Справа № 183/4137/19
№ 2/183/920/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» про:

- розірвання Договору оренди землі, оформленого на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, Серії ЯА № 348820 від 26 грудня 2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за номером 01:05:126:02867, загальною площею 4,720 га з кадастровим номером -02-037-0444, розташовану на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроальянс»;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» повернути земельну ділянку площею 4.720 га, кадастровий номер -02-037-044, розташовану на території Губиниської селищної ради Новомосковського району ОСОБА_1 , згідно з актом прийому - передачі;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» відшкодувати збитки, завдані використанням земельної ділянки за 2017 рік, у період з 01 січня 2018 року до теперішнього часу в розмірі 23 847,45 грн. ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, Орендодавець) звернулася до суду з означеним позовом. В обґрунтування позову, посилаючись на ст.ст.3, 14, 628, 629, ч.1, 2 ст. 651, ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, ст.ст.2, 13, 15, 21, 22, абз.5 ст.24, ст.28, ч.1 ст.32, ст.34 Закону України «Про оренду землі», п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України, положення Договору оренди земельної ділянки кадастровий номер -02-037-0444 від 10 листопада 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» (надалі - Договір) зазначає, що згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯА-348820 від 26 грудня 2005 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за номером 01:05:126:02867, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 4,720 га з кадастровим номером -02-037-0444, розташованої на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області (далі - земельна ділянка). Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» (надалі - відповідач, Орендар) користується її земельною ділянкою на підставі укладеного договору оренди землі від 10 листопада 2013 року. Пунктом 5.2 Договору визначено, що орендна плата виплачується у наступному виді і розмірі: сільськогосподарська продукція: зерно - 1800 кг, цукор - 50 кг, соняшник - 200 кг, а також культивація та оранка присадибної ділянки розмір до 0,5 га, але не менше 3% від нормативно - грошової оцінки земельної ділянки згідно діючого законодавства, що в грошовому розмірі становить 4676,00 грн. П.5.6 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Вказує, що п.п. 5.1., 5.2 Договору визначає три основні складові орендної плати, якими є: орендна плата у натуральній формі (сільськогосподарська продукція: постачання зерна, цукру, соняшника); орендна плата у грошовій формі; культивація та оранка присадибної ділянки Орендодавця розміром до 0,5 га.

Зазначає, що відповідач, в порушення умов договору, користується земельною ділянкою позивача не сплачуючи належних грошових сум, які позивач мала би отримати, виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної відповідно до вартості земельної ділянки, у певний визначений строк щорічно. Так, з грудня 2017 року і до часу звернення з позовом нарахування орендної плати, відповідно до умов Договору, Орендарем не здійснювалося; індексація грошової оцінки землі не проводилася; взяті на себе зобов`язання щодо безкоштовної поставки сільськогосподарської продукції не виконувалися; послуги по обробітку присадибної ділянки позивача до 0,5 га (оранка та культивація) не надавалися. Відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасної, у повному обсязі, згідно з умовами Договору, сплати орендної плати (п.7.4.3 Договору).

Вказує на п.5.6 Договору, в якому зазначено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації, тому сума орендної плати повинна становити 3506,85 грн., виходячи з розрахунку 116895 х 1 х 3% =, де 116895 грн. - нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації (п.2.2. договору); 1 - значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь; 3% - плата за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв), визначеної відповідно до законодавства вартості ділянки чи паю. Також, у п. 9.1 Договору зазначено, що у разі не виплати або несвоєчасної, або неповної виплати орендної плати (за умови, що орендна плата виплачується в грошовому виразі), Орендар сплачує пеню, у розмірі 0,01 відсотка від грошової вартості орендної плати за кожен день прострочення. Тобто сума пені становить 20340,60 грн., з розрахунку 4676 грн. х 1% х 435, де 4676 - грошовий розмір орендної плати за землю (п.5.2 договору); 1% - відсоток від грошової вартості орендної плати за кожен д прострочення (п.9.1. договору); 435 - кількість днів прострочення. У цілому витрати, що пов`язані із матеріальними збитками позивач оцінює у суму, що; складає 23847,45 грн. (3506,85 грн. + 20340,60 грн.).

