Справа №478/1890/19 пров. №2/478/36/2020
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2020 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Казанківської селищної об`єднаної територіальної громади Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

В с т а н о в и в:

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Казанківської селищної об`єднаної територіальної громади Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_4 , є матір`ю ОСОБА_5 , яка є його матір`ю, відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 29.10.1996 року набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Петровського» розміром 6,94 умовних кадастрових гектарів. Отримати цей сертифікат ОСОБА_4 не встигла, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті земельну частку (пай) успадкувала її дочка ОСОБА_5 , яка за життя не оформила своїх спадкових прав і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він як спадкоємець за заповітом звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але приватним нотаріусом Корж М.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва з посиланням на те, що спадкодавець ОСОБА_5 прийнявши спадщину, після смерті ОСОБА_4 , не оформила своїх спадкових прав.

Посилаючись на викладені обставини, просив ухвалити рішення яким визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Петровського» розміром 6.94 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 29.10.1996 року, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5 .

30.01.2019 року представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Петровського» розміром 6.94 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 29.10.1996 року, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_5 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представники уточнені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач Казанківська селищна об`єднана територіальна громада Миколаївської області явку свого представника в судове засідання не забезпечила, але надала суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вислухавши доводи позивача, представників позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилами ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Матеріалами справи встановлено, що спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 23 липня 2004 року складений заповіт, відповідно до якого у випадку смерті все належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, усі майнові права та обов`язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заповіт посвідчений Першою криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 23 липня 2004 року та зареєстрований в реєстрі за №1-3250 (копія) (а.с.11).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 23.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Казанківського районного управління юстиції у Миколаївській області складено відповідний актовий запис №08, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23 січня 2015 року, серії НОМЕР_2 (копія) (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, в тому числі у вигляді земельної частки (паю), яку вона фактично успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_4 , але не оформила своїх спадкових прав.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_3 , виданим Похоронним бюро Казанківського ККП, актовий запис №77 (копія) (а.с.9).

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай), що виданий районною (міською) державною адміністрацією.

В свою чергу сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , розміром 6,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Петровського», Казанківською районною державною адміністрацією виданий 29 жовтня 1996 року, тобто після смерті ОСОБА_4 (копія) (а.с.10).

За змістом ч.ч.4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами цього Кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовується ЦК УРСР 1963 року, що відповідає роз`ясненням, які містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що спадкодавець ОСОБА_4 померла до набрання чинності ЦК України 01.01.2004 року, то до правовідносин щодо спадкування земельної частки (паю) слід застосовувати норми ЦК УРСР від 18 липня 1963 року.

Спадкоємцями першої черги за законом, у відповідності до частини 1 статті 529 ЦК УРСР є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 13 серпня 2018 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на рівні рідних доньки та матері (а.с.18).

ОСОБА_5 є спадкоємцем померлої ОСОБА_4 першої черги за законом.

Частиною 1 ст.525 ЦК УРСР встановлено, що день смерті спадкодавця, є часом відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Абзацом 1 п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін`юсту України від 14 червня 1994 року №18/5, зареєстрованого в Мін`юсті України 07 липня 1994 року за №152/361, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

З відповіді Казанківської державної нотаріальної контори від 26.12.2019 року за вих.№330/01-16 на запит суду щодо надання належним чином завіреної копії спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_4 відсутня (а.с.97).

Відповідно до довідки виданої виконкомом Казанківської селищної ради Миколаївської області від 26.02.2018 року №506/03-15 на день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані та постійно проживали: ОСОБА_5 , 1936 року народження; ОСОБА_1 , 1971 року народження; ОСОБА_6 , 1973 року народження (а.с.66).

Згідно з довідкою виданою виконавчим комітетом Казанківської селищної ради за №178/03-15 від 31.01.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті своєї матері ОСОБА_4 , з травня 1996 року фактично вступила в управління та володіння земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,94 умовних кадастрових гектарів, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 29 жовтня 1996 року, який зареєстрований 30 жовтня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №131, яка належала ОСОБА_4 , про що свідчить Акт підтвердження фактичного управління та володіння земельною ділянкою від 30.01.2020 року, підписаний власниками (землекористувачів) суміжних земельних ділянок (а.с.106-107).

Таким чином, в силу статей 548, 549 ЦК УРСР, ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті матері - ОСОБА_4 та отримала право на спірну земельну частку (пай). Водночас за життя спадкодавець не оформила спадщину на вказане майно.

Отже, зазначена земельна частка (пай), включається до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії спадкової справи за №43/2015 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , заведеної приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. - початок 20.07.2015 року, вбачається, що спадщину після смерті прийняв син - ОСОБА_1 , подавши відповідну заяву 20.07.2015 року, у відповідності до ст.1268 ЦК України, який є спадкоємцем за заповітом (а.с.47-76).

Приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. 26.03.2018 року видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №176, згідно якого ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_5 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім. Петровського, розміром 6,94 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало спадкодавиці ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 , виданого Казанківською районною державною адміністрацією Миколаївської області 29 жовтня 1996 року на підставі розпорядження Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області від 29 жовтня 1996 року за №381-р та зареєстрованого 30 жовтня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №16 (копія) (а.с.75).

Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Петровського та належало матері спадкодавці ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємицею якої була її донька ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, ОСОБА_1 (позивачу) було відмовлено, про що нотаріусом винесено відповідну постанову від 15.03.2018 року (копія) (а.с.15, 69).

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу приписів ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до вимог ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Також, за положеннями ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

За змістом статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Аналіз наведених доказів свідчить про те, що спадкодавець ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка за життя набула права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Петровського, розміром 6,94 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Оскільки нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі спадкоємцю ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на майно, яке складається з права на земельну частку (пай), тому існують об`єктивні перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.

За таких обставин, суд приходить висновку, що визнання за спадкоємцем ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) в порядку спадкування в судовому порядку є винятковим способом захисту його прав, тому вбачаються підстави для задоволення даного позову.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1876 грн. 44 коп. .

Керуючись ст. ст.12, 13, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Казанківської селищної об`єднаної територіальної громади Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити повністю.

Визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Петровського (смт. Казанка Казанківського району Миколаївської області), розміром 6,94 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала ОСОБА_4 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого Казанківською районною державною адміністрацією Миколаївської області 29 жовтня 1996 року на підставі рішення Казанківської районної державної адміністрації від 29 жовтня 1996 року за №381-р, на ім`я ОСОБА_4 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №131, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Казанківської селищної об`єднаної територіальної громади Миколаївської області на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1876 грн. 44 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 19.02.2020 року.

Суддя