Справа №489/6901/18
Провадження №2/489/72/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Бугаєвським В.А.,

за участю: представника позивача - Мавродій О.А., відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Миколаївська Теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення із відповідача 2646 грн. 99 коп. боргу за спожиту теплову енергію, 16 грн. 80 коп. інфляційних втрат, 90 грн. 56 коп. три проценти річних та судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. внаслідок не виконання останньою зобов`язань по оплаті наданих послуг у квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, пред`явлений позов не визнає та вважає, що він не підлягає задоволенню з наступних підстав. За заявою позивача Ленінським районним судом м. Миколаєва в рамках наказного провадження 21 листопада 2013 року було видано судовий наказ про стягнення з неї боргу за спожиту теплову енергію в сумі 2 646 грн. 99 коп., 16 грн. 80 коп. - суми, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 90 грн. 56 коп. - три відсотки річних. Проте ухвалою суду від 30 серпня 2018 року вищезазначений судовий наказ №2-н/489/1442/2013 було скасовано. Користуючись своїм правом ПАТ "Миколаївська ТЕЦ" звернулося з тими ж вимогами до суду в позовному провадженні. З даним розрахунком не згодна, вважає, що він не відповідає дійсності, оскільки централізованого опалення у її квартирі немає з травня 2007 року. Радіатори опалення в у квартирі і по теперішній відсутні. Зазначений факт підтверджується: протоколом № 2 зборів правління ОСББ «Свірідова 7» від 24.07.2016 року; актом ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» від 23.03.2018 року; випискою з протоколу № 32 від 20.10.2009 р. про накладення на мене стягнення за самовільне відключення від мережі теплопостачання; заявою до ВАТ «Миколаївська ТЕЦ» з додатками від 13.10.2006 р.; копією мого звернення до заступника міського голови від 02.12.2015 р.; відповіддю Миколаївської обласної державної адміністрації від 19.03.2013 року; відповіддю ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» від 06.07.2016 р. тощо.

Представником позивача надано відповідь на відзив, якою позивач вважає, що вимоги Відповідача, щодо неправомірності нарахування заборгованості за послуги теплопостачання надані в період з 01.10.2011 по 01.10.2013 є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач посилається на те, що в квартирі АДРЕСА_1 з травня 2007 року та по теперішній час відсутнє централізоване опалення, зазначений факт підтверджується: протоколом №2 зборів правління ОСББ «Свиридова 7» від 24.07.2016; актом ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» від 23.03.2018 та випискою з протоколу №32 від 20.10.2009 про накладення на Відповідача стягнення за самовільне відключення від мережі теплопостачання. Дане твердження Відповідача є помилковим, оскільки вищезгадані документи підтверджує факт самовільного відключення абонента від системи ЦО та ГВП, що заборонено п. 11 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. №1198; а також п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

29.10.2013р. ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» (правонаступником якого є ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ», далі - Позивач) було подано до Ленінського районного суду м. Миколаєва заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 (далі - Відповідач) боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 2646,99 грн., а також 16,80 грн. сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 90,56 грн. три відсотки річних та 114,70 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 30.08.2018р. у справі №489/9805/13-ц, судовий наказ №2-н/489/1442/2013 за заявою Позивача до Відповідача - скасовано.

У відповідності до ст. 171 ЦПК України, при скасуванні судового наказу Позивач має право звернутися з тими ж вимогами до суду у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з п. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувану не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, в тому числі до квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваного сезону.

22 жовтня 2014 року між приватним акціонерним товариством «Миколаївська теплоелектроцентраль», та ОСОБА_1 був укладений договір №600015 про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води квартири АДРЕСА_1 , п. 1 якого передбачено, що постачальник зобов`язується надати через приєднану мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання споживачу наймачеві (власнику) квартири (приватного будинку) та іншим особам, які фактично мешкають у квартирі (приватному будинку), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надане тепло й гарячу воду і користуватися ними на умовах цього договору.

В опалювальних сезонах 2011-2013 р. позивач здійснював постачання теплової енергії до будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону.

