Справа № 673/1663/19
Провадження № 2/673/99/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"14" лютого 2020 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Ягодіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ясінської М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, вказавши, що 04 березня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н про надання кредиту в сумі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При цьому, відповідач зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів та дала свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та іншими банківськими нормативними актами складає між нею та банком відповідний Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Проте, стверджує позивач, в порушення вимог чинного цивільного законодавства України та зазначених умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 29 серпня 2019 року у неї виникла заборгованість перед банком в загальному розмірі 37103,32 грн., із яких: 15549,16 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7146,55 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 11564,59 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 6000,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 2243,02 грн. нараховані відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафи (фіксована та процентна складова). Оскільки у добровільному порядку повернути означену суму коштів відповідач не бажає, позивач просив стягнути їх з відповідача разом із понесеними ним витратами по сплаті судового збору.

Згідно з ухвалою суду від 23 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується письмовим повідомленням про вручення їй рекомендованого поштового відправлення. Про причини неявки вона суд не повідомила.

З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судом, 04 березня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено «Договір про надання банківських послуг» № б/н, згідно з яким відповідач отримала кредит в сумі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується копією витягу із Статуту АТ КБ «ПриватБанк», погодженого НБУ 11 червня 2018 року.

Наведені позивачем обставини в обґрунтування позовних вимог підтверджуються наявними в матеріалах справи анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Так, підписавши 04 березня 2010 року анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що вона згідна з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнти, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також довідкою, складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і згідна з його умовами.

Згідно п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до пункту 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статі 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцеві в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Судом з`ясовано, що позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач всупереч умовам кредитного договору порушила строки повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку станом на 29 серпня 2019 року становить 37103,32 грн., у тому числі: 15549,16 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7146,55 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 11564,59 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 6000,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 2243,02 грн. нараховані відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафи (500,00 грн. - фіксована складова та 1743,02 грн. - процентна складова).

Вирішуючи обґрунтованість наданого вказаного позивачем розміру заборгованості, судом враховується, що кредитним договором було передбачено повернення коштів щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Таким чином, оскільки відповідач дані умови порушила, то відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору заборгованість по тілу кредиту у загальному розмірі 22695,71 грн. (15549,16 грн. тіло кредиту + 7146,55 грн. прострочене тіло кредиту) є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Разом із цим, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 11564,59 грн. та штрафу в загальному розмірі 2243,02 грн. (фіксована та процентна частки), суд враховує положення ст. 611 ЦК України, якою встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За п.1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених чинним договором, більше, ніж на 30 днів, Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій.

Згідно з п.1.1.5.21 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі непогашення кредиту у термін, встановлений Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої здійснюється відповідно до розміру, встановленого у заяві на приєднання до цього договору для відсотків, від дня виникнення простроченої заборгованості. У разі непогашення зазначеного простроченого зобов`язання протягом 30 календарних днів усі платежі, що сплачуються після зазначеної дати, є пенею, крім платежів, що направляються з урахуванням встановленої договором черговості на погашення тіла кредиту. У період нарахування пені на всю суму заборгованості за кредитним договором відсотки не нараховуються.

При цьому, судом також приймається до уваги, що згідно з положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, штраф і пеня є одним видом цивільноправової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання зазначених положень Конституції України.

Зазначені висновки відповідають правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду України №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в позові банку в частині стягнення з відповідача пені в сумі 11564,59 грн. слід відмовити, стягнувши при цьому штраф (фіксовану частину) у розмірі 500,00 грн. та штраф (процентну складову) у розмірі 1743,02 грн.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту та штрафу в загальному розмірі 24938,73 грн. (22695,71 грн. тіло кредиту + 2243,02 грн. штраф).

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог банку на 67,2%, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1290,90 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 141, 258, 259, 263-268, 280-284, 288, 289, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області 05.08.2008 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) 24938,73 грн. заборгованості за кредитним договором та 1290,90 грн. витрат по сплаті судового збору.

В решті вимог позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Т. В. Ягодіна