Справа № 544/110/20
Номер рядка звіту 65
24 лютого 2020 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Нагорної Н.В.,
за участі секретаря Киричевської В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборній, 41 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що відповідно до договору купівлі-продажу вона є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В даному будинку, окрім неї, зареєстровані та проживають: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Також в даному будинку зареєстрований, але не проживає ОСОБА_2 . Відповідач житло залишив добровільно більше 8 років тому, його речей в будинку немає. Реєстрація ОСОБА_2 у належному позивачу будинку порушує її право володіння та користування належною їй власністю, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд ухвалив розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення.
Судом в порядку ст. 90, 230 ЦПК України для встановлення фактичних даних були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в судовому засіданні повідомили, що позивачку знають багато років і неодноразово бували в неї вдома, але жодного разу там не бачили відповідача.
У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом установлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 21 березня 2005 року ОСОБА_1 належить будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).
Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6840315 від 26 березня 2005 року вказаний будинок зареєстрований в цілому за ОСОБА_1 за номером запису 3835 в книзі 12 (а.с.8).
Відповідно до довідки Великокручанської сільської ради № 82 від 28.01.2020 у вказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.9).
Відповідно до акта № б/н від 20 лютого 2020 про обстеження факту проживання в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15 квітня 2011 року (а.с.35).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до матеріалів справи та показів свідків установлено, що відповідач ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає з 15 квітня 2011 року.
Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні Право власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За правилами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.406 ЦК України сервітут припиняється у разі невикористання сервітуту протягом трьох років підряд.
Згідно ч.2 ст.406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм матеріального права суд дійшов висновку, що оскільки відповідач з 15.04.2011 не проживає у будинку, що належить позивачці на праві власності, тобто понад три роки не використовує сервітут, його реєстрація перешкоджає позивачці у повній мірі володіти та користуватися належним їй нерухомим майном, тому суд убачає всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Керуючись ст. 6-13, 76-81, 259, 263-265, 280-281, 352 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловою площею у будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н. В. Нагорна