Згідно Витягу з Державного реєстру правочинів від 10.08.2014 року зареєстровано правочин під найменуванням договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 набувачем якої є ОСОБА_1 .

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.09.2004 року Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано право приватної власності у розмірі 1/1 частка за ОСОБА_1 .

З довідки Департаменту з надання адміністративних послуг від 23.11.2018 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що також підтверджується відомостями відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області.

Відповідачем надано довідку Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії, з якої вбачається, що згідно постанови ЗВП № 54784727 від 26.09.2017 (вих. № 49606) виданої Інгульським відділом державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області, з пенсії ОСОБА_1 відраховується, щомісячно 20%, в рахунок боргу на користь ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль", виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій в загальній сумі 13090,06 грн. За період з 01.11.2017 по 31.01.2019 утримано: розмір пенсії призначений та нарахований у сумі 26313,65 грн.; розмір пенсії фактично виплачений у сумі 21050,87 грн.; розмір відрахувань 20% у сумі 5262,78 грн. Зазначено, що згідно листа Інгульського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області, відрахування з пенсії ОСОБА_1 припинено з 01.02.2019 року, залишок боргу складає 7827,28 грн.

Згідно довідки про доходи Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва виданої ОСОБА_1 в тому, що вона перебуває на обліку в Інгульському об`єднаному управлінні ПФУ м.Миколаєва в Миколаївській області і отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01.07.2018 року по 31.12.2018 рік складає 10488,78 грн.

Згідно листа Інгульського відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 13.02.2019 вих.№8492, останнім вказано, що у відділі ДВС перебувало зведене ВП № 54784727 до складу якого входило 5 виконавчих проваджень з примусового виконання в рамках зведеного виконавчого провадження 26.09.2017 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію боржника та направлено до виконання в Інгульський ПФУ м. Миколаїв в розмірі відрахування 20 % від пенсії боржника до виплати загальної суми боргу в розмірі 13 090,06 грн. на рахунок відділу ДВС.

Виконавче провадження №48285486 відкрито на підставі судового наказу №2-н/489/1150/14 від 07.05.2015 року виданого Ленінським районним судом міста Миколаїв про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» боргу в розмірі 1449,36грн, 31.05.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з повним фактичним виконанням рішення керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» на користь ПАТ «МТЕЦ» було перераховано кошти в розмірі 1449,36грн., виконавчий збір в розмірі 144,93 грн. та витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 111,00грн.

Виконавче провадження №49181292 відкрито на підставі судового наказу №2-н/489/1131/15 від 26.08.2015 року виданого Ленінським районним судом міста Миколаїв про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» боргу в розмірі 1469,59 грн., 29.10.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з повним фактичним виконанням рішення керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України « Про виконавче провадження» на користь ПАТ «МТЕЦ» було перераховано кошти в розмірі 1469,59грн, виконавчий збір в розмірі 146,95грн та витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 121,00 грн.

Виконавче провадження №24023554 відкрито на підставі виконавчого листа №2-3242 від 19.11.2010 року виданого Ленінським районним судом міста Миколаїв про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» боргу в розмірі 2746,60 грн., 27.12.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з скасуванням рішення яке підлягало виконанню керуючись п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», на користь ПАТ «МТЕЦ» було перераховано за даним судовим наказом кошти в розмірі 507,87 грн., виконавчий збір в розмірі 69,87 грн. та витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 121,00 грн.

Виконавче провадження №53722976 відкрито на підставі судового наказу №489/258/17 від 06.03.2017 року виданого Ленінським районним судом міста Миколаїв про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» боргу в розмірі 2824,57 грн., 08.11.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з скасуванням рішення яке підлягало виконанню керуючись п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», на користь ПАТ «МТЕЦ» було перераховано за даним судовим наказом кошти в розмірі 225,42 грн., виконавчий збір в розмірі 38,49 грн. та витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 115,20 грн.

