Єдиний унікальний номер 235/9152/19
Номер провадження 22-ц/804/2805/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер 235/9152/18

Номер провадження 22-ц/804/2805/20

07 жовтня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Никифоряк Л.П., Кішкіна І.В.

секретар Гуляєва М.В.

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»

представник позивача: Легезін Олексій Геннадійович

відповідач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

- за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»

на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 травня 2020 року, вступну та резолютивну частини якого складено суддею Хмельовою С.М. в м. Покровськ в приміщенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 07 травня 2020 року, в період часу з 10.03 годин до 13.30 годин, повне судове рішення виготовлено 13 травня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

27 грудня 2019 року до Красноармійського міськрайонного суду надійшов позов Публічного акціонерного товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтований тим, що АБ «Укргазбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №569/07/2013/0321 від 25 липня 2013 року відповідно до умовам якого відповідач отримав суму кредиту в розмірі 340 000,00грн. з процентною ставкою за користування кредитом 18,3% річних, строком повернення кредитних коштів до 24 липня 2028 року.

В якості забезпечення зобов`язань за укладеним кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №569/07/2013/0321П від 25 липня 2013 року, за умовами якого відповідач ОСОБА_2 зобов`язався в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання у повному обсязі позичальником зобов`язань по кредитному договору.

Відповідач ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 10 грудня 2019 року загальна заборгованість за кредитним договором складає 237 479,99грн., з яких:

- нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.09.2014 року по 30.04.2015 року - 25 834,90грн.;

- заборгованість за кредитом - 211 645,09грн.

Виходячи з викладеного, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 237 479,99грн. та сплачений при поданні позовної заяви судовий збір.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 травня 2020 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено у зв`язку з пропущенням строку позовної давності.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погодившись з вказаним рішенням, представник Публічного акціонерного товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник позивача зазначив, що пунктом 1.3.1 кредитного договору визначено, що банк надає позичальнику кредит на строк до 24 липня 2028 року. Позичальник зобов`язаний щомісячно здійснювати повернення кредиту та процентів. Перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування починається після невиконання позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Таким чином, сплав строку позовної давності за окремим періодичним платежем, не свідчить про сплив позовної давності щодо інших періодичних платежів, що судом першої інстанції до уваги не прийнято, а вказані норми матеріального права не застосовані до спірних правовідносин.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідачі не скористались своїм правом відповідно до ст.360 ЦПК України та не подали до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Учасники справи, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.141-143) у судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Також до заяви додані додаткові угоди з банком та вказано, що він з банком достиг порозуміння за цим кредитом (144-148).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

27 грудня 2019 року до Красноармійського міськрайонного суду надійшов позов Публічного акціонерного товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтований тим, що АБ «Укргазбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №569/07/2013/0321 від 25 липня 2013 року відповідно до умовам якого відповідач отримав суму кредиту в розмірі 340 000,00грн. з процентною ставкою за користування кредитом 18,3% річних, строком повернення кредитних коштів до 24 липня 2028 року.

В якості забезпечення зобов`язань за укладеним кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №569/07/2013/0321П від 25 липня 2013 року, за умовами якого відповідач ОСОБА_2 зобов`язався в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання у повному обсязі позичальником зобов`язань по кредитному договору.

Відповідач ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 10 грудня 2019 року загальна заборгованість за кредитним договором складає 237 479,99грн., з яких:

- нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.09.2014 року по 30.04.2015 року - 25 834,90грн.;

- заборгованість за кредитом - 211 645,09грн.

Виходячи з викладеного, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 237 479,99грн. та сплачений при поданні позовної заяви судовий збір.

Судом першої інстанції зазначено, що позивач звернувся до поручителя відповідача ОСОБА_2 , з позовом 27.12.2019 року. Проте, із урахуванням припинення сплати відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів за кредитним договором з 05.09.2014 року, трирічний строк пред`явлення такої вимоги до відповідача ОСОБА_2 як поручителя сплинув 05.09.2017 року, тобто позивачем не було пред`явлено вимогу до поручителя протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором.

