ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1493/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2020 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., за участі представника позивача адвоката Падашулі Є.Г., розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, третя особа: Петриківська районна рада, Іванівська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

09.09.2019 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, третя особа: Петриківська районна рада.

В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що на підставі рішення б/н УІ від 15.10.1992, сесії XXI скликання Петриківської районної ради народних депутатів Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 надано в довічне успадковуване володіння земельну ділянку площею 20,5 га, розташовану на території Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області для ведення селянського (фермерського) господарства, про що 17.12.1992 року видано Державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за № 22.

На підставі рішення № 42 УII від 15.10.1992, сесії XXI скликання Петриківської районної ради народних депутатів Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 надано в довічне успадковуване володіння земельну ділянку площею 10,0 га, розташовану на території Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області для ведення селянського (фермерського) господарства, про що 17.12.1992 видано Державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за № б/н.

Враховуючи, що земельні ділянки були надані для ведення селянського (фермерського) господарства 21.12.1992 ОСОБА_2 зареєстровано Фермерське господарство «ЗОРЯ» (код за ЄДРІІОУ - 19302867).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер .

Позивач як дружина ОСОБА_2 успадкувала все його майно та тимчасово виконуюча обов`язки голови ФГ «ЗОРЯ» має намір використовувати земельну ділянку для господарської діяльності, у зв`язку з чим, виникла необхідність в оформленні права довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою.

При зверненні до державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки загальною площею 30,5 га, які розташовані на території Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, цільове призначення - ведення селянського фермерського господарства, їй 27.05.2019 було відмовлено у видачі такого свідоцтва через те, що у спадкоємця відсутні правовстаповлюючі документи на майно фермерського господарства, як цілісного майнового комплексу, відсутні документи про право власності на земельну ділянку, подані документи, а саме Державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею для фермерського господарства, виданого па ім`я ОСОБА_2 17 грудня 1992 року Петриківською районною Радою народних депутатів Дніпропетровської області, не відповідає вимогам закону, а саме: на ньому відсутні гербова печатка органу, який видавав акт та відсутні дані про реєстрацію Акта в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею.

Позивач вважає, що право довічного успадковуваного володіння вказаними земельними ділянками є об`єктом спадкування, а тому звертається до суду та просить:

1.Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 права засновника Фермерського господарства «ЗОРЯ», у визначеному Статутом господарства обсязі, державну реєстрацію якого проведено 21.12.1992, номер запису 1 000023, ідентифікаційний код юридичної особи 19302867, юридична адреса фермерського господарства: 51218, Дніпропетровська область, Петриківський район с. Іванівка, вул. Рясна 1;

2.Визнати за ОСОБА_1 право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою площею 20,5 га, яка розташована на території Іванівеької сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, яке підтверджується Державним актом на право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за № 22, та надана для ведення селянського (фермерського) господарства, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

3.Визнати за ОСОБА_1 , право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою площею 10,0 га, яка розташована на території Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, яке підтверджується Державним актом на право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за № б/н, та надана для ведення селянського (фермерського) господарства, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.09.2019 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання, за ухвалою суду від 21.01.2020 до участі в справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, залучено Іванівську сільську раду Петриківського району Дніпропетровської області.

08.10.2020 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить в задоволенні позову відмовити. В відзиві зазначено, що земельну ділянку для фермерського господарства у грудні 1992 року ОСОБА_2 згідно вимог чинного законодавства, отримав саме у постійне користування, так як вже на той час такої форми як довічне успадковуване володіння землею не існувало. Саме за відсутності бланків нового зразку, ОСОБА_2 отримав бланк старого зразку, який згідно вимог постанови Верховної Ради України «Про прискорення земельної реформи та приватизації землі» від 13.03.1992 року необхідно будо згодом замінити на державник акт на право постійного користування землею, але землекористувач до моменту своєї смерті не звертався з приводу заміни бланку державного акту на бланк нового зразка.

Право користування земельною ділянкою, що виникло в особи лише на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою без укладення договору про право користування земельною ділянкою із власником землі, припиняється зі смертю особи, якій належало таке право і не входить до складу спадщини.

В судовому засіданні представника позивача адвокат Падашуля Є.Г. підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. При цьому представник позивача наполягає на тому, що ОСОБА_2 вказані вище земельні ділянки надавалися саме на праві довічного успадковуваного володіння, а отже є об`єктами спадкування.

Представник відповідача надав до суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Представники третіх осіб Петриківської районної ради Дніпропетровської області і Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, свідка, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивачем на підтвердження своїх вимог надано суду Державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею, виданий 17.12.1992 ОСОБА_2 , на підставі рішення від 15.10.1992, УІ сесії XXI скликання Петриківської районної ради народних депутатів Петриківського району Дніпропетровської області, яким надано в довічне успадковуване володіння 10 га землі. Земля надана у довічне успадковуване володіння для Фермерського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за № 22 (а.с. 16).

Відповідно до Рішення № 60 VІІІ сесії XXI скликання Петриківської районної ради народних депутатів Петриківського району Дніпропетровської області від 04.03.1993 надано у довічне успадковуване володіння для створення селянського (фермерського) господарства земельну ділянку за рахунок земель запасу району по Іванівській сільській раді, в межах к-пу ім. Шевченка ОСОБА_2 в розмірі 20,5 га, про що свідчить копія даного Рішення (а.с. 17) .

21.12.1992 зареєстровано Фермерське господарство «ЗОРЯ» (код за ЄДРІІОУ - 19302867). Головою ФГ визначено ОСОБА_2 (а.с. 19-20).

За статутом ФГ «ЗОРЯ» власністю ФГ є земля, в тому числі, за Актом № 22 від 17.12.1992 (п. 4.1) (а.с. 23-27).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер (а.с. 30).

