Справа № 448/751/18 Головуючий у 1 інстанції: Кічак Ю.В.
Провадження № 22-ц/811/3504/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Жукровської Х.І.,

з участю: ОСОБА_1 , її представника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 13 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області та Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації земельної ділянки та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно, та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, Дидятицька сільська рада Мостиського району Львівської області, про визнання заповіту недійсним, визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 13 вересня 2019 року заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 про забезпечення позву задоволено частково.

Накладено арешт на земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибну ділянку), кадастровий номер :08:001:0001, площею 0,105 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в реєстрі речових прав 224), що на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 в особі свого представника - ОСОБА_2 , просить її скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апелянт зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації та інше). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Апелянт наголошує на тому, що з 17 жовтня 2018 року ОСОБА_1 не зловживала своїм правом, а саме: знаючи про наявність позову про скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі України, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, жодних дій з метою утруднення виконання рішення суду вона не вчиняла.

Також зазначає, що позивачем у заяві про забезпечення позову не наведено жодних обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання чи можливого виконання рішення суду після пред`явлення вимоги (недобросовісність відповідача). У свою чергу, в заяві міститься лише посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування. Окрім цього, заява про забезпечення позову не відповідала вимогам ЦПК України.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи, окрім сторони апелянта, не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони апелянта в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.п. 4, 10) роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону й те, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є названа вище земельна ділянка, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки зміна власника спірної земельної ділянки у випадку реалізації апелянтом свого права на розпорядження належною їй на праві власності земельною ділянкою може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та/або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду по суті вирішення даного питання і не вказують на допущення судом першої інстанції порушень норм процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 13 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 28 вересня 2020 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.