Отже позовна давність за вимогою про стягнення простроченої заборгованості за період з 10.09.2014 року до 10.12.2016 року спливла до звернення позивача до суду.

Крім того, станом на день звернення до суду спливла позовна давність щодо сплати нарахованих та не сплачених процентів за користування кредитом за період з 01.09.2014 року по 30.04.2015 року у сумі 25834,90грн.

Відповідач ОСОБА_1 просить застосувати позовну давність та наслідки її спливу до позовних вимог про стягнення простроченої заборгованості за кредитним договором за період з 10.09.2014 року до 10.12.2016 року та про стягнення процентів за користування кредитом за період з 01.09.2014 року по 30.04.2015 року у сумі 25 834, 90грн., і відмовити у позові в цих частинах

Й суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволення позовних вимог в частині стягнення простроченої заборгованості за тілом кредиту та процентів за користування кредитом у зв`язку з пропуском строку позовної давності на підставі поданої відповідачем заяви.

Але з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 525,526,530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 529 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до п. 5.8 Кредитного договору № 569/07/2013/0321 від 25 липня 2013 року (в подальшому Договору) на а.с.5-7 строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами в три роки, в тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитом та суми заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків понесених Банком під час виконання умов цього договору.

Відповідно до п. 1.3.1 Договору, кредит надається з 25 липня 2013 року по 24 липня 2028 року.

Відповідно до п. 1.3.2 Договору, позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 24 липня 2028 року.

Таким чином, при зверненні позивача до суду 27.12.2019 року вбачається, що термін звернення у межах дії кредитного договору, тому застосування судом першої інстанції позовної давності до всього кредитного договору, а не окремих (прострочених) платежів є незаконним.

Відповідно до п.5.1 Договору поруки № 569/07/2013/0321П від 25 липня 2013 року, укладеного з позичальником ОСОБА_1 , поручителем ОСОБА_2 та кредитором (а.с.13-14), цей договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов`язання Позичальника за кредитним договором.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Аналізуючи положення договору поруки и підстави для припинення поруки (ч.4 ст.559 ЦК України) колегія суддів проходить до висновку, що застосування судом першої інстанції позовної давності до всього кредитного договору, а не окремих (прострочених) платежів є незаконним.

Позовними вимогами по справі є стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 211 645, 09грн., а також стягнення нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.09.2014 року по 30.04.2015 року у розмірі 25 834.90грн.

Щодо заборгованості за кредитом - строк позовної давності про її стягнення закінчується через три роки після закінчення дії кредитного договору, тобто після 24 липня 2031 року.

Щодо стягнення нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.09.2014 року по 30.04.2015 року - суд правомірно застосував строк позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду за стягнення періодичних платежів, більш ніж через три роки (позовна заява подана 27.12.2019 року тобто три роки, це 27.12.2016 року), і була відповідна заява відповідачів про застосування строків позовної давності.

Тож апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 211 645, 09грн.

Також слід зауважити, що згідно з усталеною практикою Європейський суд з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результа-тами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржуємо рішення - скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачений судовий збір при звернені до суду першої інстанції у розмірі 3 562, 20 грн., при зверненні до апеляційного суду зі скаргою відповідачем понесені судові витрати вигляді сплаченого судового збору в розмірі 5 343, 30 грн., разом понесені судові витрати у сумі 8 905, 50 грн. Враховуючи, що апеляційним судом позовні вимоги задоволені частково, а саме в розмірі 89, 13% від тих вимог, з якими позивач звернувся до суду, саме в такої пропорції з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, що становить 7 937, 48 гривень.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 травня 2020 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», заборгованість за кредитним договором № 569/07/2013/0321 від 25 липня 2013 року 211 645 (двісті одинадцять тисяч шістсот сорок п`ять), 09 гривень.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позивних вимог у розмірі 7 937 (сім тисяч дев`ятсот тридцять сім), 48 гривень

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А. В. Гапонов

Судді: Л.П. Никифоряк

І.В. Кішкіна