Справа №463/7752/20
Провадження №2/463/1268/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

07 вересня 2020 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Жовнір Г.Б., за участю секретаря судового засідання Фурик Л.М., розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти Львова Плюс» - Сеньківа А.І. про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти Львова Плюс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна, -

встановив:

позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів та просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 вартість безпідставно набутого майна в сумі 2 187 200, 00 грн та з ОСОБА_2 вартість безпідставно набутого майна в сумі 1 661 920, 00 грн.

Крім того, представником позивача 03.09.2020 подана заява про забезпечення позову, просить накласти арешт на все майно ОСОБА_1 , яке належить їй на праві власності, в межах розміру заявленої до неї позовної вимоги, а саме на суму 2 187 220,00 грн. В тому числі накласти арешт на: частку ОСОБА_1 в розмірі 1/2 у праві власності на земельну ділянку площею 2,559 га кадастровий номер - :06:001:0004; квартиру АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ; технічне приміщення площею 131,9 кв. м. у АДРЕСА_3 ; земельну ділянку площею 0,0915 га кадастровий номер - :01:003:0155; земельну ділянку площею 0,4806 га кадастровий номер - :02:001:0120; земельну ділянку площею 0,093 га кадастровий номер - :02:001:0080; квартиру АДРЕСА_4 . А також просить накласти арешт на все майно ОСОБА_2 яке належить їй на праві власності, в межах розміру заявленої до неї позовної вимоги, а саме на суму 1 661 920, 00 грн. В тому числі накласти арешт на: частку ОСОБА_2 в розмірі Ѕ у праві власності на земельну ділянку площею 2,559 га кадастровий номер - :06:001:0004; земельну ділянку площею 0,0039 га, кадастровий номер :01:003:0139; земельну Ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер - :01:006:0013; земельну ділянку площею 0,07 га, кадастровий номер - :01:006:0019; житловий будинок АДРЕСА_5 площею 313 кв. м. по АДРЕСА_6 ; частку ОСОБА_2 в розмірі 89/100 у праві власності на нежитлові приміщення площею 78,8 кв. м. за адресою АДРЕСА_6 ; житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 .

Заяву мотивує тим, що позивач звернувся до суду з позовом, предметом якого є стягнення з ОСОБА_1 вартість безпідставно набутого майна в сумі 2 187 200, 00 грн та з ОСОБА_2 вартість безпідставно набутого майна в сумі 1 661 920, 00 грн. Відповідачі є власниками земельної ділянки загальною площею 2,5590 га у АДРЕСА_7 , кадастровий номер: :06:001:0004. 29 червня 2017 року між відповідачами, з однієї сторони, та позивачем, з другої сторони, було укладено договір про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію), до якого сторонами було внесено зміни, згідно з договором про внесення змін від 21 лютого 2018 року (далі «договір суперфіцію»). В силу договору суперфіцію позивач прийняв у строкове платне користування вищевказану земельну ділянку для її забудови багатоквартирними житловими будинками, будівництва дошкільного навчального закладу. В якості плати за договором суперфіцію, позивач зобов`язався передати відповідачам майнові права на частину об`єктів нерухомого майна. Позивачем на земельній ділянці фактично споруджено і введено в експлуатацію три багатоквартирні житлові будинки, а саме АДРЕСА_8 , 9, 10 по генплану, що засвідчується сертифікатами виданими Департаментом ДАБІ у Львівській області. Виходячи з положень договору суперфіцію та розрахунку заборгованості, який додається до позову, для належного виконання зобов`язання позивача з оплати за суперфіцій, необхідним було передання кожному з відповідачів майнових прав на 114,68 кв.м. продажних площ. Однак, фактично ОСОБА_1 отримала від позивача майнові права на 372 кв. м. площі квартир на загальну суму 3 162 000,00 грн, а ОСОБА_2 отримала від позивача майнові права на 310,2 кв. м. площі квартир на загальну суму 2 636 700,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості, який додається до позову, відповідач - ОСОБА_1 отримала від позивача надлишково, тобто понад те, що вимагалось договором суперфіцію в якості оплати за суперфіцій, майнові права на 257,32 кв. м. продажних площ на суму 2 187 220,00 грн., а відповідач - ОСОБА_2 отримала від позивача надлишково майнові права на 195,52 кв. м. продажних площ на суму 1 661 920,00 грн.

В подальшому кожен з відповідачів відчужив отримані ним від позивача майнові права, а відповідні об`єкти нерухомості були оформлені у власність інших осіб. Відтак повернення позивачу надлишково переданих відповідачам майнових прав на продажні площі об`єктів будівництва є неможливим.

Оскільки для належного виконання зобов`язання позивача з оплати за суперфіцій необхідним було передання кожному з відповідачів майнових прав на 114,68 кв.м. продажних площ, на суму 974 780,00 грн., то з передачею кожному з них майнових прав на ці площі, зобов`язання позивача з оплати за суперфіцій, яке передбачене договором суперфіцію, припинилось. Відтак, подальша передача позивачем кожному з відповідачів майнових прав на продажні площі, в частині понад передані майнові права на 114,68 кв.м. кожному, відбулась поза рамками договору суперфіцію та цивільно-правового зобов`язання, що з нього виникло.

Позивач не перебуває з жодним із відповідачів в жодних інших цивільно- правових зобов`язаннях, відсутні будь-які інші юридичні підстави, які б зобов`язували позивача передавати комусь із відповідачів майнові права на продажну площу понад 114,68 кв.м. та на суму понад 974'780,00 грн. Відтак позивач вважає, що підстава для передачі кожному з відповідачів майнових прав на продажні площі понад 114,68 кв.м. (понад суму 974'780,00 грн.) була відсутня.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Вважає, що існує реальна загроза відчуження відповідачами власного майна, що значно утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, просить заяву задоволити.

Вивчивши подані матеріали позову, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заяву слід розглянути без повідомлення учасників справи та задоволити частково.

Відповідно до ч. ст.149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову не може бути спрямованим на безпідставне обмеження конституційних прав.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів позову, предметом спору є стягнення вартості безпідставно набутого майна.

До матеріалів позовної заяви долучено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 2,559 га кадастровий номер - :06:001:0004, з якого вбачається що така належить на праві спільної часткової власності по Ѕ відповідачам.

Крім того, на праві власності ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 належить частка в розмірі 89/100 у праві власності на нежитлові приміщення площею 78,8 кв. м. за адресою АДРЕСА_6 .

З матеріалів заяви вбачається, що між сторонами існує спір щодо стягнення безпідставно набутого майна та у випадку невжиття заходів забезпечення позову, таке, може бути відчужене, а тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З врахуванням наведеного, суд погоджується з доводами позивача про необхідність забезпечення позову у виді накладення арешту на майно відповідачів в частині співмірній із заявленими позовними вимогами.

Суд вважає, що з врахуванням представлених суду документів, наявні підстави вважати, що дійсно між сторонами існує спір з приводубезпідставно набутого майна. В зв`язку з наведеним співвмірним способом забезпечення позову буде накладення арешту на земельну ділянку площею 2,559 га кадастровий номер - :06:001:0004, квартиру АДРЕСА_2 та частка в розмірі 89/100 у праві власності на нежитлові приміщення площею 78,8 кв. м. за адресою АДРЕСА_6 , шляхом заборони відчужувати таких до вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, -

постановив:

заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти Львова Плюс» - Сеньківа А.І. про забезпечення позову - задоволити частково.

В забезпечення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти Львова Плюс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна до вирішення спору по суті та виконання рішення суду, накласти арешт на:

-земельну ділянку площею 2,559 га кадастровий номер - :06:001:0004, яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

-квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 ;

-частку в розмірі 89/100 у праві власності на нежитлові приміщення площею 78,8 кв. м. за адресою АДРЕСА_6 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала складена та підписана 07 вересня 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст.354 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Квіти Львова Плюс», місцезнаходження: м.Львів, вул. Стрийська, 11в, оф.4, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Г.Б. Жовнір