Справа № 302/472/20
№ 2/302/207/20
Номер рядка звіту 68
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

02.09.2020 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

з участю: секретар с/з Куруц В.І. ,

позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Микулін М.М.,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір`ї справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

20.05.2020 року позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом з таким обгрунтуванням. 02.09.1995 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Майданської сільської ради Міжгірського району за актовим записом № 6. У сторін від шлюбу народилось двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які вже є повнолітніми. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Сторони спільно не проживають та не підтримують шлюбних стосунків, шлюб існує формально. Позивачка покликається на вимоги ст.ст.110-113 СК України, та просить шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Микулін М.М. заявлений позов підтримали, просять такий задовольнити. ОСОБА_1 додатково суду повідомила, що причиною розірвання шлюбу є подружня зрада допущена відповідачем, яка тривала біля десяти років. Про подружню зраду відповідача вона довідалася на початку 2020 року і з огляду на час протягом якого відповідач фактично проживав одночасно з нею та з іншою жінкою позивачка не може пробачити чоловіку вчинене і наполягає на розірванні шлюбу. З початку 2020 року вона не проживає спільно з відповідачем мешкає тимчасово в будинку своїх батьків або сестри. Втратила повагу, довіру і почуття кохання до відповідча. Просить суд не вживати заходів для примирення у шлюбі , бо це суперечить її інтересам.

Відповідач позов визнав частково, зокрема підтвердив, що зраджував позивачці у шлюбі, однак просить в неї вибачення та вважає, що їх шлюб можливо зберегти, тому просить суд надати строк для примирення у шлюбі.

Суд, заслухавши пояснення сторін та представника позивачки - адвоката Микулін М.М., оцінивши їх позиції подані в справу докази, дійшов висновку, що клопотання відповідача про вжиття заходів для примирення у шлюбі слід відхилити та позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з такого.

Сторони проживають у шлюбі з 02.09.1995 року, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . У сторін від шлюбу народилось двоє дітей, які станом на час розгляду справи є повнолітніми, це вбачається із свідоцтв про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідки про склад сім`ї виданої ОСОБА_1 19.08.2020 року.

Причиною розірвання шлюбу позивачка вказала подружню зраду з боку відповідача. Відповідач ОСОБА_2 дану обставину визнав.

Сторонни спільно у шлюбі не проживають з початку 2020 року, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї не підтримують. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вона втратила почуття кохання та поваги до відповідача ОСОБА_2 і не бажає більше з ним перебувати шлюбі, бути його дружиною.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки позивачка ОСОБА_1 не бажає примирення у шлюбі і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. За цих підстав суд відхиляє клопотання відповідача про надання строку для примирення у шлюбі, оскільки з часу звернення позивачкою до суду (20.05.2020 року) і до часу розгляду справи по суті, а це більше трьох місяців, сторони не примирилися у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. За цих

Позивачкою заявлено клопотання про стягнення з відповідача судових витрат у виді судового збору в сумі 840,80 грн. Дане клопотання заявлено обгрунтовано та підтверджено належними доказами - квитанцією "Ощадбанку" № 36 від 20.05.2020 року, тому на підставі ч.1, ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути у користь позивачки судові витрати у виді судового збору в сумі 840,80 грн

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити .

Розірвати шлюб укладений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) і ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ), який зареєстрований у виконкомі Майданської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області 02.09.1995 року за актовим записом № 6 (шість).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Повне рішення складено 09.09.2020 р.

Суддя: В. П. Кривка