Провадження № 22-ц/812/1524/20 Доповідач апеляційної інстанції-Тищук Н.О.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Миколаїв

справа № 490/1288/20-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Тищук Н.О.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Цуркан І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Цнтрального районного суду м. Миколаєва, постановлену 12 червня 2020 року суддею Чулупом О.С. в приміщенні цього ж суду (дата складання повного тексту ухвали не зазначена), у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до

Державної казначейської служби України

про відшкодування шкоди

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Державної казначейської служби України (далі ДКСУ) про відшкодування моральної шкоди та судових витрат.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху, а 12 червня 2020 року - повернуто на підставі частини 3 статті 185 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила ухвалу скасувати направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт посилалась на те, що копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху вона не отримувала, тому була позбавлена можливості усунути її недоліки. Таким чином, суд передчасно постановив ухвалу про повернення її позову. Також вказувала на те, що судом не вирішено питання про підсудність позову з підстав, викладених у частині 1 статті 26 ЦПК України щодо розгляду справи судом, який, на її думку, є стороною у справі.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 175 ЦПК у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частина 5 статті 177 ЦПК України зобов`язує позивача додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, щодо підтвердження обставин, на яких ґрунтується позовні вимоги.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина 3 статті 185 ЦПК).

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 10 березня 2020 року про залишення позовної заяви без руху була направлена позивачці тільки 30 квітня 2020 року (а.с. 13).

3 червня 2020 року конверт повернуто до суду «за закінченням терміну зберігання».

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

У справі, що переглядається, установлено, що копія ухвали суду про залишення позовної заяви без руху була надіслана позивачці за адресою, вказаною нею у позові, але була повернута до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання", тобто фіксація отримання заявником кореспонденції відсутня.

Повернення позову з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливе лише у тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, указаних в ухвалі.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Таким чином, повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд не врахував, що позивачка не ухилялась від виконання вимог ухвали суду від 10 березня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, оскільки вказану ухвалу не отримувала. Дій щодо повторного направлення позивачці копії ухвали суд не вчинив.

Отже, суд не мав підстав для повернення позовної заяви, не дотримався вимог цивільного процесуального закону, чим, окрім іншого, порушив і вимоги статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі.

Посилання апелянта на те, що судом не вирішено питання щодо підсудності справи є безпідставним, оскільки стороною спору позивачем зазначено ДКСУ. Центральний районний суд м. Миколаєва чи суддя цього суду відповідачами не зазначені.

Керуючись статями 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2020 року скасувати, а матеріали позовної заяви направити до того ж суду для повторного вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: І.В.Лівінський

Н.О.Шаманська

---------------------------------

Повну постанову складено 13 жовтня 2020 року