Провадження № 2/760/2005/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого-судді - Букіної О.М.

при секретарі - Ступак М.С.

розглянувши у приміщені суду в залі № 27 у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» та просить суд стягнути з ПАТ «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_1 446 500,00 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за 19 повних місяців з 01.08.2017 по 31.01.2019 з розрахунку посадового окладу 23 500,00 грн. за один місяць.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона із 31.07.2017 у зв`язку із реорганізацією на ПАТ «Укргазвидобування» була переведена та приступила до виконання обов`язків головного фахівця Служби Голови Правління апарату управління ПАТ «Укргазвидобування» з посадовим окладом 23 500,00 грн. на місяць.

Вказує, що посадовий оклад їй було запропоновано в розмірі 23 500,00 грн., що підтверджується списком вакансій ПАТ «Укргазвидобування» станом 31.07.2017.

У позові позивач посилається, що в листі ПАТ «Укргазвидобування» № 14/1-014-6423 від 31.07.2017 вона письмово зазначила, що з переведенням на посаду головного фахівця Служби Голови Правління погоджується та написала заяву про переведення її на посаду головного фахівця Служби Голови Правління.

Зазначає, що на підприємстві так прийнято, що один із заступників Голови Правління керує певний відділок чи напрямок роботи, саме тому заступник Голови Правління Чаус В.А. взяв під особистий контроль питання забезпечення позивача роботою в Службі Голови Правління, виплати позивачу заробітної плати за відпрацьований час, питання оплати позивачу затримки у виплаті заробітної плати за відпрацьований період та обіцяв, що буде вирішувати всі питання з Головою Правління, начальником департаменту по роботі з персоналом, головним бухгалтером.

22.12.2018 позивач зателефонувала Заступнику Голови Правління Чаусу В.А. та зазначила, що більше не може відтерміновувати питання про не виплату їй заробітної плати та має намір звернутися до суду з позовом, на що почула відповідь, що тоді він взагалі відмовляється виконувати дану їй обіцянку і що в такому випадку позивач нічого не отримає.

Позивач вважає, що їй протиправно не виплатили заробітну плату.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позов.

22.12.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 24.12.2018 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 26.12.2018 виправлено описку в ухвалі суду від 24.12.2018 та зазначено дату постановлення ухвали суду «22.12.2018» замість помилково вказаної «24.12.2018».

19.02.2020 позивачем подано до суду заяву на виконання вимог узвали від 22.12.2018.

Ухвалою суду від 24.02.2019 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу також копію позовної заяви з додатками.

Ухвалою суду від 19.07.2019 розгляд справи призначено у судовому засіданні із повідомленням сторін.

06.03.2020 від представника відповідача АТ «Ургазвидобування» - адвоката Шляхетського А.Л. надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти позову заперечував.

Представник відповідача зазначав, що ОСОБА_1 перебувала у трудових правовідносинах з АТ Укргазвидобування» у період з 02.10.2014 по 04.12.2017.

Наказом від 04.12.2017 р. № 313-к ОСОБА_1 , начальника сектора соціального розвитку відділу організації соціального розвитку управління майна та непрофільних активів, звільнено з роботи 04.12.2017 р. у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та відмовою від переведення на іншу роботу, п. 1 ст. 40 КЗпП України.

З наказом від 04.12.2017 р. № 313-к позивачка ознайомлена під розпис та отримала копію цього наказу 04.12.2017 р., що підтверджується власним записом та підписом її на в цьому наказі.

Трудова книжка отримана ОСОБА_1 04.12.2017 р., що підтверджується власноручним записом та підписом позивачки у книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них за порядковим № 269.

Крім того представник відповідача зазначає, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2018 р. у справі № 761/1313/18, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 30.10.2018 р., у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Таким чином представник відповідача вказує, що в трудових правовідносинах з AT «Укргазвидобування» на посаді головного фахівця Служби Голови Правління апарату управління ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_1 не перебувала, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2018 р. у справі № 761/1313/18, яке набрало законної сили, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Позивач та його представник у жодне судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставили.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача, а також представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 із 22.05.2017 працювала у ПАТ «Укргазвидобування» на посаді начальника сектору соціального розвитку відділу організації соціального розвитку управління майна та непрофільних активів, що підтверджується наказом від 22.05.2017 № 140-к та не заперечується сторонами (а.с. 50).

Наказом від 04.12.2017 р. № 313-к ОСОБА_1 , начальника сектора соціального розвитку відділу організації соціального розвитку управління майна та непрофільних активів, звільнено з роботи 04.12.2017 р. у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та відмовою від переведення на іншу роботу, п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 51).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 цієї статті визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

У позовній заяві позивач посилається, що на підставі листа ПАТ «Укргазвидобування» від 31.07.2017 р. № 14/1-014-6423 її із 31.07.2017 р. у зв`язку із реорганізацією на ПАТ «Укргазвидобування» було переведено на посаду головного фахівця Служби Голови Правління апарату управління ПАТ «Укргазвидобування» з посадовим окладом 23 500,00 грн. на місяць.

Вказує, що дані обставини підтверджуються копією листа ПАТ «Укргазвидобування» від 31.07.2017 р. № 14/1-014-6423 та списком вакантних посад по ПАТ «Укргазвидобування» станом на 31.07.2017, проте відповідачем тривалий час не здійснюється виплата заробітної плати позивачу, внаслідок чого, остання звернулася із позовом до суду.

Із матеріалів справи вбачається, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про визнання неправомірним звільнення ОСОБА_1 , скасувавши наказ про звільнення № 313-к від 04 грудня 2017 року, поновлення позивача на посаді начальника сектора соціального розвитку відділу організації соціального розвитку управління майна та непрофільних активів у ПАТ «Укргазвидобування» з 04 грудня 2017 року, зобов`язання ПАТ «Укргазвидобування» здійснити ОСОБА_1 виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 04 грудня 2017 року, зобов`язавши при цьому сплатити всі обов`язкові платежі та податки, стягнення з ПАТ «Укргазвидобування» на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., а також витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги у розмірі 6 500 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2018, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 30.10.2018 та постановою Верховного суду від 10.06.2020, в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2018, яке набрало законної сили встановлено, що 31 липня 2017 року на підставі наказу ПАТ «Укргазвидобування» від 25 липня 2017 року № 472 начальником департаменту по роботі з персоналом Асауловим В. О. листом від 31 липня 2017 року № 14/1-014-6423 позивачу додатково було запропоновано переведення на вакантні посади, що підтверджується особистим записом та вчиненим підписом позивача на цьому листі.

Окрім цього, суд у рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2018 встановив, що у зв`язку з виявленням бажання ОСОБА_1 перевестися на вакантну посаду головного фахівця служби Голови Правління апарату управління ПАТ «Укргазвидобування» відповідач листом від 31 липня 2017 року № 14/1-014-6434, який позивач отримала 31 липня 2017 року особисто під розпис, їй було запропоновано до 13 год. 30 хв. 01 серпня 2017 року надати в департамент по роботі з персоналом: копії документів про повну вищу освіту відповідного напрямку підготовки (магістр, спеціаліст) - за спеціальністю «міжнародне право»; копії документів, що підтверджують знання англійської мови (рівень перекладача); копії документів, що підтверджують досвід роботи не менше 3 років на посадах керівника структурного підрозділу з діловодства та/або керівника структурного підрозділу методології та організації процесів.

Запропоновані листом від 31 липня 2017 року № 14/1-014-6434 копії документів для підтвердження освітньо-кваліфікаційних вимог для переведення на посаду головного фахівця служби Голови Правління апарату управління ПАТ «Укргазвидобування» позивачем не надані, що підтверджується актом про неподання ОСОБА_1 документів щодо підтвердження кваліфікації для переведення на іншу посаду у зв`язку зі змінами в організаційній структурі та штатному розкладі від 01 серпня 2017 року.

Крім того, заява про переведення на посаду головного фахівця служби Голови Правління апарату управління ПАТ «Укргазвидобування» відповідачу від позивача не надходила.

Таким чином, зазначеним вище судовим рішеннями встановлено, що ОСОБА_1 на посаду головного фахівця Служби Голови Правління апарату управління ПАТ «Укргазвидобування» переведено не було, та як наслідок, до виконання обов`язків за даною посадою ОСОБА_1 не приступила.

Також вбачається, що ОСОБА_1 визнавала ту обставину, що її не було переведено на посаду головного фахівця Служби Голови Правління апарату управління ПАТ «Укргазвидобування», оскільки постановою Київського апеляційного суду від 30.10.2018, яка набрала законної сили встановлено, що позивач не надала документів, наявність яких необхідна для зайняття посади головного фахівця служби Головного Правління апарату управління ПАТ Укргазвидобування», яку позивач виявила бажання зайняти, як і не надала заяву на таке переведення адресовану відповідачу, а тому твердження позивача про порушення її прав відмовою у здійсненні переведення на цю посаду не можна визнати обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Таким чином, оскільки встановлено, що позивач не перебувала на посаді головного фахівця Служби Голови Правління апарату управління ПАТ «Укргазвидобування», то суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача 446 500,00 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за 19 повних місяців з 01.08.2017 по 31.01.2019 з розрахунку посадового окладу 23 500,00 грн. за один місяць.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного вище, позов задоволенню не підлягає у зв`язку з його необгрунтованістю.

Керуючись статтями 94, 116 КЗпП України, статтями 2, 4, 5, 10, 12, 13, 76 - 82, 141, 178, 223, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення заробітної плати, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Букіна