Справа №442/5735/20
Провадження №2/442/1391/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого - судді Крамара О.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.АЙ» про відшкодування матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки -

в с т а н о в и в :

11.09.2020 року, ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього відшкодування майнової шкоди в розмірі 9750,93 грн, 1000 грн франшизи та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач 10.09.2019 о 13 год.30 хв. в с.Нагуєвичі по вул.І.Франка,48, керуючи автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з її автомобілем DACIA LOGAN1.4, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Враховуючи, що ОСОБА_2 був застрахований у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» згідно полісу АО/1308948 від 06.07.2019, позивач звернулась до даної страхової компанії з повідомленням про ДТП від потерпілого, а згодом і з заявою про страхове відшкодування.

Ремонт автомобіля позивача був оцінений страховою компанією на суму 30501,75 грн, а виплачено лише 18987,07 грн. При визначенні розміру страхової виплати страхова компанія застосовує «вирахування зношення запчастин» у розмірі 70%.

Таким чином страхова компанія виплатила позивачу повну суму вартості ремонтних робіт, повну суму вартості робіт з пофарбування і оплатила лише 30% вартості нових запчастин, які необхідні для ремонту автомобіля.

Окрім того, згідно страхового полісу №АО/1308948 від 05.07.2020 року франшиза була визначена у 1000 грн., яку ОСОБА_2 позивачу не відшкодував.

Враховуючи вказане, позивач змушена звернутись в суд за захистом своїх прав.

11.09.2020 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 18.09.2020 року.

Ухвалою від 11.09.2020 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 08 жовтня 2020 року, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Дана ухвала надсилалась сторонам по справі.

01.10.2020 відповідач подав відзив, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити, покликаючись на те, що є пенсійного віку, хворіє та не має можливості відшкодувати шкоду. Крім цього, вважає, що відповідачем застраховано свою відповідальність в межах 50000,00 грн, тому недоплачена сума 10750,93 грн покривається лімітом страхового відшкодування і повинна бути покладена на страхову компанію.

08.10.2020 представником позивача адвокатом Гирич О.В. подано заяву про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

Доказування не може ґрунтуватись на припушеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частинами 1, 2статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.09.2019 року ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн,00 коп. Вказаною поставною суду встановлено, що ОСОБА_2 10.09.2019 року о 13 год.30 хв. в с.Нагуєвичі по вул.І.Франка,48, керуючи автомобілем ВАЗ2106, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем DACIA LOGAN1.4, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , яка рухалась попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.7). А тому, суд вважає доведеним факт заподіяння шкоди позивачу ОСОБА_1 внаслідок неправомірних дій з боку відповідача ОСОБА_2

Автомобілем DACIA LOGAN1.4, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 розпоряджається на підставі довіреності серії ВР№795018 від 07.04.2011 року (а.с.8).

Відповідно до страхового полісу №АО/1308948 ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 1187 ЦПК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як передбачено ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28,29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 року № 142/52092).

Отже, якщо для відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах ВСУ від 22.03.2017 у справах №№910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах ВС від 06.02.2018 у справі №910/3867/16, від 1.02.2018 у справі №910/22886/16.

Згідно з ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Загальна вартість ремонту автомобіля ОСОБА_1 страховою компанією згідно калькуляції №7138 від 07.02.2020 оцінена на суму 30501,75 грн., з якої вираховано зношення запчастин на суму 10514,68 грн (а.с.17).

Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування, з вирахуванням франшизи в розмірі 1000 грн, сума страхового відшкодування становить 18987,007 грн (а.с.19), яку відшкодовано страховою компанією згідно платіжного доручення №4709 від 30.03.2020 (а.с.20).

Згідно рахунка №63 від 05.06.2020, виданого Стрийським Автосервісним підприємством ремонтні роботи з врахуванням запчастин та матеріалів автомобіля позивача оцінені в 29738 грн.

Відтак, різниця між розміром фактично заподіяної шкоди та розміром виплаченого страхового відшкодування становить 10750,93 грн, з яких 1000,00 франшиза.

ВСУ у постанові від 02.12.32015 року по справі №6-691цс15 зробив висновок, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншми від страхового відшкодування (страхової виплати). Враховуючи наведене суд приходить до висновку про підставність позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди.

Частинами 1 3 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Також відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди судом враховуються вимоги пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами та доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року №5, яким визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин.

Крім цього, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховується те, що не можна відшкодувати моральну шкоду в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь який її розмір буде мати суто умовний вираз. У будь якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватний нанесеній моральній шкоді.

Суд враховує те, що своїми діями відповідачем завдано невиправної моральної шкоди позивачу, що виразилася в моральних стражданнях. Разом з тим, застосовуючи принцип розумності та справедливості, визнає, що заявлена потерпілим до відшкодування моральна шкода є завищеною, а тому дана позовна вимога підлягає до часткового задоволення

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в користь позивача в розмірі 840,80 грн. грн. та 840,80 грн. - судовий збір в дохід держави, пропорційно до задоволеної суми моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 відшкодування майнової шкоди в розмірі 9750,93 грн (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 93 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 відшкодування франшизи в розмірі 500,00 (п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 - 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок понесених нею витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави - 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.10.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача: ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», , пр.-т Героїв Сталінграда,4, кВ.6А, м.Київ, 04210

Суддя О.В. Крамар