Справа № 438/1125/20
Номер провадження 2-о/438/24/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 жовтня 2020 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Слиша А.Т.,

при секретарі Наминанік О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Бориславі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тернопільський національний економічний університет про встановлення факту, що мають юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючих документів:

- диплому бакалавра серії НОМЕР_1 та додатку 02 С № 583302 до диплома про вищу освіту НОМЕР_1 , виданих 31 травня 2004 року Тернопільською академією народного господарства на ім`я ОСОБА_1 ;

- диплому спеціаліста серії ТЕ №27785519, та додатку 02 С №887819 до диплома про вищу освіту НОМЕР_2 , виданих 30 червня 2005 року Тернопільською академією народного господарства на ім`я ОСОБА_1 .

Заяву мотивує тим, що вона, ОСОБА_1 у 2001році вступила у Тернопільську академію народного господарства (тепер ВУЗ перейменовано у Тернопільський національний економічний університет, який є правонаступником Тернопільської академії народного господарства), яку закінчила у 2005 році, отримавши повну вищу освіту за спеціальністю «Соціальна робота» та здобула кваліфікацію спеціаліста з соціального управління.

Спочатку після закінчення 4-х років навчання 31 травня 2004 року у Тернопільській академії народного господарства їй видали диплом бакалавра серії НОМЕР_1 та додаток 02 С №583302 до диплома про вищу освіту НОМЕР_1 , у яких помилково неправильно зазначено її по батькові « ОСОБА_2 », замість правильного « ОСОБА_3 », як було зазначено у паспорті громадянина Україна.

З 01 вересня 2004 року по 30 червня 2005 року продовжила навчання в академії щоб здобути повну вищу освіту. Про завершення навчання зацікавлена особа 30 червня 2005року видала диплом спеціаліста серії НОМЕР_2 з додатком 02 С №887819 до диплома про вищу освіту НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , у яких помилково неправильно зазначено по батькові « ОСОБА_2 », замість правильного « ОСОБА_3 », як було зазначено у паспорті громадянина Україна.

Адже у паспорті громадянина Україна, виданому органом 4616 №004946787, правильно зазначено її ім`я: ОСОБА_1 .

Через допущені помилки у правовстановлюючих документах, що дають їй право на працевлаштування за спеціальністю дипломі бакалавра серії НОМЕР_1 та додатку 02 С №583302 до диплома про вищу освіту НОМЕР_1 , дипломі спеціаліста серії НОМЕР_2 та додатку 02 С №887819 до диплома про вищу освіту НОМЕР_2 , в частині неправильного зазначення по батькові « ОСОБА_2 », яке не збігається із зазначеним у паспорті громадянина України з її по батькові « ОСОБА_3 », заявниіця ОСОБА_4 , не може підтвердити наявність у неї повної вищої освіти за спеціальністю «Соціальна робота» та здобуття кваліфікації спеціаліста з соціального управління, і як наслідок, не може працевлаштуватися на роботу за своєю спеціальністю.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути дану справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи: Тернопільського національного економічного університету в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності, заперечень щодо задоволення вимог не мають.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 у 2001році вступила у Тернопільську академію народного господарства (тепер ВУЗ перейменовано у Тернопільський національний економічний університет, який є правонаступником Тернопільської академії народного господарства), яку закінчила у 2005 році, отримавши повну вищу освіту за спеціальністю «Соціальна робота» та здобула кваліфікацію спеціаліста з соціального управління.

Спочатку після закінчення 4-х років навчання 31 травня 2004 року у Тернопільській академії народного господарства їй видали диплом бакалавра серії НОМЕР_1 та додаток 02 С №583302 до диплома про вищу освіту НОМЕР_1 , у яких помилково неправильно зазначено її по батькові « ОСОБА_2 », замість правильного « ОСОБА_3 », як було зазначено у паспорті громадянина Україна.

З 01 вересня 2004 року по 30 червня 2005 року продовжила навчання в академії щоб здобути повну вищу освіту. Про завершення навчання зацікавлена особа 30 червня 2005року видала диплом спеціаліста серії НОМЕР_2 з додатком 02 С №887819 до диплома про вищу освіту НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , у яких помилково неправильно зазначено по батькові « ОСОБА_2 », замість правильного « ОСОБА_3 », як було зазначено у паспорті громадянина Україна.

У паспорті громадянина Україна, виданому органом 4616 №004946787, правильно зазначено її ім`я: ОСОБА_1 .

Відповідно доп. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно із правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, побатькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно із Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПКгромадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Отже, з вищевказаних документів можна зробити висновок, що « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_1 » одна й та сама особа.

Оскільки не відповідність в написанні по батькові заявника в правовстановлюючому документі перешкоджає працевлаштуватися на роботу за своєю спеціальністю, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту належності заявникові вказаного правовстановлюючих документах є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10,12,76,81,293-294,315-319,354,355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити, факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючих документів:

- диплому бакалавра серії НОМЕР_1 та додатку 02 С № 583302 до диплома про вищу освіту НОМЕР_1 , виданих 31 травня 2004 року Тернопільською академією народного господарства на ім`я ОСОБА_1 ;

- диплому спеціаліста серії ТЕ №27785519, та додатку 02 С №887819 до диплома про вищу освіту НОМЕР_2 , виданих 30 червня 2005 року Тернопільською академією народного господарства на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Т. Слиш