Виконавче провадження №53786441 відкрито на підставі судового наказу №2-н/489/1442/13 від 15.08.2016 року виданого Ленінським районним судом міста Миколаїв на користь ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» боргу в розмірі 2869,05 грн., 10.09.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з скасуванням рішення яке підлягало виконанню керуючись п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення згідно даного судового наказу не проводилось.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно із п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

За змістом ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк.

Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування Відповідачу сум оплати за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2011 р. по 01.10.2013 р. здійснювались за тарифами зазначеними у рішеннях Виконавчого комітету Миколаївської міської ради.

Позивач надав теплову енергію за період з 01.10.2011 р. по 01.10.2013 р. на суму 2970,47 грн., за яку Відповідач не сплатив. Тим самим не виконав свої зобов`язання.

Таким чином, з врахуванням перерахунку -323,48 грн., залишок складає 2646,99 грн.

Позивач, вказує, що підставами для скасування судового наказу послугувало звернення відповідача, в якому останній зазначив, що теплопостачання до квартири було припинено ще у травні 2007р., а тому дії позивача неправомірні щодо нарахування заборгованості за послуги. Дане твердженням відповідача є необґрунтованим і безпідставним, так у травні 2007р. ОСОБА_1 , в порушення норм чинного законодавства, здійснила демонтаж приладів централізованого опалення у своїй квартирі. 23.03.2018 р. комісійним обстеженням із залученням представників органів влади та місцевого самоврядування встановлено відключення опалювальних приладів у приміщеннях квартири АДРЕСА_1 від системи централізованого теплопостачання будинку з порушенням вимог діючого порядку.

На неодноразові звернення ОСОБА_1 позивач надавав відповіді щодо неправомірності таких дій та роз`яснення щодо порядку відключення приміщення від мереж централізованого опалення та припинення нарахувань по особовому рахунку та надавав рекомендації щодо відновлення теплопостачання у квартиру. На сьогоднішній день у Позивача відсутні підстави для перегляду нарахувань за послуги з теплопостачання та закриття особового рахунку Відповідача.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 24.09.2018 року сума боргу відповідача за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2011 р. по 01.10.2013 р. з урахуванням перерахунку 323,48 грн., складає 2646,99 грн.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, споживач може відмовитися від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 09.12.2005 за № 1478/11758 затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого теплопостачання, який згідно з п. 1.1 визначає процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 № 169 "Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 № 4" було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку у цілому.

Пунктом 2.5 Порядку визначено, що відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконуються у міжопалювальний період.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири відповідача від мереж центрального теплопостачання та ненадання послуг з постачання тепла. Крім того, відповідно до статті 1 ЗУ "Про теплопостачання" місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплоенергії, центрального теплопункту або магістральної тепломережі до тепловводу споживача.

Згідно з пунктом 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є - відгалуження від стояків у межах квартири. Підведення централізованого опалення до будинку за вказаною адресою свідчить про виконання послуг позивачем.

З огляду на викладене та аналізуючи вищенаведені норми права, суд дійшов до висновку, що чинним законодавством України встановлено чіткий порядок відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, який передбачає виконання низки проектно-технічних дій та погоджень їх результатів з уповноваженими органами.

Також судом приймається факт відсутності постачання тепла у квартиру відповідача через самовільне демонтування приладів опалення, однак у будь-якому разі, відповідачем не надано доказів правомірності відключення приміщення від мереж централізованого опалення, яке відбулося у 2007 році та доказів оплати послуг централізованого опалення, враховуючи що відрахування не здійснювалось за судовим наказом, який було скасовано та внаслідок чого стягував звернувся до суду із даним позовом, з урахуванням чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу за опалювальний період з 01.10.2011 року по 01.10.2013 року у зазначеному розрахунком розмірі, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» борг за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2011 по 01.10.2013 у розмірі 2646 грн. 99 коп., 16 грн. 80 коп. інфляційних втрат, 90 грн. 56 коп. три проценти річних, а всього 2754,35 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» 1762 грн. 00 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», , юридична адреса: м. Миколаїв, Каботажний спуск, 18.

Відповідач: ОСОБА_1 , власник майна за адресою: АДРЕСА_3 , РНКОПП НОМЕР_1 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «07» вересня 2020 року.