Дата документу 13.10.2020 Справа № 317/15/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/15/20 Головуючий у 1 інстанції: Громова І.Б.
Провадження № 22-ц/807/3097/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Бєлки В.Ю.

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Добра праця» на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 27 серпня 2020 року про відмову ухвалити додаткове рішення за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Добра праця» по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Добра праця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2020 року ТОВ «Добра праця» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, в якому просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 8100 грн.

У лютому 2020 року ТОВ «Добра праця» подало до суду клопотання про стягнення з відповідача понесених судових витрат у вигляді надання професійної правничої допомоги та судового збору.

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Добра праця» заборгованість в розмірі 8100 грн. та 1921 грн. судових витрат.

У серпні 2020 року ТОВ «Добра праця» звернулось до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду. В обґрунтування заяви зазначали, що під час ухвалення заочного рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року, судом не було вирішено питання про судові витрати в частині стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги. Посилаючись на вимоги ст. 270 ЦПК України, просили суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Добра праця» понесені судові витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 27 серпня 2020 року відмовлено у заяві про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що доводи заявника є безпідставними, оскільки під час ухвалення судового рішення судом розглянуті всі вимоги, зазначені в позовній заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які надали сторони, відповідність цих вимог до норм закону та встановлених обставин у справі і на підставі цього ухвалено рішення про задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ТОВ «Добра праця», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подали апеляційну скаргу. Просять ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 27 серпня 2020 року скасувати, та прийняти постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Добра праця» понесені судові витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн. під час розгляду справи в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За приписами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За таких обставин, вважають, що судом безпідставно відмовлено.

Крім того, 05 жовтня 2020 року від ТОВ «Добра праця» на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про стягнення з відповідача понесених судових витрат у вигляді надання професійної правничої допомоги, в якому просили стягнути з ОСОБА_1 2000 грн. понесених скаржником у зв`язку із наданням професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

Від представника ТОВ «Добра праця» на адресу апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі (а.с. 100).

За таких обставин, колегія суддів колегія у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України здійснила апеляційний розгляд у відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Встановлено, що заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Добра праця» заборгованість в розмірі 8100 грн. та 1921 грн. судових витрат.

У серпні 2020 року ТОВ «Добра праця» звернулось до суду першої інтенції із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються про розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За приписами п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

З позовної заяви вбачається, що ТОВ «Добра праця» наведено попередній (орієнтований) розрахунок суми понесених ними судових витрат (а.с. 2).

Також, відповідні клопотання позивачем надавались суду 26 лютого 2020 року (а.с. 24-30).

Проте, зі змісту заочного рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27 травня 2020 року вбачається, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат в частині витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат, понесених ТОВ «Добра праця» на професійну правничу допомогу, заявник посилався на ст. 270 ЦПК України.

При цьому, ч. 3 ст. 270 ЦПК України прямо передбачено що, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, суд першої інстанції, не врахувавши вимог статті 270 ЦПК України, дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Добра праця» про ухвалення додаткового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом першої інстанції при постановленні ухвали про відмову у прийнятті додаткового рішення порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тому колегія суддів скасовує ухвалу суду з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки питання про ухвалення додаткового рішення розглядає суд, який ухвалив рішення, ухвала Запорізького районного суду Запорізької області від 27 серпня 2020 підлягає скасуванню з передачею питання про ухвалення додаткового рішення на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому суд апеляційної інстанції позбавлений права ухвалити додаткове рішення у справі, оскільки вирішення цього питання належить до компетенції суду, що ухвалив рішення по суті спору, тобто у даному випадку Запорізький районний суду Запорізької області.

За таких обставин,ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення прийнята з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у складі суду що ухвалив основне рішення.

Також, щодо стягнення витрат, понесених ТОВ «Добра праця» під час перегляду в суді апеляційної інстанції, та на виконання положень статей 141, 382 ЦПК України колегія суддів зазначає, що питання розподілу судових витрат у зв`язку з переглядом ухвали суду в суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки заява по суті вимог не розглядається.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Добра праця» задовольнити частково.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 27 серпня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у складі суду ,що ухвалив основне рішення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 13 жовтня 2020 року.

Головуючий:

Судді: