Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1719/20
Провадження № 2/553/845/2020
У Х В А Л А
Іменем України

02.09.2020 рокум. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДММ Добробут" про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання видати дублікат трудової книжки, -

В С Т А Н О В И В :
У серпні 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ТОВ "ДММ Добробут" про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання видати дублікат трудової книжки. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 06.02.2020 року по 26.06.2020 року перебував у трудових правовідносинах із відповідачем. З 09.02.2020 року по 26.06.2020 року як призовник проходив медичну комісію в Полтавському об`єднаному міському військовому комісаріату та медичне обстеження в медичних закладах м. Полтави з метою визначення ступеню придатності за станом здоров`я до служби у Збройних Силах України, як це передбачено Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, про що 09.06.2020 року повідомив по телефону свого безпосереднього начальника - бригадира будівельників. В перший тиждень проходження медичного обстеження звертався до директора ОСОБА_3 з метою отримання характеристики з місця роботи для надання її до військкомату, у видачі якої йому було відмовлено, за допомогою програми Вайбер на мобільний телефон працівника відповідача ОСОБА_4 надсилав фотокартку першої повістки військкомату, отже його безпосередній начальник по роботі, керівник відповідача, інспектор з кадрів, виконавець робіт ОСОБА_4 безсумнівно знали, що він є призовником і проходить медичний огляд з метою визначення ступеню придатності за станом мого здоров`я до служби у Збройних Силах України.

26.06.2020 року він разом з матір`ю ОСОБА_5 прийшли до відповідача з метою вручення повістки з військкомату та оформлення відпустки без збереження заробітної плати з 26.06.2020 року по 10.07.2020 року, проте директор від отримання повістки ухилився. В подальшому 10.07.2020 року він отримав рекомендований лист відповідача за вих. № 97 від 26.06.2020 року з доданим до нього наказом про звільнення за прогули без поважних причин, в цей же день отримав трудова книжка.

З 13 по 20 липня 2020 року постійно знаходився на території Військкомату після проходження аналізів на наявність C0VID-19 з усіма призовниками, які були визнанні придатними до служби в ЗСУ у зв`язку з необхідністю дотримуватися посилених карантинних заходів, їм заборонялося відлучатися з території Військкомату у власних справах, а 20.07.2020 року він разом з деякими іншими призовниками переданий в розпорядження представників військової частини Державної прикордонної служби України, що знаходиться в селищі Оршанець, що в сукупності з іншими обставинами вважає поважною причиною для пропуску строку звернення до суду й підставою для його поновлення.

Вказував, що незаконним звільненням було порушено законні права, що призвело до нервування, переживання та хвилювання, негативних емоцій, оскільки нав`язливі думки про те, що був звільнений за прогули в той період часу, коли проходив медичне обстеження, відвідував лікарів, виконував вказівки лікарів і працівники військкомату, обурювали та засмучували. Вказав, що втратив також нормальні життєві зв`язки і довелося докладати зусиль для відновлення своїх прав шляхом вирішення трудового спору.

Просить скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю "ДММ Добробут" за № 211-К від 26.06.2020 року про звільнення ОСОБА_2 з роботи 26.06.2020 року за прогули без поважних причин, згідно п.4 ст.40 КЗпП України; поновити ОСОБА_2 на роботі з 26.06.2020 року на посаді підсобного робітника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДММ Добробут"; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДММ Добробут" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі, починаючи з 27.06.2020 року і включно по день розгляду судом справи за цим позовом, виходячи з розміру середньої заробітної плати ОСОБА_2 з наступним відрахуванням з цієї суми при її виплаті належних до сплати податків та обов`язкових платежів; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДММ Добробут" на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 4500 грн.; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ДММ Добробут" видати ОСОБА_2 (його представнику за довіреністю) дублікат його трудової книжки без внесення запису за № 2 про звільнення 26.06.2020 року.

Ухвалою судді від 20.08.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів; позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Підставою для залишення без руху стало те, що позовна заява ОСОБА_2 оформлена без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: позивачем не надано обґрунтованого розрахунку сум, які він просить стягнути в тому числі середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди; неконкретизовано позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - в прохальній частині позову не визначено розмір коштів, які він просить стягнути з відповідача, відповідно, у тексті позову не визначено ціну позову, не наведено обґрунтування розміру моральної шкоди та не зазначено доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги в цій частині, не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги про видачу дублікату трудової книжки без внесення запису за № 2 про звільнення 26.06.2020 року з зазначенням правових підстав для вчинення таких дій; не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що предметом позовних вимог є 1 позовна вимога майнового характеру - про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, а також 4 позовні вимоги немайнового характеру про скасування наказу, поновлення на роботі, про відшкодування моральної шкоди, зобов`язання видати дублікат трудової книжки.
Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору в частині позовної вимоги про поновлення на роботі, тоді як за інші чотири вимоги заявлені ОСОБА_2 зобов`язаний сплатити судовий збір за ставками, визначеними в ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Разом з тим, всупереч ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору з позовних вимог немайнового характеру, розміри ставок якого встановлені Законом України "Про судовий збір" № 3674-УІ від 08.07.2011 року для фізичних осіб в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становити 840 грн. 80 коп. з урахуванням положень Закону України "Про Державний бюджет на 2020 рік", який з огляду на норми ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір"підлягає сплаті окремо за кожну позовну вимогу, а також судового збору з вимоги майнового характеру, що Законом України "Про судовий збір" для фізичних осіб встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відтак не може бути меншим за 840 грн. 80 коп. Поряд з цим, не надано позвачем суду документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, оскільки позивачем не визначено ціну позову у відповідності з вимогами ст. 176 ЦПК України, суд позбавлений можливості зазначити конкретний розмір судового збору з позовних вимог про стягнення середнього заробітку, який підлягає сплаті.

Позивачу надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.
02.09.2020 року від позивача ОСОБА_2 на виконання вимог, викладених в ухвалі від 20.07.2020 року, до суду надійшла заява про усунення недоліків разом з позовною заявою.

Позивач уточнив зміст позовних вимог, зменшивши їх обсяг, та виклав їх в наступній редакції просить поновити ОСОБА_2 на роботі з 26.06.2020 року на посаді підсобного робітника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДММ Добробут", шляхом скасування наказу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДММ Добробут" за № 211-К від 26.06.2020 року про звільнення ОСОБА_2 з роботи 26.06.2020 року за прогул без поважних причин, згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДММ Добробут" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі, починаючи з 27.06.2020 року і включно по день розгляду судом справи за цим позовом, виходячи з розміру середньої заробітної плати 118 грн. 07 коп. з наступним відрахуванням з цієї суми при її виплаті належних до сплати податків та обов`язкових платежів, що станом на день звернення до суду з позовом становить 4014 грн. 38 коп., допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Зміст позовної заяви, поданої позивачем на виконання ухвали суду від 20.08.2020 року, свідчить про те, що ним фактично заявлено три позовні вимоги, в тому числі про скасування наказу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДММ Добробут" за № 211-К від 26.06.2020 року про звільнення ОСОБА_2 з роботи 26.06.2020 року за прогул без поважних причин, згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України.

При цьому, позивач згідно чинного законодавства не звільнений від сплати судового збору з подання позову про скасування наказу, винесеного роботодавцем, на необхідності сплати якого саме з вказаної позовної вимоги наголошувалось судом в ухвалі від 20.08.2020 року, проте всупереч вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем до позовної заяви, яка надійшла до суду 01.09.2020 року, не приєднано документ про сплату судового збору.

Таким чином, приходжу до висновку, що позивачем не у повному обсязі усунуто недоліки, визначені в ухвалі від 20.08.2020 року, що перешкоджає можливості призначення справи до судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

А тому, приходжу до висновку про наявність підстав для повернення позову позивачу з роз`ясненням права на повторне звернення до суду з аналогічними позовними вимогами.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДММ Добробут" про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання видати дублікат трудової книжки визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з зазначеним позовом.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - до Полтавського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна