Провадження №2/592/417/20

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Олійник В. О. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Укрпошта про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

03.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовною заявою до ПАТ Укрпошта про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, із змісту якої вбачається, що він ОСОБА_1 є ліквідатором аварії, яка сталася на ЧАЄС у 1986 році. В зоні ліквідації відповідної аварії він перебував з 19.05.1987 до 20.07.1987 році, у зв`язку з чим, на підставі Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , отримав статус ліквідатора відповідної аварії 1 категорії. Окрім цього, внаслідок участі в ліквідації наслідків відповідної аварії йому була призначена 3 група інвалідності, а відтак він має право на пенсійне забезпечення, як ліквідатор аварії на ЧАЕС. 12.02.2019 року він звернувся до відповідача з метою отримання довідок про заробітну плату за роботу в населених пунктах зони відчуження на ЧАЕС в період з 19.05.1987 року до 20.07.1987 року. 07.03.2019 року на підставі листа відповідача за № 02-6 на його адресу було направлено ряд довідок про заробітну плату № 02-132 від 25.04.2013 року, № 02-08 від 14.01.2013 року, № 52 від 15.06.2018 року. Проаналізувавши нормативно-правові акти, які діяли на той час (постанова Ради Міністрів УРСР № 168-5 від 08.05.1986 року, постанова Ради Міністрів УРСР № 207-7 від 10.06.1986 року) , було з`ясовано, що відповідач у вказаних довідках невірно здійснив розрахунок його заробітної плати, а саме: не підвищено до 100 % тарифної ставки. Разом з тим, ним було направлено оригінали цих довідок про заробітну плату до Глухівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду у Сумській області для перерахунку пенсії, які були взяті до уваги та на підставі даних довідок про заробітну плату було здійснено перерахунок, оскільки в даних довідках були здійснені відповідні розрахунки заробітної плати на той час. Разом з тим, відповідно до рішення судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року було зобов`язано Центр поштового зв`язку № 2 в м. Глухів Сумської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта , де відповідач на даний час є правонаступником, зобов`язано направити до відповідного пенсійного фонду довідку про заробітну плату у розмірі 2056,83 руб. . На виконання даного рішення було видано довідку про заробітну плату від 05.09.2007 року № 04-01-1397 для пред`явлення до Пенсійного фонду. В подальшому видавалися й інші довідки про заробітну плату від 04.02.2013 року № 02-33. На підставі листа Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 03.05.2019 року № 19/Б-1 довідка про заробітну плату від 04.02.2013 року № 02-33 та довідка про заробітну плату від 05.09.2007 року № 04-01-1397 не були взяті до уваги та на їх підставі не було зроблено перерахунок його пенсії, як чорнобильця, оскільки в них не містилися, як розрахунок заробітної плати, так і первинних документів, на підставі яких повинен робитися перерахунок. Враховуючи зазначене, він в травні 2019 року знову звернувся до відповідача з проханням надати повторні довідки про заробітну плату, які зазначені в довідці про заробітну плату від 04.02.2013 року № 02-33 та в довідці про заробітну плату від 05.09.2007 року № 04-01-1397 з урахуванням розрахунків та первинних документів, які ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, оскільки згідно роз`ясненню Міністерства соціальної політики України, якщо підприємство, установа, організація неправильно здійснила оплату праці осіб, які в період 1986-1990 років брали участь у роботах із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, то на підставі первинних документів підприємство, установа, організація мають здійснити перерахунок заробітної плати відповідно до чинного законодавства. Разом з тим, листом відповідача від 21.06.2019 року № 02-145 його було повідомлено про те, що жодних довідок відповідач з перерахунками не буде надавати, оскільки раніше надані довідки для перерахунку пенсії є законними та такими, що відповідають чинному законодавству України. З цією позицією відповідача не можна погодитися, оскільки, як вже зазначалось, листом Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 03.05.2019 року № 19/Б-1 довідка про заробітну плату від 04.02.2013 року № 02-33 та довідка про заробітну плату від 05.09.2007 року № 04-01-1397 не були взяті до уваги та на їх підставі не було зроблено перерахунок його пенсії, як чорнобильця. Такими діями відповідача було порушено ряд нормативно-правових актів, а саме: - Конституцію України: ч. 2 ст. 19, згідно якій органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; ст. 46, згідно якій громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом; - Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (ст. ст. 54, 57) ; - Постанову Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168-5; - Постанову Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 року № 207-7; - Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964; - Постанову Всесоюзної центральної ради профспілок від 07.05.1986 року № 524-156. Додатково він повідомляє про те, що що він будь-яких позовів з даного приводу не подавав, де відповідачем був ПАТ Укрпошта . Крім цього, він повідомляє про те, що відповідно до Закону України Про судовий збір він звільнений від сплати судового збору, оскільки є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії. До того ж, у відповідності до ч. 7 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням. Оскільки ПАТ Укрпошта Сумська дирекція є філією ПАТ Укрпошта , яка розташована за адресою: 40003, м. Суми, вул. Привокзальна, буд. 5, відтак даний спір належить вирішувати Ковпаківському районному суду м. Суми. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. ст. 19, 46 Конституції України, Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (ст. ст. 54, 57) ; Постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168-5; Постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 року № 207-7; Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964; Постанови Всесоюзної центральної ради профспілок від 07.05.1986 року № 524-156, керуючись ст. ст. 175-177 ЦПК України, він просив: 1. Відкрити провадження у цій справі. 2. Визнати протиправною бездіяльність ПАТ Укрпошта щодо ненадання довідки та розрахунки заробітної плати на підставі Постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168, Постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 року № 207-7, Постанови Всесоюзної центральної ради профспілок від 07.05.1986 року № 524-156, розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964 та роз`яснення Міністерства соціальної політики України, за якими якщо підприємство, установа, організація неправильно здійснила оплату праці осіб, які в період 1986-1990 років брали участь у роботах із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, то на підставі первинних документів підприємство, установа, організація мають здійснити перерахунок заробітної плати відповідно до чинного законодавства. 3. Зобов`язати ПАТ Укрпошта надати довідки та розрахунки заробітної плати на підставі Постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168, Постанови Всесоюзної центральної ради профспілок від 07.05.1986 року № 524-156, Постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 року № 207-7, розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964 та роз`яснення Міністерства соціальної політики України, а саме вказавши: - перерахунок до 100 % тарифної ставки в періоду роботи у зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; - додати середню заробітну плату в період роботи у зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; - додати 4-х кратний розмір тарифної ставки за роботу в третій зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; - додати 60 % тарифної ставки премії за роботу в зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; - додати двійний розмір заробітної плати у вихідні та святкові дні під час роботи у зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 4. Здійснити всі нарахування після збільшення тарифної ставки до 100 % (відний № 46046/19 від 03.09.2019 року) (а. с. 1-3) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.09.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ Укрпошта про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії було залишено без руху. Було ухвалено запропонувати позивачу виправити недоліки позовної заяви в строк, що передбачений ч. 2 ст. 185 ЦПК України, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків. Якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк не виконає вимоги, визначені у ст. 177 ЦПК України, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу. Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набрала законної сили 06.09.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/84116518) (а. с. 47, 63) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.09.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ Укрпошта про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії було ухвалено вважати неподаною та повернути позивачу. Ухвала набрала законної сили 09.10.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/84476207) (а. с. 53, 58) .

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 27.11.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.09.2019 року було скасовано та було направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. Постанова набрала законної сили 27.11.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/85906795) (а. с. 78, 79) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.12.2019 року було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ПАТ Укрпошта (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22) про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Було ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Було ухвалено призначити у справі підготовче судове засідання на 16 годину 00 хвилин 26.12.2019 року за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, 12, зал судових засідань № 11, про що повідомити учасників справи. Копію ухвали про відкриття провадження у справі було ухвалено надіслати учасникам справи разом з копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів відповідачу. Було ухвалено роз`яснити відповідачу право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надіслати: 1) суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду) , що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Було ухвалено роз`яснити учасникам справи, що на підставі п. 4 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: ненадання копії відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http://kv.su.court.gov.ua/sud1806/gromadyanam/csz/ . Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею. Ухвала могла бути оскаржена у частині відкриття провадження з порушенням правил підсудності до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання. Ухвала набрала законної сили 02.12.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/86017803, http://reyestr.court.gov.ua/Review/86017810) (а. с. 83) .

12.12.2019 року позивач ОСОБА_1 надіслав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання, із змісту якого вбачається, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа № 592/13490/19 за його позовною заявою до ПАТ Укрпошта . Відповідно до повістки Ковпаківського районного суду м. Суми вказана справа призначена до розгляду на 26.12.2019 року на 16 годину 00 хвилин. Враховуючи вищевикладене він просив розглянути дану цивільну справу та проводити всі судові засідання без його участі. Позовні вимоги в даній справі він підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити у повному обсязі (вхідний № 62504 від 12.12.2019 року) (а. с. 86) .

24.12.2019 року директор філії Сумська дирекція АТ Ощадбанк Сумарока Ігор Євгенович надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми відзив на позовну заяву у справі № 592/13490/19, із змісту якого вбачається, що в провадженні судді Ковпаківського районного суду м. Суми Бичкова І. Г. знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до AT Укрпошта про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії (№ 592/13490/19) . Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. Як вбачається з листа № 12.121-04-705 від 09.12.2019 року, ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.12.2019 року про відкриття провадження у справі № 592/13490/19 було отримано Сумською дирекцією АТ Укрпошта 17.12.2019 року за вхідним № 987 (копія додається) , виходячи з чого строк на подання відзиву пропущений не був. Керуючись ч. 1 ст. 178 ЦПК України він надає суду відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову. По-перше, 21.08.2007 року апеляційним судом Сумської області було задоволено апеляційну скаргу на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.02.2007 року у справі № 22-ц-417 за 2007 рік за позовом ОСОБА_1 до УДПП3 Укрпошта , в результаті чого судом було зобов`язано ЦПЗ № 2 в м. Глухові Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта направити до Пенсійного фонду України в м. Глухові довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за червень 1987 року в розмірі 2056,83 руб. . На виконання вищезазначеного рішення суду Сумською дирекцією УДППЗ Укрпошта було видано ОСОБА_1 довідку про заробітну плату для обчислення пенсії за червень 1987 року в розмірі 2056,83 руб. від 05.09.2007 року № 04-01-1397 та довідку про фактичну заробітну плату за роботу в зоні відчуження, з якої визначається пенсія, за червень 1987 року в розмірі 2056,83 руб. № 02-33 від 04.02.2013 року. Враховуючи зазначене, AT Укрпошта на сьогодні не має підстав видавати інші довідки про заробітну плату ОСОБА_1 в період з 19.05.1987 року до 20.07.1987 року. По-друге, він не погоджується з аргументами позивача про те, що відмова Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (лист від 03.05.2019 року № 19/Б-1) ОСОБА_1 в перерахунку його пенсії на підставі довідок про заробітну плату № 02-33 від 04.12.2013 року та № 04-01-1397 від 05.09.2007 року якимось чином спричинена діями AT Укрпошта . Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2014 року у справі № 576/927/14-а судом було зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі Сумської області з 07.02.2013 року перерахувати ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки № 1397 від 05.09.2007 року. Після оскарження даного рішення суду у судах апеляційної та касаційної інстанцій, Вищим адміністративним судом України ухвалою від 18.06.2015 року було вирішено постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2014 року залишити в силі. До невиконання судових рішень у справі № 576/927/14-а органами Пенсійного фонду України національний оператор зв`язку AT Укрпошта відношення не має. По-третє, з позовної заяви ОСОБА_1 не зрозуміло, в чому полягають порушення AT Укрпошта наступних нормативно-правових актів, на які вказує позивач, а саме: - ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно якій органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Але AT Укрпошта не є органом державної влади чи місцевого самоврядування; - ст. 46 Конституції України, згідно якій громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Але на AT Укрпошта покладено виключно функції оператора поштового зв`язку відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.01.2002 року № 10-р; - ст. ст. 54, 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи стосовно державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1 та у зв`язку з втратою годувальника та пільг з обчислення середньомісячного заробітку. Але на AT Укрпошта покладено виключно функції оператора поштового зв`язку відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.01.2002 року № 10-р. Незрозуміло, які конкретні норми Постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168-5, Постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 року № 207-7, Розпорядження Ради Міністрів УРСР від 17.05.1986 року № 964, Постанови Всесоюзної центральної ради профспілок від 07.05.1986 року № 524-156 було порушено AT Укрпошта при видачі довідок позивачу, а відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Виходячи з зазначеного, керуючись положеннями ст. ст. 81, 178 ЦПК України, він просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до AT Укрпошта у повному обсязі (вхідний 64663 від 24.12.2019 року) (а. с. 89-91) .

16.01.2020 року позивач ОСОБА_1 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми відповідь на відзив, із змісту якої вбачається, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми про відкриття провадження у справі від 02.12.2019 року було відкрито провадження у справі за його позовною заявою про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Ознайомившись із відзивом на позовну заяву, він вважає за необхідне надати відповідь на нього. Він вважає, що відповідач помилково стверджує про необґрунтованість позовних вимог у вказаній справі у зв`язку з наступним. Так, по-перше, дійсно на підставі рішення судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року було зобов`язано Центр поштового зв`язку № 2 в м. Глухів Сумської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта , де відповідач на даний час є правонаступником, було зобов`язано направити до відповідного Пенсійного фонду довідку про заробітну плату у розмірі 2056,83 руб. . На виконання даного рішення було видано довідку про заробітну плату від 05.09.2007 року № 04-01-1397 для пред`явлення до Пенсійного фонду. Разом з тим, у відповідності до норм чинного пенсійного законодавства України, передбачено, що кожна особа, яка має право на перерахунок пенсії, надає до відповідного відділення Пенсійного фонду не тільки довідку про заробітну плату, а і відповідний розрахунок заробітної плати, а відповідач цих даних не надав у зв`язку з чим фактично не виконав судове рішення. По-друге, відповідач вказує на ті факти, які йому вигідні, а не аналізує в сукупності всі обставини. Так, відповідач у відзиві вказує на той факт, що Вищим адміністративним судом України було ухвалено рішення від 18.06.2015 року, за яким постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2014 року було залишено в силі. Натомість, відповідач не вказує на те, ухвалу Вищого адміністративного суду країни від 18.06.2015 року було скасовано на підставі постанови Верховного Суду України від 15.12.2015 року, а відтак і постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2014 року теж було скасовано. По-третє, проаналізувавши нормативно-правові акти, які діяли на той час (постанова Ради Міністрів УРСР № 168-5 від 08.05.1986 року та постанова Ради Міністрів УРСР № 207-7 від 10.06.1986 року) було з`ясовано, що відповідач у вказаних довідках невірно здійснив розрахунок його заробітної плати, а саме: не підвищено до 100 % тарифної ставки. Разом з тим, відповідач взагалі не навів жодних аргументів стосовно того, чому згадані нормативно-правові акти не могли бути застосовані в той час, а також відповідачем взагалі не було проаналізовані ці нормативно-правові акти, тому що відповідач, як на підставу необґрунтованості, вказує на те, що зазначені нормативно-правові акти не містять положень щодо видачі/невидачі будь-яких довідок, а він, як позивач, посилався на дані нормативно-правові акти, тому що в них містяться положення, які вказують на підстави нарахування заробітної плати. Всі докази, на які він посилається, є в наявності у матеріалах цивільної справи і є такими, що повністю доводять обґрунтовані його вимоги. На підставі викладеного, згідно ст. 179 ЦПК України, він просив задовольнити позов про про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії у справі № 592/13490/19, провадження № 2/592/4312/19, де відповідачем є ПАТ Укрпошта (вхідний № 2065 від 16.01.2020 року) (а. с. 99, 100) .

19.12.2019 року позивач ОСОБА_1 надіслав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання, в якому він просив розглянути судову справу та розглядати без його присутності, оскільки в цей час він буде знаходитися на стаціонарному лікування в лікарні з 20.02.2019 року. До того ж він просив судове засідання не відтерміновувати на інший термін. Позовні вимоги повністю підтримав (вхідний № 8628 від 19.02.2020 року) (а. с. 106) .

Ухвалою Ковпаківського районного суд м. Суми від 25.02.2020 року було закрито підготовче провадження та було призначено справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Укрпошта про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, до судового розгляду по суті на 13.04.2020 року на 9 годину 30 хвилин. В судове засідання було ухвалено викликати сторони, представників сторін. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Ухвала набрала законної сили 25.02.2020 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/87818695) (а. с. 110) .

03.03.2020 року представниця відповідача за довіреністю провідний юрисконсульт юридичного відділу Сумської дирекції акціонерного товариства Укрпошта Квач Валерія Юріївна надіслала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання, в якому вона просила здійснювати підгтовчий та судовий розгляд справи № 592/13490/19 без участі представника відповідача. В задоволенні позовних вимог просила відмовити. Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву № 13-11-180 від 24.12.2019 року (вхідний № 11428 від 03.03.2020 року) (а. с. 114) .

23.03.2020 року позивач ОСОБА_1 надіслав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву, в якій він просив розглянути його питання, яке призначене на 13.04.2020 року на 9 годину 30 хвилин без його участі, якщо він не зможе прибути, оскільки він є інвалідом 3 групи у зв`язку з Чорнобильською катастрофою, ліквідатор, тому дорогу він переносить хворобою. Позовні вимоги підтримує повністю (вхідний № 14100 від 23.03.2020 року) (а. с. 118) .

Ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позовну заяву, відповіддю на відзив, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, в тому числі, вирішивши питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, керуючись законом, враховуючи наявність судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов до наступного висновку.

