Справа № 738/1159/20
№ провадження 2-о/738/34/2020
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:
судді - Волошиної Н.В.
з участю секретаря судового засідання Донець Г.В.,
заявника ОСОБА_1
представника заінтересованої особи Бугрим О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А H О В И В:

І. Зміст заявлених вимог.
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просив встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року, посилаючись на те, що встановлення даного факту йому необхідно для отримання паспорта громадянина України. Зазначив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Локнисте Менського району Чернігівської області, 12 серпня 1976 року отримав паспорт громадянина СРСР, з 23 липня 1987 року по 21 червня 1993 року працював водієм в Чернігівській автобазі Головного транспортного управління Міністерства будівництва СРСР, а з 25 жовтня 1993 року по 02 лютого 1994 року сторожем в Чернігівському домобудівельному комбінаті. 29 серпня 1994 року він отримав паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 та 16 серпня 1994 року прийняв присягу на вірність народу України. Однак, свого часу паспорт громадянина України ним було втрачено. З метою отримання нового паспорта громадянина України замість втраченого він звернувся до Новозаводського районного відділу у м. Чернігові Управління міграційної служби України в Чернігівській області, проте йому було відмовлено та роз`яснено, що отримати паспорт громадянина України він зможе лише після встановлення належності його до громадянства України.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаною заявою та призначено до розгляду в окремому провадженні на 05 жовтня 2020 року.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні заявник підтримав заяву, посилаючись на обставини викладені в ній, просив її задовольнити, разом з тим зазначив, що він з народження і по теперішній час проживає на території України, народився і виріс у с. Локнисте Менського району Чернігівської області, у 1991 році працював водієм на автобазі в м. Чернігові, проживав у гуртожитку, де і був зареєстрований, періодично жив у селі, а з 1994 року і по теперішній час постійно проживає в селі Локнисте Менського району Чернігівської області без реєстрації.

Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області Бугрим О.М. не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 та пояснила, що останній звертався УДМС України в Чернігівській області з питання отримання паспорта громадянина України, з метою ідентифікації та визначення належності його до громадянства України були проведені відповідні перевірки, в результаті яких не виявилось можливим підтвердити належність ОСОБА_1 до громадянства України, та роз`яснено йому підтвердити факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) в судовому порядку, оскільки в даному випадку процедура встановлення належності до громадянства України можлива лише на підставі рішення суду.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_1 , вони з братом народились і виросли в с. Локнисте Менського району Чернігівської області, брат після закінчення школи працював в місті Чернігові, проживав у гуртожитку, з 1994 року проживає в с. Локнисте, більше 20 років тому загубив паспорт, офіційно не працював, а тому й потреби відновлювати паспорт не було, з метою отримання нового паспорта у 2020 році звертався до відповідного органу, проте йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що заявник у справі є його рідним дядьком, останній народився в с. Локнисте, у 1991 році працював в місті Чернігові, проживав у гуртожитку, згодом повернувся проживати у с. Локнисте, де проживає і по теперішній час, з України ніколи нікуди не виїжджав.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11 серпня 1976 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Локнисте Менського району Чернігівської області народився ОСОБА_1 . У вказаному свідоцтві про народження заявника також міститься напис (заповнений російською мовою) про те, що « ОСОБА_4 области 12 августа 1976 года выдан паспорт серии № НОМЕР_3 » (арк. с.8).

У військовому квитку заявника серії НОМЕР_4 , маються загальні відомості щодо його місця народження, національності, освіти, сімейного стану, а також відомості про його відношення до військової служби, зокрема, про проходження ним у період з 09 листопада 1977 року по 12 листопада 1979 року строкової військової служби, 16 серпня 1994 року прийняття ним військової присяги на вірність народу України, 31 серпня 1994 року покликаний до Збройних Сил Чернігівським міським військовим комісаріатом Чернігівської області, а також містяться відомості про те, що паспорт НОМЕР_1 зданий 29 серпня 1994 року (арк. с.11-13).

Як вбачається із трудової книжки НОМЕР_5 , виданої 25 серпня 1976 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній у період з 23 липня 1987 року по 06 жовтня 1993 року працював водієм в Чернігівській автобазі Головного транспортного управління Міністерства будівництва УРСР (а.с. 9-10).

З довідки №1-15/419 від 21 серпня 20120 року, виданої головою Локнистенської сільської ради Менського району Чернігівської області Кручко В.А., вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1991 року постійно проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 (арк. с.15).

Новозаводським районним відділом у місті Чернігові Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області Сіренко П.П. відмовлено в оформленні паспорта громадянина України, оскільки в ході проведеної перевірки не підтверджено його належність до громадянства України, а саме реєстрація його місця проживання на території України з 1991 року, та було роз`яснено про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року в судовому порядку (арк. с.16).

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
За правилами ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Вiдповiдно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК Укpаїни, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відносити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01 січня 2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути, зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство» і може пов`язуватись із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч.1 статті 3 Закону України «Про громадянство» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Пунктом 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, встановлено, що разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається рішення суду.

Наведені вище положення законодавства свідчать про те, що за відсутності у заявника передбаченого законодавством документального підтвердження факту його постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» - паспорту громадянина колишнього СРСР з відмітками про постійну прописку на території України, для отримання заявником паспорта громадянина України їй попередньо необхідно встановити наявність підстав для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням шляхом встановлення вищевказаного факту у судовому порядку.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року підтверджується наявними та дослідженими у матеріалах справи доказами, показаннями свідків, та вважає за необхідне задовольнити вимоги заявника про встановлення факту його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року.

Керуючись статтями 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 51-а м. Чернігів, індекс 14000, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37804450.

Повний текст рішення виготовлений 09 жовтня 2020 року.

Суддя Н.В. Волошина