2/465/1727/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

07.10.2020 року Франківський районний суд м.Львова:

головуюча суддя Мартьянова С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

встановив:

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по не виплаченій заробітній платі за період з січня 2009 року по 25.07.2012 року в сумі 33 745 грн. 79 коп., а також середню зарплату за період затримки розрахунку у розмірі 79 686, 88 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.04.2007 року його було прийнято оператором верстатів з програмним керування 5 розряду кузовного виробництва.12.11.2009 року переведено в пресово кузовний цех. 26.08.2010 року присвоєно 6 розряд оператора з верстатним управлінням. 01.09.2010 року переведений оператором верстатів з програмним управлінням 6 розряду пресово кузовного цеху. 01.04.2011 року його було переведено на відокремлений структурний підрозділ ТОВ «Львівські автобусні заводи» на посаду слюсаря механо складальних робіт в пресово кузовний цех. З 25.07.2012 року звільнений за власним бажанням. За період з вересня 2008 року по квітень 2012 року робота підприємства значно погіршилась. Зарплата виплачувалась із запізненнями і не в повному обсязі. Після його звільнення виявилось, що суми - місячних кінцевих зарплат,за які підприємство здало звіти в Пенсійний фонд, не відповідають соціальним тарифним ставкам, що діяли на підприємстві. На день пред`явлення позову сума середнього заробітку, який відповідач зобов`язаний сплатити на його користь за час затримки складає 79 686 грн. 88 коп. Просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням слухати справу у його відсутності, позов підтримує повністю та просить такий задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, причини неявки суд не повідомив. Тому суд вважає, що слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи проведено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що позивач 01.04.2007 року прийнятий оператором верстатів з програмним керуванням 5 розряду кузовного виробництва. 12.11.2009 року переведений в пресово кузовний цех оператором верстатів із програмним керуванням 5 розряду бригади різки труб заготівельного відділення. 26.08.2010 року йому присвоєно 6 розряд оператора верстатів з програмним керуванням. 09.01.2010 року переведений оператором верстатів з програмним керуванням 6 розряду пресово кузовного цеху. 01.04.2011 року переведений оператором верстатів з програмним керуванням 6 розряду пресово кузовного цеху відокремленого структурного підрозділу ТзОВ «Львівські автобусні заводи».

Позивач 25.07.2012 року був звільнений згідно ст.38 КЗпП України, за власним бажанням, що підтверджується записами із трудової книжки ОСОБА_1 .

Згідно з ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно з ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з ч.5 ст.97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому, провадиться в день звільнення, або якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Як вбачається із розрахунку, наданого позивачем, зробленого, виходячи із індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України, відповідачем за період з січня 2009 року по липень 2012 року не доплачено 33745,79 грн.

Виходячи з того, що відповідачем ТзОВ «Львівські автобусні заводи» не надано ні позивачу, ні суду іншого розрахунку заборгованості, розрахунок позивача не спростований, відомості про відсутність заборгованості не надані, суд вважає, що позов в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. (постанова Верховного Суду України від 18.01.2017 року справа № 6-2912цс16).

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 27 цього Закону встановлено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Держава забезпечує щоквартальну підготовку і публікацію статистичних даних про середню заробітну плату і середню тривалість робочого часу по галузях, групах професій і посад, а також щорічну публікацію даних про вартість робочої сили.

Порядком обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою КМУ від 02.02.1995 року №100, визначено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включається: основна заробітна плата; доплати і надбавки; виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

Нарахування виплат при обчисленні середньої заробітної плати, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадку, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (п.2,3,4,8 Порядку).

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13Про практику застосування судами законодавства про оплату праці встановлено, що при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таке ж роз`яснення цієї норми права, крім наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, надав і Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей117, 237-1цього кодексу.

Аналіз ст.117 КЗпП України свідчить про те, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Як зазначено у п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», відповідно до статей 21, 22 Закону України «Про оплату праці», роботодавець не може в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, які погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективним договором. Розмір заробітної плати за працю може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати тільки в разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилось браком, та з інших передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника.

У разі не проведення розрахунку у зв`язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника, суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 47 КЗпП, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

За наведених обставин, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768.40 грн., оскільки позивач звільнений від їх оплати.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 12, 13, 80, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України ,суд,-

вирішив :

позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи на користь ОСОБА_1 не виплачену заробітну плату за період з січня 2009 року по 25 липня 2012 року в сумі 33 745, 79 грн. ( тридцять три тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 79 копійок, а також середню зарплату за період затримки розрахунку у розмірі 79 686,88 грн. (сімдесят дев`ять тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 88 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю « Львівські автобусні заводи», ідентифікаційний код юридичної особи: 338949928, адреса: 03124, м.Київ, бульвар Лепсе, 6, місцезнаходження: м.Львів, вул. Стрийська, 45

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 12.10.2020 року.

Суддя: Мартьянова С.М.