Із змісту рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року у справі № 22-ц417/2007 вбачається, що 21.08.2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області у складі: головуючого: судді Смирнової Т. В. , суддів: Данильченко Л. О. , Ільченко О. Ю. , з участю секретаря судового засідання: Пархоменко А. П. , адвоката: Карнаша В. Г. , осіб, які беруть участь у справі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача: Горбатенка В. А. , розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.07.2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта про визнання довідки № 15а від 16.02.2004 року недійсною, зобов`язання видати на адресу Пенсійного фонду України в м. Глухові довідку про заробітну плату за роботу з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з врахуванням Чорнобильського законодавства. Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді апеляційного суду Сумської області Данильченко Л. О. , пояснення ОСОБА_1 , адвоката Карнаша В. Г. , які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення на ці доводи представника відповідача ОСОБА_2 , колегія суддів, встановила наступне. ОСОБА_1 звернувся до Глухівського міськрайонного суду Сумської області суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 08.08.1979 року до 05.02.1988 року він працював маляром 5-го розряду Глухівського районного вузла поштового зв`язку. З 19.05.1987 року до 20.07.1987 року позивач був призваний на спеціальні збори Глухівським військкоматом Сумської області для прийняття участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. При виході на пенсію підприємство видало ОСОБА_1 довідку № 15а від 16.02.2004 року про розмір заробітної плати за час його перебування в зоні ліквідації аварії на ЧАЕС, на підставі якої позивачу відповідно до ст. 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи управлінням Пенсійного Фонду України в м. Глухові була призначена пенсія. Позивач вважає, що нарахування заробітної плати за час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС було проведено підприємством невірно, оскільки не були застосовані окремі нормативні акти, що встановлювали порядок оплати праці осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Ці нормативні акти наступні: - Постанова ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 07.05.1986 року № 524-156 Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції ; - Постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168-5; - Постанова Ради міністрів СРСР і ВЦСПС від 05.06.1986 року № 665-195 Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забруднення навколишнього середовища , та деякі інші. Тому позивач просив визнати видану довідку № 15а від 16.02.2004 року недійсною та зобов`язати відповідача видати іншу довідку, яка відповідатиме нормам чинного законодавства. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.07.2007 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено. При постановленні рішення суд виходив з того, що висновком судово-економічної експертизи та дослідженням даних розрахунку підприємства щодо нарахування позивачу заробітної плати не було встановлено порушень вимог нормативних актів, що регламентують ведення бухгалтерського обліку та нарахування заробітної плати. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд, вважає рішення суду незаконним і необґрунтованим. При цьому апелянт зазначає про те, що суд в основу рішення поклав висновок експертизи, який, на думку апелянта, є незаконним і завідомо неправдивим, а в діях експерта вбачаються ознаки злочину. Апелянт вважає, що експерт надала суперечливий висновок, проігнорувала чинне законодавство, надала перевагу одним нормативним актам перед іншими, не мотивувала свого висновку, не забезпечила всебічного, комплексного, об`єктивного проведення експертизи. Апелянт вказує на те, що його заперечення на висновок експертизи та клопотання про призначення повторної судово-економічної експертизи суд залишив без задоволення, чим порушив вимоги постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах . Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В засіданні апеляційної інстанції апелянт підтримав свою скаргу, просив стягнути з відповідача судові витрати, представник відповідача погодився з його доводами, але не згоден сплачувати витрати у справі. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 01.01.1979 року до 05.02.1988 року працював маляром 5-го розряду у Глухівському районному вузлі зв`язку. В період проходження спеціальних зборів у складі військової частини № 32207 з 20.05.1987 року до 20.07.1987 року позивач брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30-кілометровій зоні. Йому було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році II категорії (а. с. 6) . На а. с. 24 міститься довідка СД УДППЗ Укрпошта про нарахування заробітної плати позивачу за період його перебування в зоні відчуження в 1987 році з 20.05.1987 року до 20.07.1987 року. Зі змісту довідки вбачається, що було проведено нарахування 100 % середнього заробітку за час перебування в зоні відчуження при тарифній ставці 115,98 грн. ; - з 20.05.1987 року до 31.05.1987 року 98 грн. ; - за червень місяць 1987 року 227 ,70 грн. ; - з 01.07.1987 року до 20.07.1987 року 180,14 грн. . За час перебування в зоні відчуження заробітна плата була нарахована в 4-х кратному розмірі тарифної місячної ставки: - за 10 календарних днів травня 1987 року було нараховано 149,60 грн. , за 30 календарних днів червня 1987 року було нараховано 463,20 грн. , за 19 календарних днів липня 1987 року було нараховано 284,24 грн. . На адресу Пенсійного фонду м. Глухова 16.02.2004 року була надана довідку № 15а позивача про те, що його заробіток, який враховується при обчисленні пенсії, склав (з 01.06.1987 року до 30.06.1987 року) 0,00717 грн. . Відповідно до архівної довідки галузевого Державного архіву Міністерства оборони України № 913-1 від 20.06.2003 року дні виїзду позивача в зони (а. с. 9) : - 3-й енергоблок: - травень 1987 року 20, 21, 23-26, 28, 29, 31; - червень 1987 року 1-10; - зона № 3: - червень 1987 року 25-30; - липень 1987 року 1-19; - без зазначення зони населеного пункту: - червень 1987 року 12-24. Позивач отримав дозу опромінення 9,5 рентген. Місце дислокації частини с. Оране. Весь цей час він знаходився на спеціальних зборах в складі військової частини № НОМЕР_1 . Вирішуючи спір та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з висновку судово-економічної експертизи № 1256, проведеного Сумським відділенням ХНДІСЕ ім. Заслуженого професора М. С. Бокаріуса, зі змісту якого вбачається, що пенсія позивачу може бути нарахована з його заробітку за червень 1987 року, з суми 716,94 грн. , як і передбачено в довідці № 15а від 16.02.2004 року Глухівського ВуПЗ. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що згідно вимог ст. 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року (зі змінами в редакції від 19.12.1991 року, від 05.10.2006 року) , в разі обчислення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року, за бажанням особи, яка пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення не менше 30 календарних днів у двох місяцях та звернулася за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для її обчислення може визначатися за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи. Не погоджуючись з висновком судово-економічної експертизи, позивач наполягав на призначенні повторної судово-економічної експертизи, яка була призначена апеляційною інстанцією й її виконання було доручено ХНДІСЕ ім. Заслуженого професора М. С. Бокаріуса. Згідно висновку судово-економічної експертизи № 4223 від 16.07.2007 року в обсязі наданих документів, розмір заробітної плати ОСОБА_1 за роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не відповідає вимогам чинного на той період часу законодавства (а. с. 160-167) . Абз. 6 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 523 від 30.05.1997 року Про затвердження нового Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше ніж 12 місяців підряд середньомісячний заробіток для обчислення пенсії визначається шляхом ділення його загальної суми за повні календарні місяці роботи на кількість цих місяців. Експертом зазначено, що оскільки позивач за період часу з 19.05.1987 року до 20.07.1987 року пропрацював у зоні відчуження на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС один повний календарний місяць червень 1987 року, то пенсію по інвалідності ОСОБА_1 слід обчислювати із заробітної плати за червень 1987 року в розмірі 2056,83 руб. , в тому числі збережений середній заробіток 215,82 руб. , оплата в кратному розмірі за роботу в зоні небезпеки 1059,31 руб. , доплата за роботу у вихідні 146,11 руб. , премія за роботу в зоні небезпеки 60 % 635,59 руб. . За роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період часу з 19.05.1987 року до 20.07.1987 року заробітна плата повинна бути нарахована в розмірі 4101,55 руб, в тому числі: - за травень 1987 року 687,35 руб. ; - за червень 1987 року 2056,83 руб. ; - за липень 1987 року 1357,37 руб. , з рахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 1240 від 22.09.2004 року. Даний висновок судово-економічної експертизи, колегія суддів бере за основу. В зв`язку із зазначеним, рішення суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню. В засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 змінив апеляційну скаргу та просив стягнути з відповідача вартість проведених судово-економічних експертиз ним оплачених в сумі: 1002 грн. 34 коп. і 1046 грн. 40 коп. , вартість оплачених послуг адвоката 675 грн. , витрати позивача і адвоката, пов`язані з явкою до апеляційного суду Сумської області (добові) в сумі 100 грн. . Колегія суддів вважає, що не підлягають відшкодуванню витрати по першій судово-економічній експертизі та добові. Як вбачається з матеріалів справи, першу судово-економічну експертизу просив призначити позивач, з висновком не був згоден, просив знову в апеляційній інстанції призначити повторну експертизу, тобто доказ надано позивачем і з ним не був згоден, тому колегія суддів не знайшла підстав для виплати суми 1002 грн. 34 коп. за першу експертизу. Крім того, колегія суддів не вважає, що вимога про оплату проїзду і добових в сумі 100 грн. підлягають оплаті, оскільки не було надано доказів по понесеним витратам. Всього слід стягнути з відповідача (1046 грн. 40 коп. + 675 грн. ) = 1721 грн. 40 коп. . Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, вирішила: Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.02.2007 року скасувати. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та зобов`язати Центр поштового зв`язку № 2 в м. Глухові Сумської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта направити до Пенсійного фонду України в м. Глухові довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за червень 1987 року в розмірі 2056,83 руб. . Стягнути з Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта на користь ОСОБА_1 1721 (одну тисячу сімсот двадцять одну) грн. 40 коп. . Рішення набрало законної сили, проте може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення. Рішення набрало законної сили 21.08.2007 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/2137858) (а. с. 19-21) .

Із змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 12.06.2012 року у справі № К/9991/92502/11 вбачається, що Вищий адміністративний суд України у складі: головуючого судді Цвіркуна Ю. І. (доповідач) , суддів: Кочана В. М. , Рецебуринського Ю. Й. , розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Глухові Сумської області про визнання дій незаконними та зобов`язання провести перерахунок пенсії, за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Глухові Сумської області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2008 року, встановив наступне. У жовтні 2007 року позивач звернувся до Глухівського міськрайонного суду Сумської області із позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Глухові Сумської області, в якому він просив визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Глухові Сумської області щодо відмови провести позивачу перерахунок пенсії за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та зобов`язати відповідача провести з 10.09.2007 року відповідний перерахунок згідно довідці, виданій Центром поштового зв`язку № 2 в м. Глухові Сумської області Сумської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку № 1397 від 05.09.2007 року, з урахуванням заробітної плати за червень 1987 року 2056,83 крб. . В обґрунтування позову він зазначив про те, що відмова відповідача здійснити перерахунок його пенсії, мотивована тим, що довідка про заробітну плату, яка була видана безпідставно, є неправомірною. Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19.12.2007 року у задоволенні позову було відмовлено. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2008 року було скасовано постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19.12.2007 року та було прийнято нову постанову про задоволення позову. Було визнано незаконними дії управління Пенсійного фонду України в м. Глухові Сумської області щодо відмови провести перерахунок пенсії позивача за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, було зобов`язано відповідача провести такий перерахунок позивачу на підставі довідки від 05.09.2007 року № 1397, виданої Центром поштового зв`язку № 2 в м. Глухові Сумської області Сумської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив постанову цього суду скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції. Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів встановила наступне. Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії та йому було призначено пенсію за віком з урахуванням заробітної плати, яку він отримував за час роботи в зоні ЧАЕС (червень 1987 року) згідно довідці про заробітну плату № 15 від 16.02.2004 року. На виконання рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року Центром поштового зв`язку № 2 в м. Глухові Сумської області Сумської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта до управління Пенсійного фонду України в м. Глухові Сумської області було надано нову довідку № 1397 від 05.09.2007 року про заробітну плату позивача, яка за червень 1987 року склала 2053,83 крб. . Позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Глухові Сумської області із заявою про перерахунок пенсії із урахуванням заново обчисленої заробітної плати за червень 1987 року згідно довідці від 05.09.2007 року № 1397, на що отримав відмову, мотивовану тим, що довідка про заробітну плату видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 43 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV, перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Механізм прийняття, оформлення і розгляду поданих документів визначений постановою Правління Пенсійного фонду України Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуваннявід 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846. П. 5 Порядку № 22-1 встановлено, що у разі, якщо до заяви про призначення, відновлення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за пенсією вважається день приймання заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. П. 38 Порядку № 22-1 передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. Таким чином, обов`язок перевіряти документи, подані для призначення (перерахунку) пенсій покладений на органи Пенсійного фонду. Відповідно до п. 17 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. Відповідач в запереченнях на позов та у касаційній скарзі наполягав на тому, що довідка про заробітну плату позивача від № 1397 від 05.09.2007 року не відповідає зазначеним вимогам, оскільки дані про заробітну плату позивача за червень 2007 року в ній не підтверджені наведеними вище документами, а тому відмовив у перерахунку пенсії позивача. Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позов, зазначеним доводам правової оцінки не надав і не встановив, чи відповідала довідка про заробітну плату позивача № 1397 від 05.09.2007 року наведеним вимогам та чи дотримався відповідач зазначених вимог законодавства у випадку звернення до нього із заявою про перерахунок пенсії за віком. Таким чином, висновок цього суду про наявність правових підстав для задоволення позову не ґрунтується на всебічно та повно встановлених обставинах справи. Крім того, суд апеляційної інстанції у своєму рішенні виходив з того, що позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , однак з матеріалів справи вбачається, що позивач віднесений до постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС 2 категорії, а, отже, ст. 54 цього Закону на нього не розповсюджується, оскільки ця стаття регулює виплату державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1 та у зв`язку з втратою годувальника. Не здійснив належної правової оцінки вказаних обставин і суд першої інстанції. За правилами ч. ч. 2, 4 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги та скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції і направлення справи на новий судовий розгляд. Керуючись ст. ст. 220, 222, 227, 230 КАС України, суд ухвалив: Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Глухові Сумської області задовольнити частково. Постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19.12.2007 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2008 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішення набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України, та може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими гл. 3 розд. IV КАС України. Ухвала набрала законної сили 12.06.2012 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/24701384 ) .

Із змісту ухвали Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2012 року у справі № 1804/2063/2012, провадження № 2а/1804/42/2012 вбачається, що 18.07.2012 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді Моргун О. В. , з участю секретаря: Залубник М. І. , з участю позивача: ОСОБА_1 , з участю представника відповідача: Москаленко О. В. , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Глухові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного Фонду України в м. Глухів та Глухівському районі Сумської області про визнання дій протиправними, зобов`язання провести перерахування пенсії, встанови наступне. 27.06.2012 року ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області було відкрито провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі Сумської області про визнання дій протиправними, зобов`язання провести перерахування пенсії. Зазначений адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду, оскільки від позивача надійшло клопотання про відкликання позовної заяви. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо надійшло клопотання позивача про відкликання позовної заяви. Підстав для не залишення позову без розгляду судом не встановлено. Керуючись ст. 155 КАС України, ухвалив: Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі Сумської області про визнання дій протиправними, зобов`язання провести перерахування пенсії залишити без розгляду. Ухвала суду могла бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. Ухвала виконана суддею на комп`ютері в нарадчій кімнаті. Ухвала набрала законної сили 24.07.2012 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/25189471) .

Із змісту постанови Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2014 року у справі № 576/927/14-а, провадження № 2-а/576/29/14 вбачається, що 20.06.2014 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді Кривцової Г. В. , при секретарі Тищенко Н. М. , з участю позивача: ОСОБА_1 , представників відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі Сумської області Бурнос І. І. , ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі Сумської області, третя особа: Українське державне підприємство поштового зв`язку Укрпошта в особі Центру поштового зв`язку № 5 м. Конотоп Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта , про визнання протиправними дій про відмову в перерахуванні пенсії та зобов`язання з 11.07.2012 року перерахувати пенсію відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року на підставі рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року, встановив наступне. 22.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Глухівського міськрайонного суду Сумської області з вищезазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що він є учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС, в зв`язку з чим з 29.07.2003 року отримує пільгову пенсію згідно ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи . 11.07.2012 року він був визнаний інвалідом третьої групи в результаті захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. В зв`язку з цим він звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Глухів про проведення перерахунку пенсії на підставі ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , відповідно до довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року Центром поштового зв`язку № 2 в м. Глухів Сумської області про розмір його заробітної плати за червень 1987 року в розмірі 2056 крб. 83 коп. , на підставі рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року. В задоволенні його заяви було відмовлено на підставі того, що дана довідка № 1397 від 05.09.2007 року не відповідає вимогам Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи . Замість вказаної довідки, управління Пенсійного фонду України в м. Глухів прийняло для розрахунку іншу довідку про заробітну плату № 02-08 від 14.01.2013 року, видану Сумською дирекцією ЦПЗ № 5 м. Конотоп. Позивач не згодний з довідкою № 02-08 від 14.01.2013 року, оскільки вона містить неправильні відомості про розмір заробітної плати позивача за час його перебування на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач вважає дії управління Пенсійного фонду України неправомірними та просить суд зобов`язати відповідача з 11.07.2012 року перерахувати пенсію відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року на підставі рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року. В суді позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що рішенням апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року було встановлено, що заробітна плата під час роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС нараховувалась йому неправильно, було визначено, що за червень 1987 року заробітна плата ОСОБА_1 повинна була нарахована в розмірі 2056,83 руб. , а тому і було зобов`язано Центр поштового зв`язку № 2 в м. Глухові Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта направити до управління Пенсійного фонду України в м. Глухові довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за червень 1987 року в розмірі 2056,83 руб. Дане рішення набрало законної сили і на підставі даної довідки йому нараховувалась пенсія з 2007 року до 2012 рік, і за весь цей період не ставилось питання щодо невідповідності даної довідки. Представники відповідача проти позову заперечували, подали письмові заперечення, в яких зазначили про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі з 01.07.2003 року і отримує пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1987 році, категорія 2. З 10.09.2007 року ОСОБА_1 був проведений перерахунок пенсії із заробітку за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі довідки Центру поштового зв`язку № 2 в м. Глухові Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта від 05.09.2007 року № 04-01-1397 за нормами Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування . 11.07.2012 року позивачу було встановлено 3 групу інвалідності з захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та було встановлено І категорію особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, і надано статус інваліда війни 3 групи. 05.10.2012 року позивачем була подана заява про призначення надбавки як інваліду війни 3 групи і така надбавка була встановлена. При цьому ним не була подана довідка про заробітну плату за роботу у зоні відчуження встановленого зразка. На запит управління Пенсійного фонду України Центром поштового зв`язку № 5 м. Конотоп Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта була надана довідка № 02-08 від 14.01.2013 року, підтверджена копіями первинних документів нарахування заробітної плати та актом перевірки правильності та достовірності видачі довідки про заробітну плату. 07.02.2013 року позивач звернувся із заявою про переведення із одного виду пенсії на другий, надавши довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження № 02-33 від 04.02.2013 року, видану Центром поштового зв`язку № 5 м. Конотоп Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта , однак при проведенні зустрічної перевірки дані про заробітну плату позивача за роботу у зоні відчуження, викладені у цій довідці № 02-33 від 04.02.2013 року, не підтвердилися первинними документами, і тому управління Пенсійного фонду у м. Глухів не врахувало дану довідку для призначення пенсії позивачу згідно ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи . Позивачу було відмовлено у переведенні його на інший вид пенсії, оскільки це було недоцільно, так як розмір іншого виду пенсії був би меншим, ніж отримує позивач на даний час. В подальшому було встановлено і неправильність видачі довідки № 02-08 від 14.01.2013 року, тому на запит управління Пенсійного фонду України Центром поштового зв`язку № 5 м. Конотоп Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта була видана нова довідка № 02-132 від 25.04.2013 року, з якої вбачається, що позивачем за червень 1987 року було відпрацьовано 29 днів, за що йому було нараховано 863,01 руб. заробітної плати. При цьому, представники відповідача зазначили про те, що вимоги позивача про зобов`язання здійснення розрахунку пенсії згідно ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , на підставі довідки про заробітну плату № 1397 виданої 05.09.2007 року на підставі рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року, є безпідставними, оскільки дана форма довідки про заробітну плату затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року і передбачена лише для здійснення перерахунку пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування . Водночас, при обрахунку пенсії згідно ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачена інша форма довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження, що приймається для розрахунку пенсії, а саме: форма довідки про заробітну плату, затверджена листом Міністерства соціального захисту населення від 27.02.1996 року № 01-3/244-013-2. Всім переліченим вимогам відповідає довідка № 02-132 від 25.04.2013 року, видана Центром поштового зв`язку № 5 м. Конотоп Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта , яка також підтверджується первинними бухгалтерськими документами. В той же час довідка № 1397 від 05.09.2007 року, видана на виконання рішення суду, не підтверджена первинними документами і не містить всієї необхідної інформації для перерахунку пенсії на підставі ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи . За вказаних обставин, представники відповідача просили у задоволенні позову відмовити. Представник залученої до участі у справі третьої особи Українське державне підприємство поштового зв`язку Укрпошта в особі Центру поштового зв`язку № 5 м. Конотоп Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта . В поясненнях зазначив, що всі довідки про заробітну плату ОСОБА_1 видавались на підставі рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року (а. с. 107-108) . Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, заперечення представників відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і з 01.07.2003 року він отримував пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1987 році, категорія 2, на підставі довідки № 15а від 16.02.2004 року про розмір заробітної плати за час його перебування зоні ліквідації аварії на ЧАЕС (вказана довідка знаходиться в пенсійній справі ОСОБА_1 , копія якої приєднана до матеріалів справи) . В подальшому ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УДППЗ Укрпошта про визнання довідки № 15а від 16.02.2004 року недійсною та зобов`язання УДППЗ Укрпошта видати в адресу управління Пенсійного фонду України в м. Глухів довідку про заробітну плату за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з врахуванням Чорнобильського законодавства. Рішенням апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року позов ОСОБА_1 було задоволено та було зобов`язано Центр поштового зв`язку № 2 в м. Глухові Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта направити до Пенсійного фонду України в м. Глухові довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за червень 1987 року в розмірі 2056,83 крб. (а. с. 11-13) . На виконання рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року Центром поштового зв`язку № 2 в м. Глухові Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта була видана довідка від 05.09.2007 року № 04-01-1397 про заробітну плату ОСОБА_1 , яка за червень 1987 року склала 2056,83 крб. (а. с. 34) . Оскільки управління Пенсійного фонду України в м. Глухів відмовило ОСОБА_1 провести перерахунок пенсії на підставі вищевказаної довідки від 05.09.2007 року № 04-01-1397, виданої згідно рішення суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Глухів про визнання дій незаконними та зобов`язання провести перерахунок пенсії з 10.09.2007 року на підставі довідки від 05.09.2007 року № 04-01-1397. Постановою Глухівського міськрайонного суду від 19.12.2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено (а. с. 94, 95) . Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2008 року постанова Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19.12.2007 року була скасована, позов ОСОБА_1 було задоволено, було визнано незаконними дії управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та було зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Глухів провести перерахунок пенсії за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року Центром поштового зв`язку № 2 в м. Глухові Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта (а. с. 97-99) . Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2009 року було роз`яснено, що перерахунок пенсії позивача необхідно здійснювати з 10.09.2007 року (а. с. 100-102) . З 10.09.2007 року на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2008 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Глухів був проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 із заробітку за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі довідки Центру поштового зв`язку № 2 в м. Глухові Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта від 05.09.2007 року № 04-01-1397 (матеріали пенсійної справи) . Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.06.2012 року була частково задоволена касаційна скарга управління Пенсійного фонду України в м. Глухів, постанова Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19.12.2007 року та постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2008 року були скасовані, а справа була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (а. с. 103-105) . Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2012 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Глухів був залишений без розгляду в зв`язку з надходженням заяви позивача про відкликання позову (а. с. 106) . 22.04.2014 року позивач ОСОБА_1 знову звернувся до суду з тим же позовом, але просив перерахувати йому пенсію вже на підставі ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 3 групи в результаті захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, при цьому перерахунок проводити на підставі довідки від 05.09.2007 року № 04-01-1397, що видавалась згідно рішенню апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року, тобто виходячи із заробітної плати позивача за червень 1987 року 2056,83 крб. (а. с. 1-4) . Судом було встановлено, що згідно висновку Центральної військово-лікарської комісії (протокол № 651 від 09.04.2012 року) , захворювання ОСОБА_1 , 1951 року народження, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а. с. 8) . На підставі вказаного висновку, з 11.07.2012 року позивачу було встановлено 3 групу інвалідності в зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та було встановлено 1 категорію особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, і було надано статус інваліда війни 3 групи (а. с. 6, 7, 9) . Судом було встановлено також те, що 05.10.2012 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Глухів із заявою про призначення надбавки до пенсії за віком як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду війни 3 групи (а. с. 36, 37) , вказана надбавка була йому призначена (згідно матеріалам пенсійної справи) . В подальшому 07.02.2013 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Глухів із заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просив перевести його на інший вид пенсії, а саме: на пенсію по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, інваліду 3 групи (а. с. 48, 49) . При цьому позивач надав довідку про заробітну плату № 02-33 від 04.02.2013 року, згідно якій заробітна плата позивача за червень 1987 року склала 2056,83 крб. (а. с. 50) . Управління Пенсійного фонду України в м. Глухів відмовило ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії згідно ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження № 02-33 від 04.02.2013 року та на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження № 04-01-1397 від 05.09.2007 року, посилаючись на те, що розмір вказаної в цих довідках заробітної плати позивача за червень 1987 року 2056,83 крб. не підтверджується первинними документами, тобто особовими рахунками, платіжними відомостями тощо (а. с. 15-17) та актом перевірки правильності та достовірності видачі довідки про заробітну плату (а. с. 52) . Водночас, управління Пенсійного фонду України в м. Глухів вважає правильною довідку про заробітну плату позивача в зоні відчуження № 02-132 від 25.04.2013 року, згідно якій розмір заробітної плати позивача за червень 1987 року становив 863,01 крб. , оскільки даний розмір заробітної плати підтверджується первинними документами (а. с. 111-114) . Однак, суд вважає неправомірною таку відмову управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі у проведенні перерахунку пенсії позивачу згідно ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження № 04-01-1397 від 05.09.2007 року, виходячи з наступного. Так, оскільки з 11.07.2012 року позивачу було встановлено 3 групу інвалідності в зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та було встановлено 1 категорію особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС) , було надано статус інваліда війни 3 групи, то з цього часу позивач мав право подати заяву про нарахування йому пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з Чорнобильською катастрофою. Відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3 тис. Карбованців. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: - для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках по 3 групі інвалідності 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність. Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону, на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Механізм прийняття, оформлення і розгляду поданих документів визначений постановою Правління Пенсійного фонду України Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 25.11.2005 року № 22-1. П. 38 Порядку № 22-1 передбачає право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. П. 17 Порядку № 22-1 встановлено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Виходячи з вказаних норм законодавства, суд погоджується з тим, що довідка про заробітну плату повинна підтверджуватись первинними документами, як то: особові рахунки, платіжні відомості та інші, однак ці первинні документи, в свою чергу, повинні також відповідати вимогам чинного на час їх складення законодавства, зокрема, щодо умов оплати праці осіб, які працювали в зоні відчуження. При цьому суд звертає увагу на те, що питання неправильності нарахування позивачу заробітної плати під час його роботи в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в зв`язку з чим була видана невірна довідка про розмір заробітної плати для обчислення пенсії, вже розглядалось в судах першої та апеляційної інстанцій у 2007 році (а. с. 11-13) . При розгляді даного спору апеляційним судом призначалась судово-економічна експертиза, при проведенні якої експертом досліджувались і первинні документи, на підставі яких нараховувалась заробітна плата позивачу у червні 1987 року (а. с. 79) , і висновком якої було встановлено, що розмір заробітної плати ОСОБА_1 , за час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період його знаходження у відрядженні з 19.05.1987 року до 20.07.1987 року, не відповідає вимогам чинного на той період часу законодавства (а. с. 78-93) . Таким чином, рішенням апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року було взято за основу висновок судово-економічної експертизи № 4223 від 16.07.2007 року, було встановлено невідповідність розміру заробітної плати ОСОБА_1 за час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вимогам чинного на той період часу законодавства та було зобов`язано Центр поштового зв`язку № 2 в м. Глухові Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта направити до Пенсійного фонду України в м. Глухові довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за червень 1987 року в розмірі 2056,83 крб. . Дане рішення не оскаржувалось і набрало законної сили. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином суд вважає, що доводи управління Пенсійного фонду України м. Глухів про те, що розмір заробітної плати ОСОБА_1 , за червень 1987 року 2056,83 крб. не підтверджується первинними документами, є необґрунтованими, оскільки ці первинні документи не відповідають вимогам чинного на той період часу законодавства, і ця обставина вже була встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили. За вказаних обставин, у управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівського району не було підстав для неприйняття для перерахунку пенсії ОСОБА_1 довідки про заробітну плату від 05.09.2007 року № 1397, виданої на підставі рішення суду, і не було підстав для витребування від УДППЗ Укрпошта іншої довідки з іншим розміром заробітної плати ОСОБА_1 за червень 1987 року, оскільки УДППЗ Укрпошта не має права видавати довідку із зазначенням іншого розміру заробітної плати ОСОБА_1 за червень 1987 року ніж той, що визначений у рішенні суду, яке є чинним. Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 проводився, виходячи з заробітку за червень 1987 року в розмірі 863,01 крб. . З матеріалів справи вбачається, що із заявою про переведення його на інший вид пенсії, а саме: по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з Чорнобильською катастрофою, як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році, інваліда 3 групи у розмірі відшкодування фактичних збитків, позивач ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі 07.02.2013 року. Виходячи з викладеного, суд вважає протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі Сумської області про відмову в перерахуванні пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року, та вважає необхідним зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі Сумської області з 07.02.2013 року (дня звернення позивач із заявою про перерахунок пенсії) перерахувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року на підставі рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року. На підставі Конституції України, Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , керуючись ст. ст. 8-12, 69, 71, 72, 122, 160-163 КАС України, суд постановив: Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі Сумської області, третя особа: Українське державне підприємство поштового зв`язку Укрпошта в особі Центру поштового зв`язку № 5 м. Конотоп Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта , про визнання протиправними дій про відмову в перерахуванні пенсії та зобов`язання з 11.07.2012 року перерахувати пенсію відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року на підставі рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року, задовольнити частково. Було ухвалено визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі Сумської області про відмову в перерахуванні пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року. Було ухвалено зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі Сумської області з 07.02.2013 року перерахувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року на підставі рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року. На постанову суду могло бути подано апеляційну скаргу до Харківського адміністративного апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова у повному обсязі складена 24.06.2014 року. Постанова набрала законної сили 22.09.2014 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/49746144) (а. с. 26-29) .

Із змісту постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 року у справі № 576/927/14-а вбачається, що колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі головуючого: судді Русанової В. Б. , суддів: Присяжнюк О. В. , Курило Л. В. , розглянув в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2014 року у справі № 576/927/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області треті особи Українське державне підприємство поштового зв`язку Укрпошта в особі Центру поштового зв`язку № 5 м. Конотоп Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, встановила наступне. 22.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Глухівського міськрайонного суду Сумської області з позовом, в якому він просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі Сумської області про відмову йому в перерахуванні пенсії відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року, зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі Сумської області перерахувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року на підставі рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року з 11.07.2012 року. Постановою Глухівського районного суду Сумської області від 20.06.2014 року позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі Сумської області було задоволено частково. Було визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі Сумської області про відмову в перерахуванні пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року. Було зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі Сумської області з 07.02.2013 року перерахувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року на підставі рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року. Управління Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі Сумської області, не погодившись з судовим рішенням подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2014 року та винести нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування скарги відповідач зазначив про невірну оцінку доказів судом першої інстанції, неврахування обставин, що привело до невірного вирішення справи та безпідставного задоволення позовних вимог. ОСОБА_1 подав заперечення на апеляційну скаргу, просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. Сторони, повідомлені належним чином про день час та місце, у судове засідання не прибули, поважних причин неявки судом не встановлено, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку із зазначеним справа розглянута в порядку письмового провадження згідно ст. 197 КАС України. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, дослідивши докази у справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Глухів та Глухівському районі, з 01.07.2003 року отримує пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1987 році, з 11.07.2012 року є інвалідом війни 3 групи в зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має 1 категорію особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (а. с. 6, 7) . Позивач отримує пенсію визначену на підставі довідки № 15а від 16.02.2004 року про розмір заробітної плати за час його перебування зоні ліквідації аварії на ЧАЕС, видану УДППЗ Укрпошта . Судом було встановлено, що позивач з 01.01.1979 року до 05.02.1988 року працював маляром 5-го розряду Глухівського районного вузлу зв`язку. В період проходження спеціальних зборів у складі військової частини з 20.05.1987 року до 20.07.1987 року брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30-кілометровій зоні, має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Рішенням апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року у справі № 22-ц-417 було зобов`язано Центр поштового зв`язку № 2 в м. Глухові Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта направити до Пенсійного фонду України в м. Глухові довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за червень 1987 року в розмірі 2056,83 крб. (а. с. 11-13) . На виконання рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року Центром поштового зв`язку № 2 в м. Глухові Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта була видана довідка від 05.09.2007 року № 04-01-1397 про заробітну плату ОСОБА_1 за червень 1987 року в розмірі 2056,83 крб. (а. с. 34) . 26.02.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки від 05.09.2007 року. 06.03.2014 року управління Пенсійного фонду України в м. Глухів відмовило ОСОБА_1 провести перерахунок пенсії на підставі вищевказаної довідки, посилаючись на невідповідність її вимогам законодавства та наявність інших документів щодо розміру заробітку позивача під час перебування в зоні ЧАЕС. Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв неправомірно, з порушенням закону. Колегія суддів не погоджується з висновками суду з наступних підстав. Відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3 тис. Карбованців. У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: - для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках по 3 групі інвалідності 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність. Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону, на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного Фонду. Механізм прийняття, оформлення і розгляду поданих документів визначений постановою Правління Пенсійного фонду України Про затвердження порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 25.11.2005 року № 22-1. Відповідно до п. 38 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. П. 17 Порядку № 22-1 встановлено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Колегія суддів зазначає, що довідка про заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії повинна підтверджуватись первинними документами, як то: особовими рахунками, платіжними відомостями та іншими, однак ці первинні документи в свою чергу повинні також відповідати вимогам чинного на час їх складення законодавства, зокрема, щодо умов оплати праці осіб, які працювали в зоні відчуження. Між тим, колегія суддів вважає безпідставним посилання суду на те, що відповідач діяв у порушення закону, відмовивши позивачу в призначенні та перерахунку пенсії на підставі довідки № 04-01-1397 від 05.09.2007 року. Сторонами не заперечується та підтверджується актом перевірки відповідача, що довідку від 05.09.2007 року № 04-01-1397 було видано не на підставі первинних документів, обов`язковість яких передбачена законом та Порядком № 22-1, а з урахуванням наявності нормативних документів, що регулювали порядок оплати роботи під час роботи в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Посилання суду першої інстанції на висновок судово-економічної експертизи у справі № 22-ц-417, призначеної апеляційним судом Сумської області в іншій справі є помилковим, оскільки цей висновок містить посилання на розмір заробітної плати позивача, який слід провадити, а не який фактично виплачувався. Крім того висновок експерта відсилає на встановлення судом певних обставин (виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні небезпеки рівень радіоактивного забруднення ізотопами цезію становив понад 30 Кі/км ) , при наявності яких обчислення пенсії позивачу слід провадити із заробітної плати за червень 1987 року в розмірі 2056,83 крб. (а. с. 78-93) . Рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року, на підставі якого була видана довідка від 05.09.2007 року, не містить встановлення судом даних обставин. Таким чином, зазначений експертний висновок не є належним доказом в підтвердження заробітної плати позивача в червні 1987 року в розмірі 2056,83 крб. , за час перебування у відрядженні з 19.05.1987 року до 20.07.1987 року та не містить посилань на первинні документи про фактичні виплати позивачу заробітної плати в цей період. Пенсійним органом було перевірено відомості, зазначені в довідці від 1987 року, шляхом направлення відповідних запитів, на які пенсійний орган отримав довідку ЦПЗ від 14.01.2013 року № 02-08 та від 25.04.2013 року № 02-132. При перерахунку пенсії позивача відповідач врахував заробіток за червень 1987 року в розмірі 863,01 крб. , тобто, за даними довідки № 02-08 від 14.01.2013 року та № 02-132 від 25.04.2013 року, відомості до якої було взято з первинних документів, що перевірено відповідачем, а також судом (а. с. 110) . Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач правомірно відмовив в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату від 05.09.2007 року № 1397. Відмова відповідача у призначенні і перерахунку пенсії за ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не порушує соціальних гарантій позивача, відповідає положенням законодавства, порядку та обсягу повноважень відповідача. Згідно ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи. Враховуючи, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, однак прийшов до помилкових висновків в частині задоволенні позову, постанова суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню разом із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову. Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 КАС, колегія суддів, постановила: Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області задовольнити. Постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2014 року у справі № 576/927/14-а скасувати. Прийняти нову постанову, якою в задоволені позову ОСОБА_1 відмовити. Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Постанова набрала законної сили 16.09.2014 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/40634612) (а. с. 22, 23) .

Із змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 18.06.2015 року у справі № К/800/55324/14 вбачається, що Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого Кравцова О. В. , суддів: Єрьоміна А. В. , Цуркана М. І. , розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області про зобов`язання вчинити певні дії, встановив наступне. В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області, в якому просив: - визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області щодо відмови йому в перерахуванні пенсії відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року; - зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області перерахувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року на підставі рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року з 11.07.2012 року. Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2014 року позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області було задоволено частково. Було визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області щодо відмови в перерахуванні пенсії позивачу відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року. Було зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області з 07.02.2013 року перерахувати позивачу пенсію відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року на підставі рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 року постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2014 року було скасовано. Було прийнято нову постанову, якою в задоволені позову ОСОБА_1 було відмовлено. Не погоджуючись із рішенням апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою. В своїй касаційні скарзі він вказав про те, що суд апеляційної інстанції прийшов до помилкового, незаконного та необґрунтованим висновку внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права, його висновки не відповідають обставинам справи, просив скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 року, а постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2014 року залишити в силі. Відповідно до ч. 4 ст. 221 КАС України неприбуття сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце касаційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, справа розглядається відповідно до ст. 222 КАС України в порядку письмового провадження. Згідно з ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і з 01.07.2003 року він отримував пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1987 році, 2 категорії, на підставі довідки № 15а від 16.02.2004 року про розмір заробітної плати за час його перебування в зоні ліквідації аварії на ЧАЕС. Позивачем довідка № 15а від 16.02.2004 року була оскаржена в судовому порядку. Рішенням апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року у справі № 22-ц-417 було зобов`язано Центр поштового зв`язку № 2 в м. Глухові Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта направити до Пенсійного фонду України в м. Глухові довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за червень 1987 року в розмірі 2056,83 крб. . На виконання рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року Центром поштового зв`язку № 2 в м. Глухові Сумської дирекції УДППЗ Укрпошта була видана довідка від 05.09.2007 року № 04-01-1397 про заробітну плату ОСОБА_1 за червень 1987 року у розмірі 2056,83 крб. . ОСОБА_1 звернувся на підставі вищенаведеної довідки, виданої відповідно до рішення суду, до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії з 10.09.2007 року на підставі довідки. Однак управлінням Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області позивачу було відмовлено. Дану відмову ОСОБА_1 оскаржив в судовому порядку. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.06.2012 року рішення першої та апеляційної інстанції були скасовані, а справа була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2012 року позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду, оскільки позивач відкликав свою позовну заяву. 11.07.2012 року позивачу було встановлено 3 групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС та було встановлено 1 категорію особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, було надано статус інваліда війни 3 групи. 07.02.2013 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області із заявою про призначення та перерахунок пенсії, в якій він просив перевести його на інший вид пенсії, а саме: на пенсію по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду 3 групи, до заяви він додав довідку про заробітну плату № 02-33 від 04.02.2013 року, згідно якій його заробітна плата за червень 1987 року склала 2056,83 крб. . Управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області відмовило позивачу у проведенні перерахунку, вказавши на те, що заробітна плата ОСОБА_1 за червень 1987 року, вказана у довідках про заробітну плату позивача № 02-33 від 04.02.2013 року та № 04-01-1397 від 05.09.2007 року (була видана на підставі рішення суду) , не підтверджена первинними документами. 26.02.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки № 04-01-1397 від 05.09.2007 року та обчислення пенсії відповідно до ст. 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи . 06.03.2014 року управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області відмовило ОСОБА_1 провести перерахунок пенсії на підставі вищевказаної довідки, посилаючись на невідповідність її вимогам законодавства та наявність інших документів щодо розміру заробітку позивача під час перебування в зоні ЧАЕС. Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв з порушенням закону, а саме управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області неправомірно вказало на те, що розмір заробітної плати ОСОБА_1 за червень 1987 року, який становив 2056,83 крб. , не підтверджується первинними документами. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, вказав про неможливість застосування для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 довідки, яка була ним надана відповідачу для перерахунку пенсії, оскільки інформація в ній щодо заробітної плати позивача у червні 1987 року не знайшла свого підтвердження. Колегія суддів погоджується з висновкам суду першої інстанції з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 54 Закону України від 21 лютого 1991 року № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Відповідно до ст. 15 Закону України № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військовими комісаріатами) . Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. ст. 54, 57 Закону України № 796-XII, було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210. Порядком № 1210 передбачено, що на бажання осіб пенсії може бути призначено із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. При цьому заробітну плату для обчислення пенсій враховують за будь-які 12 місяців такої роботи підряд. У випадку, якщо особа відпрацювала в зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсію обчислюють виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження. З матеріалів справи вбачається, що 05.09.2007 року позивачу була видана довідка № 1397 про те, що його заробітна плата у червні 1987 року, яка враховується при обчисленні пенсії, склала 2056,83 руб. . З архівної довідки № 913-1 від 20.06.2003 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно був зайнятий на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 19.05.1987 року до 20.07.1987 року. П. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначений період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводилися роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону № 796-ХІІ) . Отже, законодавець визначив умови, за яких особа має право на призначення даного виду пенсії. Це подання посвідчення та довідки, що підтверджує її участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З матеріалів справи вбачається, що позивач надав відповідні документи, що підтверджують його роботу у зоні відчуження з 19.05.1987 року до 20.07.1987 року. Із заявою про переведення його на інший вид пенсії, а саме: по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з Чорнобильською катастрофою, як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році, інваліда 3 групи у розмірі відшкодування фактичних збитків, позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області 07.02.2013 року. Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість відмови управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки № 1397 від 05.09.2007 року. Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області з 07.02.2013 року (дня звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) перерахувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 54 Закону № 796-XII на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року на підставі рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року у справі № 22-ц417/2007. Відповідно до ст. 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону та скасоване помилково. Керуючись ст. ст. 222, 226, 231 КАС України, суд, ухвалив: Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 року скасувати. Постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2014 року залишити в силі. Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими ст. ст. 237, 238, 239-1 КАС України. Ухвала набрала законної сили 18.06.2015 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/45986506) (а. с. 24, 25) .

