Справа № 463/9575/19
Провадження № 2/463/491/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань Граніч З.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Моторно (транспортного) страхового Бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового Бюро України понесені витрати в сумі 18527 грн. 03 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що 18.11.2015 в м. Львові по вул.Шпитальна з вини відповідача, який керував автомобілем «ЗАЗ Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 , мало місце ДТП, в результаті чого був пошкоджений автомобіль «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_2 . Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження №292 від 29.12.2015 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 16765 грн. 03 коп. Вказана шкода особисто відповідачем відшкодована не була, і оскільки останній не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, на підставі заяви потерпілого останньому позивачем здійснено регламентну виплату в розмірі 18527 грн. 03 коп. в тому числі витрати, понесені позивачем для визначення розміру збитку та збору документів 520 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №000056рв від 03.02.2016 та №7948рв від 17.10.2016. За таких обставин, набувши право регресної вимоги до особи, яка винна в заподіянні шкоди, на адресу відповідача було скеровано вимогу про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, однак така залишилася не виконаною. Оскільки відповідач, згідно з вимогами чинного законодавства несе обов`язок відшкодувати МТСБУ сплачене страхове відшкодування, однак свого обов`язку добровільно не виконує, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою від 09.07.2019 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06.08.2019.

Разом з тим, судове засідання не відбулося у зв`язку з надходженням апеляційної скарги на ухвалу про відкриття провадження у справі та скерування матеріалів справи до Львівського апеляційного суду.

Після повернення 12.12.2019 матеріалів справи до суду судове засідання призначено на 21.01.2020.

Ухвалою від 21.01.2020 у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи відкладено на 20.02.2020.

В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з тим у позовній заяві зазначив, що розгляд справи просить проводити без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, разом з тим 02.08.2019 скерував відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив повністю. Вважає, що оскільки власником транспортного засобу є ОСОБА_2 саме остання і є потерпілою від ДТП, внаслідок якого було пошкоджено транспортний засіб «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 . Враховуючи наведене, так як позивачем безпідставно здійснено регламентну виплату ОСОБА_3 , а не потерпілій, тому вимогу про стягнення з відповідача суму страхового відшкодування вважає безпідставною та необґрунтованою з огляду на те, що така була виплачена не тій особі.

Крім цього, до позовної заяви позивачем долучено копію двох платіжних доручень на загальну суму 17285 грн. 03 коп. (520 грн. + 16765 грн. 03 коп.), в той час як з відповідача просить стягнути 18527 грн. 03 коп., однак підстав стягнення 1242 грн. не зазначив та доказів понесення таких витрат позивач не представив.

Крім цього, 02.08.2019 та 03.01.2020 відповідач також подав заяву про застосування позовної давності. Вважає, що оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення з нього 18527 грн. 03 коп., яка перехована позивачем двома платежами, один з яких в сумі 520 грн. перерахований банком 04.02.2016, що підтверджується платіжним дорученням №000056рв 03.02.2016, тому звертаючись до суду із вказаною позовною заявою 14.06.2019 позивач пропустив строк звернення до суду.

Враховуючи вищенаведене просив в задоволенні позову відмовити.

27.01.2020 представник позивача подав письмові пояснення на заяву відповідача про застосування позовної давності, у яких зазначив, що виплату страхового відшкодування позивачем здійснено 17.10.2016, що підтверджується платіжним дорученням №7948рв від 17.10.2016, та саме з цього дня розпочався перебіг позовної давності, а тому враховуючи те, що позовна заява була скерована поштою 19.06.2019, підстав для застосування позовної давності немає.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 21.01.2016 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. При цьому встановлено, що ОСОБА_1 18.11.2015 року о 20 год. 55 хв. у м.Львові на вул. Шпитальна, 32, керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимог дорожнього знаку р.33 ПДР України знак 2.1 «Дати дорогу», внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «SUBARU OUTBACK», д.н.з. НОМЕР_3 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги підпункту 2.1 п.33.2 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК Українипостанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесена постанова суду в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з позовної заяви, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власником автомобіля «ЗАЗ DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована не була.

Відповідно до положень п.а ч.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження №292 від 29.12.2015, складеного судовим експертом, директором ТзОВ «Експертиза» ОСОБА_4 І., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 16765 грн. 03 коп.

Як вбачається із копії платіжного доручення №7948рв від 17.10.2016 МТСБ України здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 16765 грн. 03 коп.

Крім цього, згідно з п.40.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Відповідно до п.41.4. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює оплату послуг аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, залучених відповідно до пункту 40.3 статті 40 цього Закону.

Як вбачається з копії платіжного доручення №000056рв від 03.02.2016 МТСБУ перерахувало 520 грн. за послуги аварійного комісара.

За таких обставин загальна сума витрат, понесених позивачем у зв`язку зі здійсненням страхового відшкодування становить 17285 грн. 03 коп. (16765 грн. 03 коп. + 520 грн.)

Відповідно до пп.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Оскільки позивачем здійснено регламентну виплату потерпілій стороні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, і така сталася з вини відповідача як водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, і на вимогу позивача добровільно не компенсував понесені позивачем витрати, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути в порядку регресу понесені ним витрати на виплату страхового відшкодування в сумі 17285 грн. 03 коп., а позов в цій частині задовольнити.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 решти 1242 грн. (18527 грн. 03 коп. - 17285 грн. 03 коп.), оскільки як слушно зауважив у відзиві відповідач, доказів понесення таких витрат позивач не представив.

В той же час судом не беруться до уваги заперечення відповідача з тих підстав, що регламентна виплата здійснена позивачем на користь ОСОБА_3 , який не є потерпілим, так як власником транспортного засобу «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , оскільки як вбачається з матеріалів справи 18.11.2015 року о 20 год. 55 хв. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу «SUBARU OUTBACK», д.н.з. НОМЕР_3 , саме під керуванням водія ОСОБА_3 .

Крім цього, відсутні підстави і для задоволення заяви відповідача про застування позовної давності, оскільки перебіг такої розпочався саме з дня виплати позивачем страхового відшкодування 17.10.2016, що підтверджується копією платіжного доручення №7948рв від 17.10.2016, а тому скерована поштою 19.06.2019 позовна заява подана в межах трирічного строку позовної давності.

Задовольняючи частково позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.3) судові витрати, що становлять 1921 грн. судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1792 грн. 22 коп. (1921 грн.*17285,03 грн./18527,03 грн.).

Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового Бюро України 17285 грн. 03 коп. (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят п`ять гривень три копійки) витрат, понесених у зв`язку з виплатою страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового Бюро України судові витрати, що становлять 1792 грн. 22 коп. (одну тисячу сімсот дев`яності дві гривні двадцять дві копійки) судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його складення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Моторно (транспортного) страхового Бюро України, місцезнаходження: місцезнаходження: 02002, м.Київ, Русанівський бульвар, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складене та підписане суддею 20.02.2020.

Суддя Р.Я.Головатий