Постановою державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори від 27.05.2019 позивачу відмовлено у видачі такого свідоцтва через те, що у спадкоємця відсутні правовстаповлюючіх документів на майно фермерського господарства, як цілісного майнового комплексу, відсутні документи про право власності на земельну ділянку, подані документи, а саме Державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею для фермерського господарства, виданого па ім`я ОСОБА_2 17 грудня 1992 року Петриківською районною Радою народних депутатів Дніпропетровської області, не відповідає вимогам закону, а саме: на ньому відсутні гербова печатка органу, який видавав акт та відсутні дані про реєстрацію Акта в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею (а.с. 13).

Вирішуючи спір, в частині вимоги ОСОБА_1 про спадкування право довічного успадковуваного володіння на земельні ділянки площею 10 га та 20,5 га, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 та ч. 1 ст. 50 Земельного кодексу Української РСР від 18.12.1990 (у первісній редакції) у довічне успадковуване володіння земля надається громадянам Української РСР для ведення селянського (фермерського господарства). Громадянам Української РСР, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство, що грунтується переважно на особистій праці та праці членів їх сімей, надаються за їх бажанням у довічне успадковуване володіння або в оренду земельні ділянки, включаючи присадибний наділ.

Згідно зі статтею 23 ЗК України (у первісній редакції) право володіння або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, районними, міськими Радами народних депутатів. Форми державних актів встановлюються Верховною Радою Української РСР.

Постаново Верховної Ради України від 27.03.1991 «Про форми державних актів на право володіння або користування землею і Положення про порядок надання і вилучення земельних ділянок» затверджено форми державних актів, в тому числі, на право довічного успадковуваного володіння землею.

В подальшому, на підставі Закону України «Про внесення змін і доповнень до Земельного кодексу Української РСР N 2196-XII від 13.03.92 внесено зміни і доповнення до Земельного кодексу Української РСР з викладенням його в новій редакції з виключенням такого речевого права на земельну ділянку, як «права довічного успадковуваного володіння».

Постановою Верховної Ради України «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» N 2201-XII від 13.03.1992 року, затверджено нову форму державних актів на право постійного користування земельними ділянками, а також визнано такою, що втратила чинність постанова Верховної Ради України від 27.03.1991 «Про реформи державних актів на право володіння або користування землею...»

У п. 8 Постанови Верховної Ради України № 2200-ХІІ від 13.03.1992 «Про прискорення земельної реформи та приватизацію земель» передбачено, що «громадяни, …, яким було надано у встановленому порядку земельні ділянки у довічне успадковуване володіння …, зберігають свої права на використання цих земельних ділянок до оформлення права власності або землекористування відповідно до Земельного кодексу України»

Таким чином, ЗК України у редакції від 13 березня 1992 року не передбачав такого виду права як довічне успадковуване володіння земельною ділянкою та форма державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею була скасована.

З огляду на вказані положення Земельного кодексу Української РСР від 18.12.1990 (у новій редакції від 13.03.92) та Постанови Верховної Ради України N 2201-XII від 13.03.1992, якими виключено з законодавства, що регулює земельні правовідносини, поняття довічне успадковуване володіння з скасуванням, форми такого державного акту, суд не приймає як належний та допустимий доказ факту надання спадкодавцю ОСОБА_2 в довічне успадковуване володіння земельної ділянки площею 10 га землі Державний акт виданий 17.12.1992 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за № 22 (а.с. 16).

Крім того, жодних належних та допустимих доказів надання ОСОБА_2 в довічне успадковуване володіння земельної ділянки площею 20,5 га, позивачем не надано. При цьому, не може бути прийнято судом, як належний та допустимий доказ надання ОСОБА_2 в довічне успадковуване володіння земельної ділянки площею 20,5 га Рішення № 60 VІІІ сесії XXI скликання Петриківської районної ради народних депутатів Петриківського району Дніпропетровської області від 04.03.1993, так як воно не визначено як правовстановлюючий документ, який посвідчує таке право в розумінні статі 23 ЗК (в редакції від 13.03.92).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права довічного успадковуваного володіння земельними ділянками площею 10,0га і 20,5 га в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , безпідставні і задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_2 права засновника Фермерського господарства «ЗОРЯ», суд виходить з наступного.

Згідно ст. 191 ЦК України, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно фермерського господарства належить йому на праві власності (частина перша статті 20 Закону України «Про фермерське господарство» № 973-IV). Фермерське господарство та його члени відповідно до закону мають право продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину (пункт «а» частини першої статті 14 Закону № 973-IV). Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону (частина перша статті 23 Закону № 973-IV). Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (частина перша статті 22 Закону № 973-IV). До складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу (стаття 19 Закону № 973-IV).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено в судовому засіданні єдиним спадкоємцем першої черги є дружина спадкодавця ОСОБА_1 .

З огляду на приписи статті 191 Цивільного кодексу України, статей 19 і 23 Закону України «Про фермерське господарство» враховуючи, що 21.12.1992 зареєстровано ФГ «ЗОРЯ» та його засновником був ОСОБА_2 , є підстави для визнання за позивачкою в порядку спадкування за законом права засновника ФГ «ЗОРЯ», які належали чоловікові позивачки до його смерті.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат, у вигляді сплаченого судового збору, виходячи з розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 264-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, третя особа: Петриківська районна рада, Іванівська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 права засновника Фермерського господарства «ЗОРЯ», у визначеному Статутом господарства обсязі, державну реєстрацію якого проведено 21.12.1992, номер запису 1 000023, ідентифікаційний код юридичної особи 19302867, юридична адреса фермерського господарства: 51218, Дніпропетровська область, Петриківський район с. Іванівка, вул. Рясна 1.

В іншій частині позову ОСОБА_1 , відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840,80 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. О. Говоруха