Справа № 226/1707/20
Справа № 226/1707/20
Провадження № 2/226/600/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Петуніна І. В.

за участю секретаря Григор О.І.,

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирнограді Донецької області в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що на підставі договору дарування від 30.12.2015 року на праві приватної власності йому належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 . У зазначеному будинку, крім нього зареєстровані також відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який доводяться позивачу відповідно колишньою дружиною та донькою. Відповідачі зареєстровані у спірному будинку, але фактично за місцем реєстрації не мешкають з 30.05.2019 року, їх особистих речей у будинку немає. Донька позивача має своє власне житло та проживає в ньому. Оскільки, через реєстрацію відповідачів у належному йому будинку, позивач несе зайві витрати по сплаті комунальних послуг, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Посилаючись на ст.71 ЖК УРСР, просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. В раніше наданих суду поясненнях пояснював, що він з дружиною та донькою не проживають з травня минулого року.

Відповідачі до судового засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило.

Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

15.07.2020 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 08.30 год. 06.08.2020 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву.

06.08.2020 на підставі ухвали судді підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду на 13.00 год. 21.09.2020 року.

Через неявку відповідачів розгляд справи відкладений на 09.00 год. 06.10.2020 року.

В судовому засіданні 06.10.2020 року у зв`язку із неявкою відповідачів, що були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ними відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що на праві приватної власності, на підставі договору дарування від 30 грудня 2005 року, позивачу ОСОБА_1 належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В даному будинку, крім позивача також зареєстровані відповідачі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня дружина), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (донька) (а.с. 6, 7, 11-14, 15, 16).

З 17 лютого 1995 року ОСОБА_1 перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , після чого, 22 липня 2019 року на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області шлюб між ними розірваний (а.с. 7, 8-9).

Від даного шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є відповідачем (а.с. 7, 8).

17 грудня 2019 року, представником координаційного комітету органів самоорганізації населення м.Мирнограда Пушкар Т.І., в присутності ОСОБА_5 , за участі сусідів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , складений акт, згідно з яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не мешкають за адресою: АДРЕСА_1 з 30 травня 2019 року (а.с. 17).

Відповідач ОСОБА_3 має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 18-19).

Вказані обставини та факт непроживання відповідачів у спірному будинку без поважної причини, був підтверджений в судовому засіданні поясненнями свідків.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що позивач це його сусід, тобто поруч з ним мешкають його батьки. У батьків буває кожен день, відповідачі - це дружина та донька позивача. Відповідачі не мешкають з позивачем з травня 2019 року. Позивач його товариш, він знає, що той розірвав шлюб. Він допомагав перевозити речі: меблі, побутову техніку, особисті речі відповідачів на м-н «Східний» м. Мирноград, відповідачі виїжджали добровільно. З тих пір відповідачів у спірному будинку не бачив.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що сторони по справі - це сусіди, відповідачі не мешкають з позивачем з весни 2019 року.

V. Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 150 Житлового кодексу України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сім`ї та вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.

Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Посилання позивача на ст.71 Житлового кодексу УРСР як на підставу позбавлення відповідачів права на користування житлом, не може заслуговувати на увагу, оскільки дана стаття регулює відносини щодо державного та комунального майна, тоді як відносини у даній справі між власником та членами сім`ї власника регулюються цивільним законодавством, а саме ст.405 Цивільного кодексу України.

При з`ясуванні причин відсутності відповідачів у спірній квартирі, понад встановлені законодавством строки, судом не виявлені поважні причини за яких відповідачі не користувалися житлом та були відсутніми, як встановлено у судовому засіданні, принаймні з травня 2019 року, даних про укладення угод між позивачем та відповідачами щодо порядку користування зазначеною квартирою, суду не надано і в судовому засіданні не встановлено, тому суд вважає можливим визнати відповідачів такими, що втратили право на користування будинком АДРЕСА_1 .

На підставі ст.ст. 386, 405 ЦК України, 71, 150, 156 ЖК України, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 34, 200, 206, 258-259, 265, 280-284, 288, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку невідомий, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати втратившими право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Димитровським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 жовтня 2020 року.

Суддя І.В.Петунін