Із змісту постанови Верховного Суду України від 15.12.2015 року у справі № 21-4722а15 (№ 2-а/576/29/14) вбачається, що колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі: головуючого Самсіна І. Л. , суддів: Волкова О. Ф. , Гриціва М. І. , Коротких О. А. , Кривенди О. В. , Кривенка В. В. , Маринченка В. Л. , Терлецького О. О. , розглянув в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області про зобов`язання вчинити певні дії, встановила наступне. У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області щодо відмови йому в перерахуванні пенсії відповідно до ст. 54 Закону України від 28.12.1991 року № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року та зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області перерахувати пенсію відповідно до ст. 54 Закону № 796-XII. Суди встановили, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і з 01.07.2003 року він отримував пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1987 році 2 категорії на підставі довідки від 16.02.2004 року № 15а про розмір заробітної плати за час його перебування в зоні ліквідації аварії на ЧАЕС. Позивач довідку від 16.02.2004 року № 15а оскаржив у судовому порядку. Апеляційний суд Сумської області рішенням від 21.08.2007 року у справі № 22-ц417/2007 зобов`язав Центр поштового зв`язку № 2 у м. Глухові Сумської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта направити до управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за червень 1987 року в розмірі 2056 крб. 83 коп. . На виконання рішення суду зазначений Центр видав таку довідку 05.09.2007 року № 04-01-1397. ОСОБА_1 на підставі вищенаведеної довідки, виданої відповідно до рішення суду, звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії з 10.09.2007 року. Однак управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області позивачу відмовило. Цю відмову ОСОБА_1 оскаржив у судовому порядку. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 12.06.2012 року рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасував, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції. Глухівський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 18.07.2012 року позов ОСОБА_1 залишив без розгляду, оскільки позивач відкликав свою позовну заяву. 11.07.2012 року позивачу було встановлено 3 групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС, було віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, було надано статус інваліда 3 групи. 07.02.2013 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області із заявою про призначення та перерахунок пенсії, в якій просив перевести його на інший вид пенсії пенсію по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, інваліда 3 групи, до заяви він додав довідку про заробітну плату від 04.02.2013 року № 02-33, згідно з якій його заробітна плата за червень 1987 року склала 2056 крб. 83 коп. . Управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області відмовило позивачу у проведенні перерахунку, вказавши, що заробітна плата ОСОБА_1 за червень 1987 року, вказана у довідках про заробітну плату позивача від 04.02.2013 року № 02-33 та від 05.09.2007 року № 04-01-1397 (була видана на підставі рішення суду) , не підтверджена первинними документами. 26.02.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки від 05.09.2007 року № 04-01-1397 та обчислення пенсії відповідно до ст. 54 Закону № 796-ХII. 06.03.2014 року управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області відмовило ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії на підставі вищевказаної довідки, посилаючись на невідповідність її вимогам законодавства та наявність інших документів щодо розміру заробітку позивача під час перебування в зоні ЧАЕС. Глухівський міськрайонний суд Сумської області постановою від 20.06.2014 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково: визнав протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу відповідно до ст. 54 Закону № 796-XII на підставі довідки № 1397, виданої 05.09.2007 року, зобов`язав управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області з 07.02.2013 року перерахувати позивачу пенсію відповідно до ст. 54 Закону № 796-XII на підставі зазначеної довідки, виданої на підставі рішення апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач діяв з порушенням закону, а саме: управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області неправомірно вказало, що розмір заробітної плати позивача за червень 1987 року (2056 крб. 83 коп. ) не підтверджується первинними документами. Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 16.09.2014 року постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2014 року скасував і прийняв нову постанову, якою в задоволенні позову відмовив. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, вказав на неможливість застосування для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 довідки, яку він надав відповідачу для перерахунку пенсії, оскільки інформація в ній щодо заробітної плати позивача у червні 1987 року не знайшла свого підтвердження. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 18.06.2015 року рішення апеляційного суду скасував, а постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2014 року залишив без змін. Не погоджуючись із зазначеною вище ухвалою Вищого адміністративного суду України, управління Пенсійного фонду України звернулось із заявою про її перегляд Верховним Судом України з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України. На обґрунтування заяви було додано копії рішень Вищого адміністративного суду України від 12.06.2012 року, 20.05.2013 року, 25.06.2015 року та Верховного Суду України від 17.03.2015 року, які, на думку заявника, підтверджують неоднакове застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України виходить із такого. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-ХІІ. Згідно ст. 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1. За змістом п/п в п. 7 Порядку заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 01.07.2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку) . Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (п. 17 Порядку) . Проаналізувавши наведені норми матеріального права, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено. Так, у справі, яка розглядається, суди встановили, що довідка про заробітну плату ОСОБА_1 за червень 1987 року в розмірі 2056 крб. 83 коп. за час перебування у відрядженні з 19.05.1987 року до 20.07.1987 року не підтверджена первинними документами. За таких обставин та з урахуванням наведеного висновок суду касаційної інстанції у справі, що розглядається, про неправомірність дій управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, тому ухвала Вищого адміністративного суду України від 18.06.2015 року підлягає скасуванню. Згідно з п/п б п. 2 ч. 2 ст. 243 КАС Верховний Суд України скасовує судове рішення (судові рішення) та залишає в силі судове рішення (судові рішення) , що було помилково скасовано судом апеляційної та/або касаційної інстанції. Керуючись ст. ст. 241-243 КАС України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України постановила: Заяву управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області задовольнити. Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 18.06.2015 року скасувати, постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 року залишити в силі. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого п. 3 ч. 1 ст. 237 КАС України. Постанова набрала законної сили 15.12.2015 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/55655495) (а. с. 101, 102) .

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Обов`язок щодо доказування не є безмежним. Дана стаття встановлює обставини, від доказування яких звільняються, в тому числі, ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, особа, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Це обставини, які є преюдиційними. Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що в двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються наступні умови: - обставина встановлена судовим рішення. При цьому слід мати на увазі, що відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази. Тому преюдиційне значення мають обставини, встановлені як ухвалою, так і рішенням, так і постановою, так і судовими наказами. Обставини, встановлені рішеннями інших органів, потребують доказування на загальних підставах; - судове рішення набрало законної сили; - у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі. Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанови Про судове рішення у цивільній справі № 14 від 18.12.2009 року наголошує на тому, що особи, які не брали участь у цивільній, господарській чи адміністративній справі, в якій судом ухвалене відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цим судовим рішенням. У такому випадку суд ухвалює рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів. Тобто якщо у справі беруть участь нові особи, то преюдиційний характер рішення втрачається. Тому не можуть мати преюдиційного значення рішення суду в тотожних за фабулою справах, але за позовом іншого позивача або за участю додаткового співвідповідача. Тому, якщо сторона хоче обійти цю норму, вона може це зробити шляхом залучення у процес додаткового відповідача або третьої особи. Не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати лише ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які зазначені у резолютивній частині рішення. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Заслуговує на увагу той факт, що згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України преюдиційність поширюється не тільки на осіб, що брали участь у справі, а й на особу, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Не всі ухвали, які набрали законної сили, можуть мати преюдиціальне значення для справи. Не може вважатися преюдиційною ухвала суду про повернення позову (наприклад, внаслідок визнання позову неподаним) , оскільки спеціальна норма передбачає право позивача на повторне звернення до суду із заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. З точки зору тактики процесу, покликатися на преюдиційні обставини не завжди доцільно, адже у разі скасування рішення, яке встановлює преюдицію, виникають підстави для перегляду за нововиявленими обставини усіх тих рішень, які цю преюдицію використали. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Тому якщо рішення, яким встановлені певні обставини, має недоліки і є загроза його скасування, то на нього краще не покликатися, а доводити потрібні обставини в загальному порядку.

