ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22вк/803/25/20 Справа № 803/28/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
УХВАЛА

24 вересня 2020 року Дніпровський апеляційний суд в складі

судді судової палати з розгляду цивільних справ Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Кравченко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та органу державної виконавчої служби, заінтересовані особи: Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, боржник - Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського апеляційного суду із скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця та органу державної виконавчої служби, заінтересовані особи: Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк.

Скарга мотивована тим, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11.06.2019 року у справі № 803/9/19 було задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз від 24.02.2015 року у справі № 1637/2015 за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз від 24.02.2015 року у справі № 1637/2015 за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Допущено поворот виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз від 24.02.2015 року у справі № 1637/2015 за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та стягнуто з ПАТ КБ ПриватБанк на користь ОСОБА_1 22 059,00 грн. та 250,00 грн.

На виконання вказаної ухвали, 11.06.2019 року апеляційним судом був виданий виконавчий лист, який подано на примусове виконання Печерському районному відділу ДВС м.Києва ГТУЮ у м. Києві.

Постановою державного виконавця Печерського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м.Києві Кравчук А.С. від 11.07.2019 року, виконавчий документ було повернуто стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 7 ч.4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2019 року визнано неправомірними дії (бездіяльність) державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кравчук Алли Сергіївни щодо винесення повідомлення від 11.07.2019 року № 59504692/1.

Зобов`язано Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у передбачені ст. 26 Закону України Про виконавче провадження порядок та строки повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 803/9/19 від 11.06.2019 року, виданого Дніпровським апеляційним судом.

В іншій частині вимог скарги відмовлено.

Постановою державного виконавця Печерського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м.Києві від 14.01.2020 року відкрито виконавче провадження №60973860.

Постановою державного виконавця Печерського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м.Києві від 23 січня 2020 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №803/9/19 від 11.06.2019 року, у зв`язку зі сплатою боржником боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в повному обсязі.

Разом з тим, ОСОБА_1 вважає бездіяльність органу державної виконавчої служби полягає у не бажанні виконувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2019 року у справі №803/9/19; не повідомленні стягувача про відкриття і закінчення виконавчого провадження; не перерахуванні стягувачу коштів за реквізитами, які містилися в заяві про відкриття виконавчого провадження.

Ураховуючи викладене, заявниця просила суд: визнати протиправною бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві та старшого державного виконавця цього відділу Кравчук А.С., яка полягає у: не виконанні ухвали Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2019 року у справі №803/9/19 з 14.11.2019 року до 14.01.2020 року; не надісланні у встановлений Законом строк стягувачу постанови від 14.01.2020 року про відкриття виконавчого провадження №60973860 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського апеляційного суду від 11.06.2019 року №803/9/19 про стягнення з ПАТ КБ ПриватБанк на користь ОСОБА_1 22059 грн. та 250 грн.; не надісланні постанови від 23.01.2020 року про закінчення виконавчого провадження №60973860; не перерахуванні стягувачу стягнутих з боржника коштів за вказаними стягувачем реквізитами та/або не повідомлення про неможливість такого перерахування та зобовязати Печерський районний ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві та старшого державного виконавця цього відділу Кравчук А.С. невідкладно перерахувати стягнуті під час виконавчого провадження №60973860 з боржника кошти стягувачу (за зазначеними у скарзі реквізитами).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04.06.2020 року витребувано у Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві належним чином завірену повну копію виконавчого провадження №60973860 по виконанню виконавчого листа від 11.06.2019 року.

Розглянувши матеріали скарги та вивчивши матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення є сферою регулювання статті 6 Конвенції. Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав і обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань, та правомірне очікування на виконання ухваленого рішення.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах № 6 від 07.02.2014 року, виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Згідно з частиною 1 статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11.06.2019 року у справі № 803/9/19 було задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз від 24.02.2015 року у справі № 1637/2015 за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз від 24.02.2015 року у справі № 1637/2015 за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Допущено поворот виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз від 24.02.2015 року у справі № 1637/2015 за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та стягнуто з ПАТ КБ ПриватБанк на користь ОСОБА_1 22 059,00 грн. та 250,00 грн.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2019 року визнано неправомірними дії (бездіяльність) державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кравчук Алли Сергіївни щодо винесення повідомлення від 11.07.2019 року № 59504692/1.

Зобов`язано Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у передбачені ст. 26 Закону України Про виконавче провадження порядок та строки повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 803/9/19 від 11.06.2019 року, виданого Дніпровським апеляційним судом.

В іншій частині вимог скарги відмовлено.

Як вбачається з наданої Печерським районним ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ копії виконавчого провадження №60973860, виконавчий лист №803/9/19 від 11.06.2019 року був переданий ОСОБА_2 до виконання 14 січня 2020 року (а.с. 58).

Постановою державного виконавця Печерського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м.Києві від 14.01.2020 року відкрито виконавче провадження №60973860 та того ж дня направлено сторонам (а.с. 72-73, 74).

Постановою державного виконавця Печерського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м.Києві від 23 січня 2020 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №803/9/19 від 11.06.2019 року, у зв`язку зі сплатою боржником боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в повному обсязі (а.с. 86-87). Вказану постанову 23.01.2020 року направлено сторонам виконавчого провадження (а.с. 88).

Також, згідно розпорядження №60973860 від 18.03.2020 року встановлено, що грошові кошти у сумі 20309,96 грн. на користь ОСОБА_1 були перераховані на IBAN НОМЕР_1 в АТ А-БАНК, МФО 307770, (а.с. 92).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналізуючи норми права та встановлені обставини справи вбачається, що скарга ОСОБА_1 не містить жодного обґрунтування та суперечить доказам наявним в копії виконавчого провадження №60973860.

А саме, заявником не доведено, що державним виконавцем не надсилалися поштою на адресу стягувача рекомендованим листом з повідомленням постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення та постанова про закриття виконавчого провадження.

Крім того, перерахунок коштів у розмірі 20309,96 грн. на картковий рахунок ОСОБА_1 , реквізити якого стягувач вказала у своїй скарзі, державний виконавець здійснив у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом та відповідно до положень ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», Розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Отже, жодного належного доказу на підтвердження того, що оскаржувані дії державного виконавця були вчинені з порушенням вимог закону, скаржником не надано.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволення скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд,

ухвалила:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та органу державної виконавчої служби, заінтересовані особи: Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, боржник - Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова