Провадження № 2/229/1164/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Грубника О.М.,

за участю секретаря судового засідання Варламової О.Д.,

розглянувши у загальному позовному провадженні в порядку підготовчого судового засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2020 року до суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку. Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 .

Після його смерті залишився сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ДН № 0159962 від 15 квітня 1997 року, розміром 3.90 в умовних кадастрових гектарах., про що свідчить запис в Книзі реєстрації сертифікатів. Земельна ділянка знаходиться на території Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. У травні 2020 року від імені позивачки звернувся її представник до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків щодо отримання інформації про місцезнаходження спадкової справи № 194/2013, яка була заведена Ясинуватською державною нотаріальною конторою 18 вересня 2013 року після смерті ОСОБА_3 . Представник отримав листа, в якому зазначено, що відповідно до наказу Головного управління юстиції у Донецькій області від 18.11.2014 року №69/2 «Про переміщення Головного та територіальних управлінь юстиції, відділів державної виконавчої служби, відділів державної реєстрації актів цивільного стану, державних нотаріальних контор», Ясинуватська державна нотаріальна контора перереєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично роботу не розпочала. Архів нотаріальних документів вищезазначеної державної нотаріальної контори залишився в місті Ясинувата. У зв`язку з тим, що місто Ясинувата зараз не знаходиться під контролем української влади, доступ до архіву нотаріальних документів Ясинуватської державної контори відсутній. Слід зазначити, що спору про спадкування немає, а сама спадщина не визнана відумерлою, а отже вона є відкритою. Вказала, що ОСОБА_3 на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . На день смерті разом з ним були зареєстровані ОСОБА_4 (колишня дружина), ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_2 (донька). Позивачка просить суд визначити за нею та неповнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право на земельну частку - пай розміром 3.90 умовних кадастрових гектара ДН 0159962 за № 153 від 15.04.1997 року, яка розташована на території Красногорівської сільської ради.

Ухвалою суду від 17 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

У підготовче судове засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Надали заяву про розгляд справи без їх участі, на позові наполягають.

Представник відповідача Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою, про що у справі є розписка. Надав клопотання про розгляд справи без його участі, позов визнав у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Частиною 1 ст. 197 ЦПК України передбачено, що підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

07 липня 2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб. Після одруження ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_2 . ЇЇ батьками є ОСОБА_3 (батько), ОСОБА_1 (мати) (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 (а.с 14). Останній значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13).

Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН №0159962, ОСОБА_3 (на підставі рішення Ясинуватської райдержадміністрації від 15 квітня 1997 року № 153) належить земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Спартак», розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах (а.с.15).

За інформацією Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 30 березня 2020 року № 8670/18791/23/20Д/06.3, відповідно до наказу Головного управління юстиції у Донецькій області від 18.11.2014 року №69/2 «Про переміщення Головного та територіальних управлінь юстиції, відділів державної виконавчої служби, відділів державної реєстрації актів цивільного стану, державних нотаріальних контор», Ясинуватська державна нотаріальна контора перереєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично роботу не розпочала. Архів нотаріальних документів вищезазначеної державної нотаріальної контори залишився в місті Ясинувата (а.с16).

Відповідно до довідки із Спадкового реєстру від 18 вересня 2013 року Ясинуватською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 194/2013 до майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Частина 1 ст. 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно із ч. 1 ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Приписами ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 126 ЗК (у редакції Закону України від 07.липня 2011року № 3613-VI) встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З 01 січня 2013 року право власності на земельну ділянку, при її формуванні, посвідчується на загальних засадах посвідчення права власності на об`єкти нерухомого майна, тобто свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У пункті 22-1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004 року зазначено, що відповідно до статей 1225 ЦК ( 435-15 ) і 131 ЗК ( 2768-14 ) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Зазначене також передбачене п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, Відповідно до статті 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Судом також встановлено, що інших спадкоємців, які б претендували на вказану земельну ділянку немає.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що земельна ділянка за життя належала ОСОБА_3 та увійшла до складу спадщини після його смерті. Позивачка є спадкоємцем за законом після його смерті. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 10-12, 80, 197, 200, 206, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_1 та неповнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право на земельну частку пай, розміром 3,90 умовних кадастрових гектара ДН 0159962 за № 153 від 15.04.1997 року, яка розташована на території Красногорівської сільської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2020 року.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: О. М. Грубник