Аналіз прецедентної практики Європейського суду з прав людини дає підстави для формування позиції, що при вирішенні питань щодо порушення державами-учасницями Ради Європи положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї велика увага акцентується на дотриманні державою принципу правомірних або законних очікувань та захисту прав людини через призму цього принципу. Зокрема, у справах Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії та Федоренко проти України Європейський суд з прав людини констатував, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути існуючим майном або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні виправданими очікуваннями щодо отримання можливості ефективного використання права власності (cf. , Pressos Compania Naviera S.A. v. Belgium, рішення від 20.11.1995 року, серія А, № 332, с. 21, п. 31; п. 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі Федоренко проти України ) . У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття майно , а саме: в контексті ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, це поняття охоплює як існуюче майно , так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого права власності (п. 74 рішення Європейського суду з прав людини MALTZAN and Others v. Germany від 02.03.2005 року) . Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту та формується позиція для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися активом , вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України Про Заяву Верховної Ради України Про відступ України від окремих зобов`язань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод № 462-VIII від 21.05.2015 року було схвалено Заяву Верховної Ради України про відступ від окремих зобов`язань, визначених п. 3 ст. 2, ст. ст. 9, 12, 14, 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. ст. 5, 6, 8, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на період до повного припинення збройної агресії Російської Федерації, а саме: до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, керованих, контрольованих і фінансованих Російською Федерацією, російських окупаційних військ, їх військової техніки з території України, відновлення повного контролю України за державним кордоном України, відновлення конституційного ладу та порядку на окупованій території України. Водночас Україна не зробила відступу від Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому Пленум Верховного Суду України наголошує на тому, що ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі щодо законних очікувань стосовно ефективного здійснення свого права власності . Таким чином, ст. 1 зазначеного Першого протоколу слід застосовувати для захисту правомірних (законних) очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому) , оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Правомірні очікування виникають в особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала всі підстави вважати таке рішення дійсним і розраховувати на певний стан речей. Тобто в зазначених рішеннях Європейський суд з прав людини установив, що наявність правомірних (законних) очікувань є передумовою для відповідного захисту. У свою чергу умовою наявності правомірних очікувань у розумінні практики Європейського суду з прав людини є достатні законні підстави. Інакше кажучи, правомірні (законні) очікування це очікування можливості здійснення певного права як прямо гарантованого, так і опосередкованого, у разі якщо особа прямо не виключена з кола осіб, хто є носіями відповідного права. Згідно із ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається й діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, основу якого утворює ідея передбачуваності очікування суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам. Про те, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права, йдеться в рішенні Європейського суду з прав людини Брумареску проти Румунії від 28.11.1999 року (п. 61) . Принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, в рішенні у справі Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови від 13.12.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив про те, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (п. 109) . Стабільність правового регулювання проявляється в неприпустимості внесення довільних змін до діючої системи норм і є віддзеркаленням підтримання довіри громадян до законів та дій держави. Збереження розумної стабільності означає, серед іншого, обов`язок законодавця враховувати при зміні умов набуття права на отримання соціальних благ законні очікування, пов`язані із виконанням (повністю або частково) умов набуття такого права. Рівність усіх перед законом, що випливає із ч. 2 ст. 21 Конституції України, впливає на регулювання всіх суспільних відносин. Дотримання цього принципу означає, зокрема, й безпідставну заборону без розумного виправдання запроваджувати різницю в правах осіб, які належать до однієї й тієї ж категорії (заборону відмінного поводження з особами, які знаходяться в однакових чи споріднених ситуаціях) .

Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 року у справі № 22-ц417/2007 апеляційна скарга ОСОБА_1 була задоволена. Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.02.2007 року було скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, було зобов`язано Центр поштового зв`язку № 2 в м. Глухові Сумської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта направити до Пенсійного фонду України в м. Глухові довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за червень 1987 року в розмірі 2056,83 руб. . Рішення набрало законної сили 21.08.2007 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/2137858) (а. с. 19-21) .

Аналізуючи встановлені обставини справи, приведені норми законів, які врегульовують вказані спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Отже, що стосується позовних вимог позивача ОСОБА_1 про відкриття провадження у цій справі, то суд дійшов наступного висновку.

Оскільки ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.12.2019 року було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ПАТ Укрпошта (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22) про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, відтак суд дійшов висновку про те, що в цій частині позовні вимоги позивача ОСОБА_1 судом були задоволені

Що стосується позовних вимог позивача ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність ПАТ Укрпошта щодо ненадання довідки та розрахунки заробітної плати на підставі Постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168, Постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 року № 207-7, Постанови Всесоюзної центральної ради профспілок від 07.05.1986 року № 524-156, розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964 та роз`яснення Міністерства соціальної політики України, за якими якщо підприємство, установа, організація неправильно здійснила оплату праці осіб, які в період 1986-1990 років брали участь у роботах із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, то на підставі первинних документів підприємство, установа, організація мають здійснити перерахунок заробітної плати відповідно до чинного законодавства, то суд дійшов наступного висновку.

Оскільки акціонерне товариство Укрпошта не є органом державної влади чи місцевого самоврядування, а тому посадові особи акціонерного товариства Укрпошта не зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відтак в цій частині у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Що стосується позовних вимог позивача ОСОБА_1 про зобов`язання ПАТ Укрпошта надати довідки та розрахунки заробітної плати на підставі Постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168, Постанови Всесоюзної центральної ради профспілок від 07.05.1986 року № 524-156, Постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 року № 207-7, розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964 та роз`яснення Міністерства соціальної політики України, а саме вказавши: - перерахунок до 100 % тарифної ставки в періоду роботи у зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; - додати середню заробітну плату в період роботи у зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; - додати 4-х кратний розмір тарифної ставки за роботу в третій зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; - додати 60 % тарифної ставки премії за роботу в зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; - додати двійний розмір заробітної плати у вихідні та святкові дні під час роботи у зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, то суд дійшов наступного висновку.

Оскільки позивачем були надані переконливі докази на підтвердження того, що відповідач надав позивачу не на підставі Постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168, Постанови Всесоюзної центральної ради профспілок від 07.05.1986 року № 524-156, Постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 року № 207-7, розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964 та роз`яснення Міністерства соціальної політики України, оскільки обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, враховуючи обов`язковість дотримання державою принципу правомірних або законних очікувань та захисту прав людини через призму цього принципу, враховуючи те, що рішення в цивільній справі має бути справедливим, відтак суд дійшов висновку про те, що в цій частині позовні вимоги позивача ОСОБА_1 слід задовольнити.

Що стосується позовних вимог позивача ОСОБА_1 про здійснення всіх нарахувань після збільшення тарифної ставки до 100 % , то суд дійшов наступного висновку.

Оскільки в цій частині права позивача ОСОБА_1 ще не були порушені відповідачем акціонерним товариством Укрпошта , відтак уїх задоволенні слід відмовити за передчасністю.

Крім того, суд вважає за можливе взяти до уваги Постанову Верховної Ради України Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР № 1545-XII від 12.09.1991 року, згідно якій у зв`язку з Постановою Верховної Ради України від 24.08.1991 року Про проголошення незалежності України та прийняттям Акта проголошення незалежності України Верховна Рада України постановила встановити, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України (офіційне опублікування: Голос України, 1991, 09, 24.09.91 № 185, Відомості Верховної Ради України, 1991, № 46 (12.11.91), ст. 621) .

Також суд вважає за можливе взяти до уваги лист Міністерства праці та соціально політики України Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 роках осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища № 03-3/1652-018-2 від 13.04.2001 року, згідно якому Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 (постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168) було надано право керівникам підприємств і організацій провадити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС по підвищених до 100 % тарифних ставках (відрядних розцінках) і посадових окладах. Конкретні розміри підвищення зазначених ставок (розцінок) і окладів встановлювались з урахуванням складності і терміновості робіт.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 259, 265, 267, 268, 272 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ПАТ Укрпошта про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати ПАТ Укрпошта надати довідки та розрахунки заробітної плати на підставі Постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168, Постанови Всесоюзної центральної ради профспілок від 07.05.1986 року № 524-156, Постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 року № 207-7, розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964 та роз`яснення Міністерства соціальної політики України, а саме: вказавши: - перерахунок до 100 % тарифної ставки в періоду роботи у зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; - додати середню заробітну плату в період роботи у зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; - додати 4-х кратний розмір тарифної ставки за роботу в третій зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; - додати 60 % тарифної ставки премії за роботу в зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; - додати двійний розмір заробітної плати у вихідні та святкові дні під час роботи у зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В задоволення решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається Сумському апеляційному суду через суд першої інстанції Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий: підпис. І.Г. Бичков
З оригіналом згідно.
Копія виготовлена з автоматизованої системи документообігу суду.
Довідка: станом на 13.04.2020 року рішення не набрало законної сили

Помічник судді С.Л.Вавіліна