синдромами на фоні органічного розладу особистості. Вертеброгенна цервіко-краніоалгія, помірний тетрапарез, ангіотрофічний синдром. Приступи шийної мігрені. Нестабільність С2-С7 хребців." - визнана інвалідом III групи загального захворювання на 1 рік.

ОСОБА_1 щорічно проходила огляд в міжрайонній Харківській МСЕК та при кожному проходженні МСЕК для неї складалась ІПР (індивідуальна програма реабілітації). Остання ІПР видана позивачці 23 листопада 2016 року та мала приписи щодо лікувального масажу два рази на рік в умовах ОКЛ м. Харкова та лікувальну фізкультуру в умовах ОКЛ м. Харкова два рази на рік та постійно вдома.

Як зазначає представник відповідача ні один медичний заклад, в якому лікувалась ОСОБА_1 та спостерігалась, не рекомендував зайняття плаванням у басейні. Враховуючи функціональні розлади у вигляді тетрапарезу, виникає питання доцільності занять у басейні. Також, звертаючи увагу на стабільний стан здоров`я хворої, відсутність погіршення здоров`я та функціональних порушень протягом 8 років можна констатувати, що ІПР розроблялась професійно та не потребує внесення до неї змін.

Індивідуальна програма реабілітації інваліда від 23 листопада 2016 року складена згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2006 року № 1686 «Про затвердження Державної типової програми реабілітації інвалідів» та Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08 жовтня 2007 року № 623 Про затвердження форм індивідуальної програми реабілітації інваліда та Порядку їх складання.

Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України( у редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Аналогічні положення зазначені у ст. 81 ЦПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачкою не надано доказів щодо наявності медичних показань та призначень лікаря для обов`язкового включення відвідування басейну в програму реабілітації.

Посилання ОСОБА_1 , що вона не має протипоказань та відвідувала басейн не є безумовною підставою для задоволення позову.

Індивідуальна програма реабілітації ОСОБА_1 . від 23 листопада 2016 року складена відповідно до вимог, що визначають порядок складання таких програм, доказів щодо встановлення порушень при її складанні позивачкою не надано.

Посилання ОСОБА_1 щодо скасування рішення суду та направлення справи на новий розгляд з належним відповідачем до суду першої інстанції колегією не приймаються, оскільки такі повноваження у апеляційного суду відсутні.

За таких обставин підстав для задоволення позову не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 02 жовтня 2017 року залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 лютого 2020 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко