справа № 370/1324/20 головуючий у суді І інстанції Тандир О.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 15 червня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою та просив заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 0,1500 га з кадастровим номером :07:010:0100, та об`єкту незавершеного будівництва, що знаходяться за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Колонщинська сільська рада.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року заборонено приватному виконавцю Трофименку М.М., проводити виконавчі дії до розгляду скарги ОСОБА_1 на незаконні дії приватного виконавця при організації торгів щодо продажу його майна. Вказану ухвалу приватний виконавець отримав 21 лютого 2020 року. Всупереч вказаній ухвалі виконавець провів ряд виконавчих дій. Приватний виконавець вже після отримання ухвали про зупинення виконавчих дій провів виконавчу дію по видачі Акту про проведення електронних торгів на підставі протоколу торгів, що оскаржується заявником, про що свідчить інформація про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Заявник вказує, що, враховуючи фактичну видачу акту про проведення електронних торгів приватним виконавцем банку, постає реальна небезпека незаконного оформлення права власності банком на його земельну ділянку, що призведе до неможливості виконання майбутнього рішення суду в частині відновлення права власності заявника на підставі майбутнього позову про визнання недійсним акту про реалізації арештованого майна, в зв`язку з реєстрацією права власності банком за собою і призведе до необхідності подання вже нового позову, що значно ускладнює захист його права власності.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 15 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

В апеляційній скарзі АТ «Альфа Банк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через її незаконність та необґрунтованість.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги АТ «Альфа Банк»зазначає, що заява про забезпечення позову подана до пред`явлення позову 11 червня 2020 року. Станом на 26 червня 2020 року ОСОБА_1 позов не подав, що є підставою для скасування заходів забезпечення позову. 15 лютого 2019 року були проведені публічні електронні торги щодо належної заявнику земельної ділянки. Переможцем торгів являється АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є апелянт. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи, застосував заходи забезпечення позову, які не можна вважати співмірними заявленим позовним вимогам, не зазначив жодних мотивів про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не врахував інтересів АТ «Альфа Банк» як стягувача. Заявником не наведено жодних причин, у зв`язку з якими необхідно забезпечити позов. При встановленні відповідності заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець Трофименко М.М. вказує на те, що ОСОБА_1 не виконав вимоги ч. 4 ст. 152 ЦПК України та не довів факту, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі. Суд першої інстанції, задовольняючи заяву, попередньо не надіслав її копію іншим учасникам справи, чим позбавив останніх надати свої пояснення та заперечення щодо заяви. Судом було порушено принцип рівності всіх учасників справи перед судом та проігноровано п. 2 ч. 3 ст. 2 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є обґрунтованою.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_1 має намір оскаржити у судовому порядку Акт про реалізацію предмету іпотеки за ВП № 57561755, датований 18 лютого 2020 року, виданий на підставі Протоколу торгів № 392077 від 02 грудня 2019 року, а також проситиме відшкодувати фактично понесені ним збитки у сумі 10 000 грн. Заявник вказує на те, що забезпечення позову є необхідним, оскільки наслідком дій приватного виконавця є можливість АТ «Альфа Банк» оформити право власності на земельну ділянку без законних на те підстав, при тому що торги фактично не відбулися. У той же час, ні земельна ділянка, ні об`єкт незавершеного будівництва не є предметом спору і щодо них жодних вимог позивач заявляти наміру не висловлював.

Апеляційний суд вважає такі доводи ОСОБА_1 необґрунтованими, оскільки спосіб забезпечення позову у виді заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, який просить застосувати ОСОБА_1 , не є співмірним з заявленими позовними вимогами та жодним чином не забезпечить виконання можливого рішення суду.

У разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання Акту про реалізацію предмету іпотеки недійсним такий акт вважатиметься недійсним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

При цьому, зазначене судове рішення в цій частині не потребуватиме примусового виконання, а отже, відсутні підстави вважати, що невжиття заходу забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти реєстраційні дії, про який зазначає заявник, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції не взяв до уваги, що оскаржуваною ухвалою суд фактично заборонив АТ «Альфа Банк» вчиняти усі без винятку реєстраційні дії. Тобто, банк позбавлений можливості вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, в тому числі і ті, які не пов`язані з розглядом справи за позовом, який мав намір подати ОСОБА_1 . Забезпечення позову у такий спосіб фактично є перешкодою для реалізації банком його прав, визначених законом, зокрема, права банку на відступлення прав вимоги за іпотечним договором, тощо.

Суд першої інстанції забезпечив позов у заборонений законом спосіб, оскільки відповідно до ч. 11 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

При вчиненні виконавчих дій виконавець керується, у тому числі, Законом України «Про виконавче провадження», є уповноважений державою на здійснення діяльності з примусового виконання рішень, визначених законом та у спосіб і порядок, встановлений законом, а, отже, публічні електронні торги у рамках виконавчого провадження проведені від імені держави.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 вказує на те, що 20 лютого 2020 року ухвалою Святошинського районного суду міста Києва заборонено приватному виконавцю проводити виконавчі дії до розгляду скарги заявника на незаконні дії приватного виконавця при організації торгів щодо продажу належного позивачу майна.

Проте, зазначена ухвала була скасована постановою Київського апеляційного суду від 20 травня 2020 року та у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, виданого 20 квітня 2018 року у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості, відмовлено.

Скасоване судове рішення не тягне за собою жодних наслідків та не створює будь-яких прав та обов`язків, в тому числі, і в період, коли зазначене рішення було чинним.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з прийняттям нової постанови по суті заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 15 червня 2020 року скасувати та прийняти постанову.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судове рішення складено 02 вересня 2020 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.