Провадження № 2/761/6124/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Буцан Р.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. Між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано 11.07.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 804. Від шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя не склалось через несхожість характерів і оглядів . Протягом спільного життя позивач та відповідач не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань. Шлюбні відносини припинились майже 5 років тому і з цього часу сторони проживають окремо один від одного. Намагання відновити стосунки були невдалими, позивач відповідач є людьми, які не можуть разом співіснувати. За таких обставин позивач просить суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 .

Провадження у даній справі відкрито 17.06.2020 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач судове засідання не з`явився, висловив у позові прохання здійснити розгляд справи справу за його відсутністю.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю. ОСОБА_2 зазначила, що заявлені вимоги підтримує, не заперечує щодо їх задоволення, оскільки рішення про розірвання шлюбу є остаточним рішенням сторін. Просить не надавати час на примирення.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 11 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено актовий запис №804, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи.

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 отримала прізвище чоловіка « ОСОБА_2 ».

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження, копія якого міститься у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як зазначив ОСОБА_1 у позові подружнє життя не склалось, відносини зіпсовано і бажання продовжувати спільне життя зникло. З відповідачем вони проживають окремо один від одного більше п`яти років.

ОСОБА_2 у заяві, скерованої в адресу суду зазначила, що підтримує позов, пр розірвання шлюбу є остаточним.

Доказів, які свідчили б про можливість примирення сторін в ході розгляду справи отримано не було.

Також не було отримано доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін, або інтересам дитини.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідач фактично визнає позов, суд вважає за можливе задовольнити вимогу ОСОБА_1 про розірвання шлюбу оскільки його збереження не відповідає як інтересам сторін.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 не висловила побажання щодо прізвища, яким має іменуватися після розірвання шлюбу, таке питання не вирішується під час розгляду справи.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 2-5,11-13,141,,258,259,263,268,352,354 ЦПК України, ст. ст. 110,112,113 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений міжОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено актовий запис №804 розірвати.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 420 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.09.2020 року.

Суддя: