Провадження № 22ц-824/9659/20 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Поливач Л.Д.,

за участі секретаря Примушко О.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Банк «Траст», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року представник ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2015 року позов ПАТ Банк «Траст» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «Траст» заборгованість за кредитним договором № R011.М0000002 від 13 листопада 2007 року у розмірі 364 147,15 дол. США та судові витрати.

Вказує, що 24 жовтня 2019 року між ПАТ Банк «Траст» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» було укладено договір БТ-ПВ-10/19, за яким банк відступив ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» права вимоги зокрема за вказаним кредитним договором, та у подальшому 08 листопада 2019 року між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ТОВ «ФК Прайм-Альянс» було укладено договір № 08/11/19ВП, за яким ТОВ «ФК «Прайм-Альянс» набуло права вимоги за вказаними правочинами та набуло статусу кредитора у зобов`язаннях.

Враховуючи викладене, просив суд замінити стягувача у виконавчих провадженнях за виконавчими листами, виданих на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2015 року у справі за № 755/17686/14-ц.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2020 року заяву задоволено, замінено стягувача у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа у справі № 755/17686/14-ц на виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2015 року в частині щодо боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Не погодившись із цією ухвалою, ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається зокрема на те, що заявником не було подано належним чином оформлених доказів набуття прав кредитора за основними договорами, укладених між банком та нею, крім того у договорах відступлення права вимоги визначено, що новий кредитор набуває права вимоги до боржників після отримання попереднім кредитором коштів за договором, однак будь-яких доказів щодо проведення розрахунків за договорами відступлення права вимоги між цими юридичними особами у матеріалах справи немає, через що вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право вимоги за кредитним договором №R011.М0000002, укладеного 13 листопада 2007 року між ПАТ Банк «Траст» та ОСОБА_2 , у зв`язку з укладенням договору 08/11/19 ВП про відступлення ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ТОВ «Фінансова Компанія «Прайм Альянс», то місцевий суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2015 року позов ПАТ Банк «Траст» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «Траст» заборгованість за кредитним договором № R011.М0000002 від 13 листопада 2007 року у розмірі 364 147,15 дол. США та судові витрати.

24 жовтня 2019 року між ПАТ Банк «Траст» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» було укладено договір «БТ-ПВ-10/19 про відступлення прав вимоги, за яким банк відступив ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» права вимоги банку до позичальників та заставодавців (іпотекодавців) та поручителів та фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та договорами поруки та договорами іпотеки (іпотечними договорами) та договорами застави та договорами та контрактами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, гідно реєстру у додатку №1 до цього договору.

08 листопада 2019 року між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено договір № 08/11/19ВП про відступлення прав вимог, банк відступив Товариству права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зазначених у додатку №1 до цього договору, зокрема за кредитним договором від 13 листопада 2007 року, укладеного між банком та ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 2 вказаного договору, новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту первісним кредитором у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами.

Відповідно ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою в тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги, правонаступництва.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст.442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13.

Таким чином, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

З огляду на викладене, встановивши, що у зв`язку з укладенням між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» договору відступлення прав вимоги № 08/11/19ВП від 08 листопада 2019 року, відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, суд дійшов обґрунтованого висновку про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Доводи апелянта про те, що будь-яких доказів щодо проведення розрахунків за договорами відступлення права вимоги між цими юридичними особами у матеріалах справи немає, через що, на його думку, фактичного відступлення прав вимоги новому кредитору не відбулося, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до п. 2 договору № 08/11/19ВП від 08 листопада 2019 року новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту первісним кредитором у повному обсязі коштів, набуває усі права кредитора за основними договорами, тобто факт передачі прав кредитора безпосередньо не пов`язаний із фактом передачі коштів, через що ці доводи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які, відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: