Житомирський апеляційний суд
Справа №280/1564/17 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 36 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Миніч Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області, ухвалене 16 червня 2020 року суддею Василенком Р.О. у м. Коростишеві, повний текст рішення складено 18 червня 2020 року,

у справі № 280/1564/17 за позовом Акціонерного товариства «Житомиробленерго» в особі Коростишівського РЕМ до ОСОБА_1 , третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про відшкодування збитків,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року Акціонерне товариство «Житомиробленерго» в особі Коростишівського РЕМ (далі Товариство) звернулося до суду із позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 збитки в сумі 19896,02 грн, завдані енергопостачальній компанії порушенням відповідачем Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН).

Протокольною ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2019 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійну вимоги щодо предмета позову, залучено - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП).

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 16 червня 2020 року позовні вимоги Товариства задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Житомиробленерго» в особі Коростишівського РЕМ 9448,76 грн завданих збитків за порушення ПКЕЕН. В іншій частині відшкодування збитків відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову Товариства.

На її думку, у письмових поясненнях НКРЕКП поставила під сумнів факт здійснення нею самовільного підключення та неможливості виявлення представниками енергопостачальника такого факту під час проведення контрольного огляду засобів обліку. Вважає, що розрахунок обсягу та вартості облікової електричної енергії на підставі акту мав здійснюватися з дня останнього контрольного огляду. Наданий позивачем розрахунок здійснений без дотримання вимог Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, а уточненого розрахунку збитків позивач суду не надав.

У відзиві представник Товариства просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на правомірність дій представників енергопостачальника та зменшення розміру збитків судом згідно листа НКРЕКП, на який посилається відповідачка.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Правилами користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН) та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика).

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» (далі - Закон) споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону правопорушеннями в електроенергетиці є, в тому числі, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією тощо.

Пунктом 37 ПКЕЕН електропостачальник має право перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку; вимагати від побутового споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними побутовим споживачем під час користування електричною енергією. Згідно з пунктом 38 цих Правил енергопостачальник зобов`язується проводити не менш як один раз на 6 місяців контрольне знімання показань приладів обліку у споживачів відповідно до затверджених графіків.

Пунктом 48 ПКЕЕН передбачено відповідальність споживача за порушення Правил, в тому числі, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення правил користування електричною енергією споживачами регламентується розділом 3 Методики.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3.1. Методики вона застосовується на підставі акту про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку.

За змістом підпункту «а» пункту 3.3. Методики розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів:

- у випадку встановлення споживачем пристрою, що занижує покази приладу обліку, або вчинення інших дій, які призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості - з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки;

- у випадку встановлення споживачем пристрою, що занижує покази приладу обліку, або вчинення інших дій, які призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість - з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Отже, у разі можливості виявлення представниками енергопостачальника порушень ПКЕЕН без застосування спеціальних технічних засобів під час здійснення контрольного огляду засобу обліку, нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на підставі складеного Акту про порушення ПКЕЕН має здійснюватися за період з дати останнього контрольного огляду показань приладу обліку або технічної перевірки, але не більше, ніж за шість календарних місяців. В іншому ж випадку, коли неможливо в ході контрольного огляду виявити порушення без застосування спеціальних технічних засобів, нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється за період не більше ніж за три роки до дня виявлення порушення.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та користується електричною енергією згідно договору про користування електричною енергією (особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 5-7)).

При проведенні перевірки за участю ОСОБА_1 представниками позивача виявлено порушення п. 42 ПКЕЕН, зокрема самовільне, безоблікове підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника без порушення схеми обліку, у вигляді змонтованої позаоблікової прихованої електричної проводки, яка підключена на ділянці від труб стояка перед приладом обліку.

За результатами перевірки складений акт про порушення ПКЕЕН №017326 від 10 січня 2017 року, який підписаний представниками енергопостачальника та побутовим споживачем. Один примірник акту вручений ОСОБА_1 , зауважень до нього споживач не залишила (а.с. 8).

31 січня 2017 року відбулось засідання комісії з розгляду Акту про порушення ПКЕЕН та винесено протокол № 37, на якому акт про порушення ПКЕЕН № 017326 від 31 січня 2017 року визнано правомірним, визначено обсяг та вартість не облікованої електричної енергії, яка складає 13640 кВт.год на суму 19896,02 грн (а.с. 11). На засіданні була присутня ОСОБА_1 , яка не погодилась з цим протоколом, про що у ньому міститься відповідна відмітка. На підсумковому рахунку з відшкодування збитків споживач зазначила, що не згодна з сумою відшкодування збитків (а.с. 9).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 здійснила порушення ПКЕЕН, яке належним чином зафіксовано в акті. Проте, відповідно до листа НКРЕКП від 19 грудня 2019 року №1786/15-19 розрахунок обсягу та вартості електричної енергії по Акту має бути проведено з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. Тому, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги частково, а саме за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, за винятком сплаченої відповідачем суми, яка зазначена в розрахунку в розмірі 2125,14 грн, тобто з 01 серпня 2016 року по 31 січня 2017 року, що становить 9448,76 грн.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи ОСОБА_1 , зазначені у її апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, враховуючи наступне.

У листі НКРЕКП від 19 грудня 2019 року № 1786/15-19 (а.с. 123-125) вказано, що Акт від 10 січня 2017 року не містить інформації про те, що представники енергопостачальника не мали можливості виявити правопорушення, зазначені в Акті, під час проведення контрольного огляду засобу обліку, а також, що для виявлення порушення представники енергопостачальника використовували спеціальні технічні засоби та/або здійснювали частковий демонтаж будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів. Також зазначено, що Регулятор ставить під сумнів факт здійснення споживачем самовільного підключення та неможливості виявлення представниками енергопостачальника такого факту під час проведення контрольного огляду засобів обліку. Як висновок представник НКРЕКП вказав, що розрахунок обсягу та вартості електричної енергії по Акту має бути проведено з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Наведені у цьому листі сумніви у здійсненні споживачем самовільного підключення спростовуються матеріалами справи. Так, факт виявлення порушення ОСОБА_1 п. 42 ПКЕЕН зафіксований у акті, який оформлений відповідно п. 53 ПКЕЕН. Підписуючи такий акт будь-яких зауважень до нього ОСОБА_1 не внесла. Тому, цей акт є належним доказом у справі порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією.

Лист НКРЕКП, на який посилається позивачка, не є колегіальним рішенням цього органу, має рекомендаційний характер, та правильно оцінений судом в сукупності з іншими доказами відповідно до правил ст. 89 ЦПК України.

Складений акт містив посилання на те, що ОСОБА_1 порушила п. 42 ПКЕЕН шляхом самовільного підключення до електромереж, а тому, посилання відповідачки на те, що надаючи акт для підпису, представники позивача пояснили їй його складення необхідністю перенесення лічильника на фасад будинку, та те, що схему, намальовану у акті, вона сприйняла за схему перенесення лічильника, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки вважає, що такі доводи споживача спрямовані на уникнення нею відповідальності.

Також, матеріали справи свідчать про те, що перевірка проведена саме 10 січня 2017 року, а помилкове посилання у позовній заяві на дату перевірки 29 березня 2016 року на правильність рішення суду не впливає.

При вирішенні спору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що розрахунок обсягу та вартості електричної енергії по Акту має бути проведено за період не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. Будь-якого свого розрахунку розміру збитків та неправильності розрахунку, здійсненого судом, відповідачка суду не надала. При здійсненні розрахунку за період з 01 серпня 2016 року по 31 січня 2017 року в сумі 9448,76 грн судом врахований лист НКРЕП від 19 грудня 2019 року № 1786/15-19, такий розрахунок відповідає вимогам Методики. Посилання у апеляційній скарзі на те, що розрахунок обсягу та вартості облікової електричної енергії на підставі акту мав здійснюватися з дня останнього контрольного огляду, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки позивачка не довела, що такий огляд проводився раніше ніж за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, такі доводи були предметом дослідження суду із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи (а.с. 163), судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Дана справа є малозначною, оскільки визначена у ній ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Тому, відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 16 червня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 07 вересня 2020 року.