Справа №718/1279/20
Провадження №2/718/336/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02.09.2020 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької областіу складі: головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: Кліводинська сільська рада Кіцманського району Чернівецької області про визнання майна особистою власністю, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.10.1980 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ). Після одруження вони оселились проживати в господарстві матері відповідачки ОСОБА_4 , що знаходиться в с. Кліводин Кіцманського району Чернівецької області. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_5 . Вказує, що у 1985 році перейшли проживати в господарство бабусі позивача ОСОБА_6 ,що знаходиться в АДРЕСА_1 . 04.07.1987 року ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_1 належний їй житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями (сарай, кухня, підвал, криниця), що знаходиться в с. Кліводин Кіцманського району, Чернівецької області. Договір дарування було посвідчено секретарем Кліводинської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №21 у Кліводинській сільській раді. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.07.2000 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, після чого остання перейшла проживати в господарство своє матері, а позивач залишився проживати в господарстві самий. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.08.2005 року доньку позивача ОСОБА_7 та онуків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 знято з реєстраційного обліку з належного йому житлового будинку в зв`язку із тим, що вони з 2000 року в господарстві не проживають. Оскільки, договір дарування було укладено під час шлюбу, його не внесено в Державний реєстр нерухомого майна. Вказує, що отримати письмовий дозвіл на відчуження майна у відповідачки не представляється можливим, оскільки остання тривалий час з ним не спілкується та на даний час перебуває за кордоном.
Вважає вказаний житловий будинок своєю особистою приватною власністю, так як він був подарований йому його бабусею. Він не може вільно розпорядитися своєю власністю, а тому змушений з даним позовом звернутися до суду.
Позивач ОСОБА_1 подав письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи у його відсутності, погодження на заочний розгляд.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Заяв та клопотань про перенесення розгляду справи від неї не надходило. Відзиву на позов не подавала.
Третя особа, Кліводинська сільська рада подала письмову заяву про визнання позову в повному обсязі та розглянути справу без участі представника сільської ради.
Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 11.10.1980 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.07.2000 року (а.с.17)
Згідно договору дарування від 04.07.1987 року посвідченого секретарем виконкому Кліводинської сільської ради Олексюк О.Я. та зареєстровано в реєстрі за №21 у Кліводинській сільській раді ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_1 належний їй житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями (сарай, кухня, підвал, криниця), що знаходиться в с. Кліводин Кіцманського району Чернівецької області (а.с.10-11).
Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.08.2005 року зобов`язано ОСОБА_7 , ОСОБА_8 усунутии перешкоди в користуванні житловим будинком, розташованим в с. Кліводин кіцманського району Чернівецької області, що належить ОСОБА_1 шляхом зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою. (а.с. 18)

Згідно довідок №415 від 27.05.2020 року та №486 від 25.06.2020 року ОСОБА_1 зареєстрований, проживає в господарстві один та являється головою домогосподарства житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.19-20).

Рішенням засідання 29 чергової сесії 7 скликання Кліводинської сільської ради № 310-29/20 від 15.06.2020 року позивачу передано безоплатно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1055 га, розташовану за АДРЕСА_2 .(а.с.22)

Згідно довідки №490 від 25.06.2020 року ОСОБА_2 зареєстрована в будинку матері ОСОБА_4 за адресою с. Кліводин Кіцманського району Чернівецької області. (а.с.21)

Відповідно до ст. 24 КпШС майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Аналогічні норми закріплені в ст. 57 ч.1 п. 2 СК України.

Відповідно до ст.. 331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 вказаного закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов: якщо реєстрація права була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу Української РСР, затверджена міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, який втратила чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року.

Отже, вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудовані у 1983 році, право власності на нього у позивача виникло на підставі договору дарування від 04.07.1987 року, укладеного Кліводинською сільською радою, державна реєстрація такого договору на той час не була обов`язковою умовою, отже правовідносини належності позивачу зазначеного майна поширюються норми законодавства, що існувало в той час.

За наведених та встановлених обставин, суд вважає, що заявлені вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 57 СК України, ст. 24 КпШС, ст.331 ЦК України, ст. 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 76-81, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280- 284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 право особистої приватної власністі на житловий будинок літ. «А», 1983 року побудови загальною площею 96,00 кв.м., житловою площею 71,70 кв.м., літню кухню літ. «Б», сараї літ. «В», «Д», «Ж», «З», гараж літ. «Г», вбиральню літ. «Е», колодязь літ. №1, огорожі літ. №3, №4, ворота з хвірткою літ. №2, що розташовані в АДРЕСА_2

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В.М. Мізюк