Справа № 346/3672/20
Провадження № 2/346/1602/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: судді - Васильковського В.В.

з участю секретаря судового засідання Васильчук Я.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позицій сторін.

07 вересня 2020 року позивач звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що він є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 . Крім нього у зазначеній квартирі зареєстровані двоє людей, його колишня дружина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, з травня 2019 року ОСОБА_6 виїхав з даної квартири та переїхав на проживання за межі Івано-Франківської області та додому не приїжджає. Нещодавно він звернувся в Управління праці та соціального захисту для оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги, але йому відмовили. В Управлінні праці та соціального захисту йому роз`яснили, що для оформлення субсидії він повинен надати довідку про доходи свого сина. Оскільки він даних про розмір своїх доходів йому надавати не хоче, він втрачає право на допомогу від держави. Перешкод в користуванні будинком ні він, ні мати відповідачу не чинили. Він виїхав за межі Івано-Франківської області та без поважних причин не проживає за зареєстрованим місцем проживання. В утриманні будинку участі не приймає, будинком не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Крім того, його особистих речей в будинку немає, однак добровільно знятися з реєстрації не бажає. Тому просить суд визнати ОСОБА_6 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву з проханням справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву з проханням справу розглядати без його участі позовні вимоги визнав.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 09 вересня 2019 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою сторін не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 19 червня 2001 року за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на квартиру під номером АДРЕСА_2 . Наведене підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с. 14).

У довідці ОСББ «Джерело -2» від 04.09.2020 року № 34 вказано, що в квартирі, що знаходиться в: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.12).

Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 серпня 2012 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 розірвано (а.с. 13).

Як вбачається з витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 27.03.2002 року зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 10).

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін.

Частинами першою, другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 346 ЦК України врегульовані підстави припинення права власності, а саме: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викуп пам`яток культурної спадщини; примусове відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиція; конфіскація; припинення юридичної особи чи смерті власника.

Відповідно до статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

За приписами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

V.Оцінка суду

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Основними доводами позовної заяви позивач зазначає, що він є власником квартири що знаходиться в: АДРЕСА_1 , відповідач без поважних причин не проживає у вказаному житлі понад один рік, а тому є таким, що втратив право користування житлом.

Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ст. 71 ЖК України, немає.

Таким чином, відповідач втратив право на користування житловим будинком, що належить позивачу, отже є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,263-265,280-282 ЦПК України, ст.ст.71,72,150 ЖК України, ст.ст. 391,405 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Васильковський В. В.