Позивач вказує про наявність усіх підстав для розірвання Договору, в зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати у розмірах та формі, що передбачені п.п. 5.1.-5.3., 5.6 Договору, відшкодування заявлених збитків та повернення земельної ділянки.

У відповіді на відзив позивач вказала, що відповідач, користуючись її земельною ділянкою шляхом оренди систематично, більше двох років, порушує договірні зобов`язання, передбачені Договором. Розрахунок у натуральній формі повинен відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати (ст. 22 Закону України «Про оренду землі». Всупереч чинному законодавству та умовам договору відповідач змінює умови договору без згоди позивача і, замість справляння орендної плати у натуральній та відробітковій формі, здійснює її виплату у грошовій формі. Заявляючи у відзиві суму грошових коштів «до видачі» за 2017, 2018 роки відповідач фактично в односторонньому порядку змінює умови Договору оренди. Так, розрахункова сума грошових коштів за вказаний період, здійснюється відповідачем за формулою, яка не відповідає змісту договору.

Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 537 Цивільного кодексу України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей у депозит нотаріуса. Проте, відповідачем прийнято рішення про перерахування позивачу належної їй суми орендної плати поштовим переказом, що не відповідає діючому законодавству. Крім того, орендарем не надано доказів направлення листа-повідомлення орендодавцеві та самостійно, без укладення змін до договору, змінено розмір орендної плати. Означене в сукупності вказує на те, що орендар діяв недобросовісно щодо виконання умов договору.

Відповідач заперечив проти задоволення позову. Вказав, що ТОВ «Агроальянс» орендує у позивача земельну ділянку, площею 4,720 га кадастровий номер :02:037:0444, розташовану на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області на підставі договору оренди земельної ділянки від 10 листопада 2013 року, зареєстрованого 23 червня 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, індексний номер витягу 23453153, номер запису про інше речове право 6127457. Відповідно до п. 5.2. Договору, Орендна плата виплачується у наступному виді і розмірі: сільськогосподарська продукція: зерно - 1800 кг, цукор - 50 кг, соняшник - 200 кг, а також культивація та оранка присадибної ділянки розміром до 0,5 га, але менше 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі становить 4676,00 грн. До розміру орендної плати також включається сума, яка дорівнює розміру податку з доходів фізичних осіб Орендодавця, яку Орендар повинен утримати з орендної плати Орендодавця та сплатити до бюджету згідно з чинним законодавством.

У відповідності до Листа Держкомзему № 22-28-0.22-125/2-19 від 04 січня 2019 року коефіцієнт індексації нормативно-грошової оцінки землі застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативно-грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативно грошової оцінки землі становлять: 2013 -1,0, 2014 - 1,249, 2015 - 1,2, 2016 - 1,0, 2017 - 1,0, 2018 - 1,0. Відповідно до п. 2.2 Договору оренди Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення Договору з урахуванням коефіцієнта індексації складає 116895,00 грн. Таким чином в 2014 році нормативно-грошова оцінки земельної ділянки ОСОБА_1 становила 116895,00 х 1,249=146002 грн., в 2015 році - 146002 *1,2=175202 грн., в 2016-2018 роках - 175202 *1,0=175 202 грн.

З урахуванням п.5.2 Договору, в 2017 році орендна плата повинна була становити не менше 5256,06 грн. (175 202,00 грн. * 3% =, включаючи податок з доходів фізичних осіб). Згідно з відомостями про виплату орендної плати позивачу нараховано орендну плату за 2017 рік - 5256,06 грн., утримано податок з доходів фізичних осіб - 946,10 грн., військовий збір - 78,84 грн., до видачі 4231,12 грн. В 2018 році за Договором орендна плата повинна була становити не менше: 5256,06 грн. (175 202,00 грн. х 3% =., включаючи податок з доходів фізичних осіб). Згідно з відомостями про виплату орендної плати позивачу нараховано орендну плату за 2018 рік - 5 256,06 грн., утримано податок з доходів фізичних осіб 1045,56 грн., військовий збір 87,13 грн., до видачі 4 210,49 грн. Відповідач вказує, що умовами Договору не передбачено вмовляння Орендодавця з боку Орендаря про отримання належної йому орендної плати. Місцезнаходження ТОВ «Агроальянс» залишилося незмінним та добре відомим позивачу. Договір оренди є чинним, тому той факт, що позивач не зверталася письмово чи усно до уповноважених осіб підприємства, не з`являлась за місцезнаходженням відповідача за отриманням орендної плати не можна розцінювати як відмову відповідача виплачувати їй орендну плату та порушення з боку відповідача умов договору в частині здійснення розрахунків, з огляду на її неправомірну поведінку.

П.5.3 встановлює порядок, строки та умови сплати орендної плати. Зокрема, орендна плата сплачується Орендарем один раз на рік особисто Орендодавцю після збору врожаю в період до 31 грудня поточного року. В разі несвоєчасного отримання орендної плати з вини Орендодавця, Орендар має право виплачувати орендну плату тільки в грошовому виразі. Позивачу відомо з умов договору, що орендна плата виплачується Орендарем щорічно, до 31 грудня поточного року, однак позивач жодного разу не звернулася за виплатою орендної плати за вказані періоди, внаслідок чого відповідачем прийнято рішення про перерахування позивачу належної їй суми орендної плати поштовим переказом. Проте ,це не є обов`язком відповідача, а є виключно його правом. 29 грудня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» відправило на адресу позивача грошовий переказ в розмірі 4181,34 грн., як орендну плату за 2017 рік. Вищезазначене підтверджується квитанцією 44/28 про приймання поштового переказу 6/145 на ім`я ОСОБА_1 . Однак, 28 лютого 2018 року вищезазначений грошовий переказ в розмірі 4 181,34 грн. повернено поштою. Вищевикладене підтверджується прибутковим касовим ордером № 75 від 28 лютого 2018 року. 21 грудня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» відправило на адресу позивача Лист-запрошення № 762 від 20 грудня 2018 року із пропозицією з`явитися до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» та отримати орендну плату за 2018 рік. Вищезазначене підтверджується описом вкладення у цінний лист та рекомендованим Повідомленням про вручення поштового відправлення 486. Однак, позивач не з`явилася в контору Орендаря для отримання орендної плати по Договору. Відповідач, з огляду на дії позивача вважає,що позивач в 2017 році і в 2018 році відмовилася від отримання орендної плати Договору, оскільки не отримання грошових коштів, направлених позивачу поштою та не звернення за грошовими коштами в наступному свідчить про невиконання, або неналежне виконання Орендодавцем обов`язків за Договором, відповідно до пп.5.5.4 Договору, що відповідно до пп.7.3.7. Договору свідчить про виникнення права у Орендаря вимагати від Орендодавця зміни розмірів, умов та строків виплати орендної плати, якщо у процесі використання земельної ділянки виявились необумовлені Орендодавцем недоліки, сервітути, порушення останнім умов цього договору, які в свою чергу суттєво перешкоджають передбаченому Договором використанню земельної ділянки, а також у разі, коли мають місце обставини, зумовлені пунктами 5.5.1, 5.5.2, 5.5.3, 5.5.4, 5.5.5 цього Договору.

Також відповідач вказує, що позивачем невірно зроблений розрахунок заявлених збитків, через те, що 4676 грн. х 1 % х 3357 не дорівнює 16693,32 грн. Крім того, відповідно до п. 4.1 Договору, земельна ділянка надається в оренду строком на 5 років. Термін дії цього Договору починається з дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки, що виникає на підставі Договору, і закінчується в день наступний за днем закінчення строку оренди. Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, договір оренди зареєстрований 25 червня 2014 року, термін дії 5 років з правом пролонгації. Товариство отримало письмову заяву від позивача про небажання продовжувати дію вищевказаного договору, що унеможливлює його пролонгацію. 26 червня 2019 року термін дії договору закінчився, що виключає задоволення позовних вимог щодо його розірвання.

Відповідач зазначає, що Договір відповідає вимогам чинного законодавства України, відповідачем виконуються всі обов`язки та умови договору. Та обставина, що позивача на час звернення з позовом не влаштовують умови Договору не є підставою для його розірвання, оскільки всі умови, визначені в Договорі чітко визначені та добросовісно виконується.

Ухвалою суду від 04 липня 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 14 листопада 2019 року відмовлено в клопотанні позивача про залучення перекладачем Іванської Л.І .

Ухвалою суду від 13 березня 2020 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання 08 вересня 2020 року після перерви сторони не з`явилися, подавши клопотання про можливість розгляду справи у відсутність сторін, представників. Згідно з поданими заявами, позивач позов підтримав, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.

В зв`язку з надходженням заяв про можливість розгляду справи у відсутність сторін, суд вважає за можливе, з урахуванням ч.1, п.1 ч.3, ч.4 ст.223 ЦПК України, розглянути справу у їх відсутність.

У зв`язку з тим, що сторони в судове засідання не з`явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та отримані письмові докази, дійшов такого висновку.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки загальною площею 4,720 га з кадастровим номером -02-037-0444, розташованої на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с.9, 10-12, 54-55/.

10 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем укладено Договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 23 червня 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, індексний номер витягу 23453153, номер запису про інше речове право 6127457 /а.с.13-14, 15-20, 24, 42-47, 52, 53, 56, 57-58/.

У відповідності до Договору, в оренду передано об`єкт оренди (земельна ділянка), загальною площею 4,720 га, в тому числі: ріллі 4.720 гектарів (п.2.1). Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення цього Договору з урахуванням коефіцієнта індексації складає 116895 грн 00 коп (п.2.2). Земельна ділянка надається в оренду строком п`ять років. Термін дії цього договору починається з дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки, що виникає на підставі Договору, і закінчується в день, наступний за днем закінчення строку оренди (п.4.1).

Згідно з п.5.1, 5.2 Договору, орендна плата сплачується Орендарем у натуральній (сільськогосподарська продукція), грошовій або відробітковій формі. Орендна плата виплачується у наступному виді і розмірі: сільськогосподарська продукція : зерно -1800 кг, цукор - 50 кг, соняшник - 200 кг, а також культивація та оранка присадибної ділянки розміром до 0,5 га, але не менше 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, згідно з діючим законодавством, що в грошовому розмірі становить Чотири тисячі шістсот сімдесят шість грн. 00 коп. До розміру орендної плати також включається сума, яка дорівнює розміру податку з доходів фізичних осіб Орендодавця, який Орендар повинен утримати з орендної плати Орендодавця та сплатити до бюджету відповідно до чинного законодавства. Сума податку з доходів фізичних осіб не виплачується Орендодавцеві, а перераховується Орендарем до бюджету, згідно з розділом 4 Податкового Кодексу України. Податок з доходів фізичних осіб Орендодавця утримується і перераховується до бюджету Орендарем, виходячи з вільної ринкової ціни продукції, яка встановилася на момент виплати орендної плати. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати, видача грошових коштів оформляється відповідними актами або іншими документами. Земельний податок за орендовану земельну ділянку сплачується Орендарем до бюджету згідно з чинним законодавством.

Орендна плата сплачується Орендарем один раз на рік особисто Орендодавцю після збору врожаю в період до 31 грудня поточного року. В разі несвоєчасного отримання орендної плати з вини Орендодавця, Орендар має право виплачувати орендну плату тільки в грошовому виразі (п.5.3). Сторони погодилися, що вказана у цьому договорі орендна плата підлягає коригуванню Орендарем, шляхом видачі відповідного наказу, без внесення змін або доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни встановленого законодавством розміру мінімальної орендної плати; у разі індексації орендної плати у встановленому цім Договором порядку (п.5.4). Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням Індексації. Сторони домовились, що під індексацією орендної плати вказаної в даному пункті Договору Сторони розуміють щорічну індексацію нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, яка здійснюється відповідно до законодавства (п.5.6).

За п.7.1.4 Договору, Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасної сплати орендної плати. Орендар зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі, згідно до умов цього договору, сплачувати орендну плату (п.7.4.3). У разі невиконання умов договору однією із сторін, потерпіла сторона може вимагати від винної сторони дострокового розірвання цього договору, з наступним відшкодуванням усіх понесених збитків та втраченої вигоди… У разі недосягнення сторонами згоди щодо припинення дії договору - спір вирішується судом (п.8.6). У разі не виплати або несвоєчасної, або неповної виплати орендної плати (за умови, що орендна плата виплачується в грошовому виразі), Орендар сплачує пеню, у розмірі 0,01 відсотка від грошової вартості орендної плати за кожен день прострочення (п.9.1). Адреса Орендодавця в договорі вказана: АДРЕСА_1 /а.с.20/, що відповідає і позначці про реєстрацію місця проживання позивача в копії її паспорту громадянина України, наданого відповідачем /а.с.50/.

23 червня 2014 року складено акт приймання-передачі земельної ділянки /а.с.51/.

28 вересня 2017 року позивачем складена заява, адресована відповідачу з вимогою виплатити орендну плату за 2017 рік в натуральній формі із повідомленням про прийняте рішення за адресою: АДРЕСА_2 та про те, що у випадку незадоволення заяви буде поставлено питання про дострокове розірвання договору /а.с.22/. Доказів направлення заяви суду не надано.

19 грудня 2017 року позивачем повторно складена заява, адресована відповідачеві з вимогою виплатити орендну плату за 2017 рік в натуральній формі. Адресою позивача зазначено: АДРЕСА_2 . Повідомлено про те, що у випадку незадоволення заяви буде поставлено питання про дострокове розірвання договору /а.с.21/. Доказів направлення заяви суду не надано.

18 червня 2019 року позивачем складено лист на адресу відповідача про сплив договору оренди, відсутність бажання поновлювати дію Договору та наявність наміру самостійно обробляти земельну ділянку і використовувати її для власних потреб на свій розсуд з попередженням про недопустимість створення перешкод для використання ділянки /а.с.23/.

Також позивачем надано витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, кадастровий номер :02:037:0444, з якого вбачається, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 166154,62 грн., коефіцієнт індексації: 1. Дати формування витягу, року, щодо якого зазначено нормативно-грошову оцінку земельної ділянки витяг не містить /а.с.25/.

29 грудня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» відправило на адресу позивача грошовий переказ в розмірі 4181,34 грн., як орендну плату за 2017 рік. Вищезазначене підтверджується квитанцією 44/28 про приймання поштового переказу 6/145 на ім`я ОСОБА_1 , прибутковим касовим ордером № 75 про повернення орендної плати /а.с.62, 63/.

21 грудня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» відправило на адресу позивача Лист-запрошення № 762 від 20 грудня 2018 року із пропозицією з`явитися до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» та отримати орендну плату за 2018 рік до 31 грудня 2018 року. Вищезазначене підтверджується описом вкладення у цінний лист та рекомендованим Повідомленням про вручення поштового відправлення 486 /а.с.59, 60, 61/. Доказів з`явлення позивача для отримання орендної плати матеріали справи не містять.

28 червня 2019 року між позивачем та відповідачем складено акт приймання-передачі земельної ділянки, кадастровий номер :02:037:0444, відповідно до якого земельну ділянку в натурі повернуто позивачу /а.с.90/. Акт отримано позивачем 11.01.2020 року.

З огляду на досліджені судом докази судом встановлено наявність спору між позивачем та відповідачем з приводу розірвання Договору оренди землі, зобов`язання повернути земельну ділянку площею 4.720 га, кадастровий номер -02-037-044, зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» відшкодувати збитки, завдані використанням земельної ділянки за 2017 рік, у період з 01 січня 2018 року до часу звернення з позовом в розмірі 23 847,45 грн. При цьому, хоча досліджені судом докази і вказують на те, що земельна ділянка на час розгляду справи фактично повернута позивачу, однак дана позовна вимога не знята позивачем, а тому є предметом судового розгляду.

Вирішуючи позов суд виходить з таких норм законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про оцінку земель» від 11 грудня 2003 року № 1378-ІV, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Таким чином, в силу ст. 77 ЦПК України, наданими в справу доказами не підтверджується твердження позивача щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 166154,62 грн, оскільки дана оцінка не містить відомостей щодо дати оцінки, року, за який наведено таку оцінку. Відтак, суд застосовує відомості щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, належної позивачу, вказані в укладеному сторонами Договорі та визнану сторонами, а саме - 116895,00 грн. Даних щодо іншого розміру оцінки, з огляду на викладене вище, суду не надано.

У відповідності до Листа Держкомзему № 22-28-0.22-125/2-19 від 04 січня 2019 року, розташованого на сайті https://zakon.rada.gov.ua/rada/show/v2-19877-19#Text, який в силу ч.3 ст.82 ЦПК України містить інформацію щодо кола доказів, а одже - є доказом у даній справі, коефіцієнт індексації нормативно-грошової оцінки землі застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативно-грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативно грошової оцінки землі становлять: 2013 -1,0, 2014 - 1,249, 2015 - 1,2, 2016 - 1,0, 2017 - 1,0. У відповідності до п. 9 підрозд. 6 розд. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у 2018 коефіцієнт індексації нормативно-грошової оцінки землі становив - 1,0.

Таким чином в 2014 році нормативно-грошова оцінки земельної ділянки ОСОБА_1 становила 116895,00 х 1,249=146002 грн., в 2015 році - 146002 *1,2=175202 грн, в 2016-2018 роках - 175202 *1,0=175 202 грн.

Відтак, суд погоджується з доводами відповідача, що: в 2017 році орендна плата, нарахована позивачу, становить суму в розмірі, не менше 5256,06 грн (175202,00 грн. х 3%, включаючи податок з доходів фізичних осіб); в 2018 році орендна плата, нарахована позивачу становить суму в розмірі, не менше: 5256,06 грн. (175 202,00 грн. х 3%, включаючи податок з доходів фізичних осіб).

При цьому, матеріали справи не містять відомостей щодо отримання позивачем нарахованої орендної плати. Належних та допустимих доказів звернення позивача до відповідача з приводу отримання орендної плати за 2017 - 2018 рік, як в грошовій, так і в натуральній чи відробітковій формах матеріали справи не містять.

Щодо форми орендної плати, її нарахування та виплати суд зазначає таке.

Аналізуючи зміст договору в частині форми орендної плати суд приходить до висновку, що конструкція пункту 5.1 Договору вказує на можливість отримання орендної плати в будь-якій з форм, визначених Договором. На це вказує слово: «або» та кома між визначенням форм орендної плати. При цьому, п.5.2 Договору визначає форму орендної плати за Договором, узгоджену сторонами. Якою є поєднання натуральної та відробіткової. Однак, цим-же пунктом визначено і мінімальну межу орендної плати - не менше 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, згідно з діючим законодавством, що в грошовому розмірі становить Чотири тисячі шістсот сімдесят шість грн .00 коп.

При цьому, виходячи зі змісту п.5.3 Договору, у випадку несвоєчасного (в період після 31 грудня поточного року) отримання орендної плати з вини Орендодавця, Орендар має право виплачувати орендну плату тільки в грошовому виразі.

Таким чином, вказаний пункт (5.3), в поєднанні з пунктами п.7.1.4 Договору (право Орендодавця вимагати виплати Орендної плати) та п.7.4.3 Договору (обов`язок відповідача виплатити таку) обумовлює право Орендодавця отримати орендну плату в натуральній та відробітковій формі - до 31 грудня поточного року і в грошовій - після і обов`язок Орендаря виплатити орендну плату.

П.3 ч.1 ст.3 ЦК України визначає однією з загальних засад цивільного законодавства - свободу договору.

Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст.6 ЦК України).

Ч.1 ст.14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Вимогами ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Ст.2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Ст.15 Закону України «Про оренду землі» відносить до істотних умов договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Зазначеною нормою закону також передбачено, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

При цьому, відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

До загальних засад цивільного судочинства віднесено справедливість, добросовісність та розумність. Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Так, підтверджені доказами факти направлення на адресу позивача установами поштового зв`язку поштового переказу та запрошення про необхідність явки для отримання орендної плати, яке отримане позивачем, свідчить про те, що Орендар, виконуючи умови договору, нараховував та вчиняв дії щодо виплати Орендодавцю, згідно з умовами Договору, орендної плати. При цьому, Орендодавець, використовуючи право, а не обов`язок, отримати обумовлену орендну плату, таку не отримував, до відповідача з приводу отримання орендної плати не звертався, на відповідне запрошення у 2018 році не відреагував, нехтуючи своїм правом та свідомо ставлячи Орендаря в менш сприятливе становище. Своєю поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, сприяв порушенню умов договору, що призвело до фактичної неможливості для відповідача виконати умови договору в частині своєчасної виплати орендної плати.

Посилання позивача на порушення відповідачем норм законодавства при виплаті орендної плати, а саме те, що відповідач направив суму орендної плати грошовим переказом, а не в порядку, встановленому ст.537 ЦК України, суд вважає правомірним, однак за умови свідомого нехтування позивачем свого права на отримання орендної плати - недостатнім для висновку про наявність істотних порушень умов договору, які-б мали наслідком його розірвання.

За таких обставин, підстав для необхідності захисту прав позивача шляхом розірвання спірного Договору суд не вбачає і наданими доказами не підтверджено порушення права позивача на отримання орендної плати зі сторони відповідача.

Посилання позивача на те, що позивачу нарахована орендна плата в меншому розмірі, ніж передбачено нормами законодавства, чим завдано збитки, завдані використанням земельної ділянки суд не приймає до уваги, як такі, що не підтверджуються матеріалами справи з огляду на порушення позивачем принципу добросовісності, відсутність доказів на підтвердження нарахування та виплати позивачу орендної плати в меншому розмірі, ніж встановлено договором і протиправного використання відповідачем земельної ділянки.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Доказів на підтвердження завдання відповідачем позивачу збитків, в розумінні ч.2 ст.22 ЦК України, також, як і в розумінні ст.ст.29, 34 Закону України «Про оренду землі», з огляду на відсутність підстав для розірвання договору оренди, використання відповідачем земельної ділянки позивача правомірно, за Договором оренди, суду не надано, як не надано і доказів на підтвердження наявності обставин щодо невиконання відповідачем обов`язку зі сплати орендної плати.

Внаслідок викладеного, не підлягають задоволенню вимоги позивача і щодо зобов`язання відшкодувати збитки, оскільки належними і допустимими доказами суду не доведено завдання позивачу відповідачем збитків, їх розміру, і, як наслідок - порушення прав позивача в цій частині позову.

Також, з огляду на закінчення строку дії Договору, наявність доказів повернення відповідачем позивачу спірної земельної ділянки в зв`язку з припиненням договору внаслідок закінчення строку, на який його було укладено не підлягають задоволенню і вимоги позивача

За таких обставин, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов`язання повернути земельну ділянку в зв`язку з фактичною відсутністю спору в цій частині.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Інші посилання сторін, наведені в позові та запереченнях не можуть бути самостійними та достатніми підставами для розірвання договору оренди.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12,76-82,89,141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.