Провадження № 2-о/161/222/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року

м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої судді - Івасюти Л.В.

з участю секретаря судових засідань - Мельничук Т.Ю.

за участю заявника ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

представника Служби у справах дітей Шульгана Ф.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Луцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Служба у справах дітей Луцької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.08.2020 року звернулась в суд із вищевказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що вона є матір`ю дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та, на момент народження доньки, - у шлюбі не перебувала, прізвище, ім`я та по батькові батька дитини їй невідомі, державна реєстрація народження дитини та підстава запису відомостей про батька дитини були здійснені з її слів. При цьому, ім`я та по батькові дитини були вигадані нею, а прізвище дитини присвоєно саме її. Батька дитини встановити неможливо, рішення суду про встановлення батьківства щодо її доньки чи встановлення над нею опіки - відсутні. 21 січня 2020 року між нею та громадянином держави Ізраїль ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, у зв`язку з чим вона змінила своє прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Після реєстрації шлюбу, вони створили сім`ю, її донька має можливість бути усиновленою. Між нею, її чоловіком та донькою існують хороші відносини. Вони вирішили, що найкращим місцем для їх спільного проживання буде держава Ізраїль, де належне медичне забезпечення, рівень освіти, культури та соціальних гарантій.

З метою возз`єднання їхньої сім`ї, її чоловік звернувся до компетентних органів держави Ізраїль з усіма наявними документами, проте, у прийнятті їх було відмовлено через відсутність судового рішення іменем України про те, що вона, як матір, є єдиним законним представником та опікуном її неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, жоден інший документ, в тому числі витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, із зазначенням відомостей про батька, вказаного відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, не може бути прийнятним.

Таким чином, виникла ситуація, що вони з донькою, маючи намір виїхати на постійне місце проживання в державу Ізраїль, позбавлені цього, внаслідок неможливості встановлення факту компетентними органами про те, що вона, як матір, є її єдиним законним представником та опікуном своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

Встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, а саме: виникнення у неї права виїзду на постійне місце проживання, разом зі своєю неповнолітньою донькою, за межі України, визначення її місця проживання на території держави Ізраїль та можливості у подальшому ініціювати відповідні правові процедури щодо набуття іноземного громадянства.

Посилаючись на вищенаведене, з врахуванням її інтересів та інтересів її неповнолітньої доньки, заявник просить встановити факт, що має юридичне значення про те, що вона є єдиним законним представником і опікуном своєї неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала з мотивів, у ній наведених, та просила її задовольнити.

Представник Служби у справах дітей, ОСОБА_7 , не заперечував щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заслухавши пояснення заявника, її представника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, подані учасниками справи докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог і заперечень, суд установив таке.

Як випливає з копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Ківерцівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , матір`ю якої зазначена ОСОБА_1 , а батьком - ОСОБА_9 . (а.с.4)

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 21 січня 2020 року, виданого Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_1 , після державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».(а.с.7)

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент народження доньки, у шлюбі заявник не перебувала, прізвище, ім`я та по батькові батька дитини їй невідомі, державна реєстрація народження дитини та підстава запису відомостей про батька дитини були здійснені з її слів, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Як випливає з матеріалів справи, судові рішення про встановлення батьківства щодо доньки заявниці чи встановлення над нею опіки - відсутні.

Судом встановлено, що з метою возз`єднання сім`ї, чоловік заявниці, ОСОБА_4 , звернувся до компетентних органів держави Ізраїль, проте через відсутність рішення суду України про те, що заявник ОСОБА_1 , є єдиним законним представником та опікуном неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у прийнятті документів для возз`єднання сім`ї йому було відмовлено.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку визначено ч. 1 ст. ст. 315 ЦПК України.

Разом з тим, частиною другою статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 зазначала, що метою звернення до суду є підтвердження факту проживання її дитини з нею та відсутності інших осіб, окрім неї, які опікуються неповнолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в подальшому дасть їй можливість отримати дозвіл Міністерства внутрішніх справ Ізраїлю на її виїзд з дитиною до цієї країни на постійне місце проживання, з метою возз`єднання сім`ї її з чоловіком, який є громадянином держави Ізраїль ОСОБА_4 , та який на даний час проживає на території вказаної держави .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, серед іншого повинно бути зазначено докази, що підтверджують факт.

Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Як випливає із змісту ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 569/7589/17 (провадження № 14-560цс18) зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду, зокрема за умови, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Частиною першою та другою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі .

Верховний Суд у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 727/3231/17 про встановлення фактів, що мають юридичне значення зробив висновок про те, що встановлення фактів можливо за наявності певних умов, а саме: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язується із вирішенням спору про право.

З представлених заявником ОСОБА_1 доказів та пояснень, наданих нею у судовому засіданні, випливає, що доводи заявника є законними та обґрунтованими. Встановлено, що неповнолітньою донькою опікується лише вона, інших осіб, які б піклувалися про її дитину, немає. Спір про право у даному випадку суд не вбачає.

Крім того, на думку суду, заявник позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити вищевказаний факт. Разом з тим, лише встановлення даного факту дасть можливість заявнику найбільш ефективно захистити її права та права її дитини на отриманням дозволу на виїзд до держави Ізраїль та легалізацію укладеного нею шлюбу.

Приймаючи до уваги те, що встановлення факту перебування неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під опікою її матері - ОСОБА_1 та їх постійного проживання разом за адресою: АДРЕСА_1 , має для заявника юридичне значення та необхідне їй для отримання дозволу на в`їзд ОСОБА_1 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 до держави Ізраїль, в зв`язку з укладенням шлюбу із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 319 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт: № НОМЕР_4 , виданий 06.02.2020 року (орган, що видав 0716) є єдиним законним представником і опікуном своєї неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Луцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), ідентифікаційний код 26038916, місцезнаходження: 43026, Волинська область, місто Луцьк, проспект Соборності, будинок 18.

Заінтересована особа: Служба у справах дітей Луцької міської ради, адреса місцезнаходження: 43025, Волинська область, м.Луцьк, вул.Богдана Хмельницького, будинок, 21.

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.