Справа №345/814/20
Провадження № 2/345/496/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Мостової Ю.З., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та про стягнення аліментів на утримання дружини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини посилаючись на те, що 10.09.2018 зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. За час спільного проживання у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на її утриманні та вихованні. Так як, ОСОБА_1 вже 9 місяців проживає із дочкою в Україні, а ОСОБА_2 в Республіці Польща, то вона самостійно опікується дитиною, жодних грошових коштів чи подарунків дочка від батька не отримувала. На підставі наведеного позивач звернулася до суду із даним позовом та просить суд стягувати з відповідача аліменти щомісячно в розмірі по 3000 грн. до повноліття дитини. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що також має право на утримання з боку ОСОБА_2 , а тому просить суд стягувати з осаннього на її користь аліменти на утримання дружини в розмірі 3000 грн.

Позивач надала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує та просить суд його задоволити. Розгляд справи просила провести без її участі.

Її представник адвокат Іванів О.Б. також подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив заявлені позовні вимоги задоволити.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом звернення до компетентного суду Республіки Польща про вручення копії позовної заяви, повідомлення про день судового засідання та допит відповідача за адресою його місця проживання в Республіці Польща.

16.09. 2020 на адресу суду з Районного суду в м. Клодзько було направлено письмові документи, складені в ході виконання судового доручення. Так допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 вказав, що з липня 2020 року ніде не працює, однак щомісяця висилає на утримання дочки 300-400 злотих. Вважає, що його дружина маже працювати, а займатися вихованням доньки може її мати. Відповідач визнав позов про стягнення з нього аліментів на утримання дочки у розмірі 300 злотих, натомість у задоволенні позову про стягнення з нього аліментів на утримання дружини, просив відмовити. ОСОБА_2 зазначив, що немає можливості прибути у судове засідання, а тому згідний на те, щоб розгляд справи проводився у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Судом встановлено, що внаслідок шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7-9).

Згідно довідки про склад сім`ї, дитина проживає разом із матір`ю на АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Відповідно до ст.180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Виходячи із вимог ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, що стягуються з батьків на утримання неповнолітніх дітей, визначає ст.184 СК України, яка вказує, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Положеннями ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17).

Таким чином, враховуючи, що відповідач має нерегулярний дохід, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем.

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положенняст.180СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Таким чином враховуючи, що зі сторони позивача не надано жодних доказів щодо його спроможності виплачувати суму аліментів, яка заявлена нею, що дає суду підстави вважати, що відповідач в змозі платити аліменти на утримання дитини у розмірі 2500 грн.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини.

Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

З огляду на викладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та необхідно стягнути з відповідача (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому, враховуючи те, що відповідач є здоровим, не має жодних утриманців та має забезпечити дитині мінімальний рівень життя, з урахуванням потреб дружини, тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину та дружину, є законними обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Судові витрати по справі становлять 840,80 грн., від сплати якого позивач була звільнена, а також 5200 грн. за отриману нею правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України, ст. ст. 141, 258-259, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , 1995 року народження, жителя АДРЕСА_2 ) НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , 1999 року народження, жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.03.2020 та до досягнення нею повноліття

Стягувати із ОСОБА_2 , 1995 року народження, жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , 1999 року народження, жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн. до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 02.03.2020.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 840,80 грн. судового збору на користь Державної судової адміністрації України та 5200 грн. на користь ОСОБА_1 за отриману нею правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя