1Справа № 336/3705/19 2/335/219/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., за участі секретаря Тимченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «ЗЗФ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №163 від 13.10.2015. Згідно п.1 договору виконавець забезпечує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1 , а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати такі послуги за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбаченими цим договором. Як вбачається з п. 3 договору, у розрахунках за надані послуги застосовується частка володіння власника нежитлового приміщення у житловому будинку, а саме: загальна площа 88,825 кв. метрів, згідно технічного паспорту на приміщення. Згідно договору купівлі-продажу від 13.10.2015, зареєстрованого в реєстрі за №2136, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли у спільну часткову власність (по 1/2 частці кожен) об`єкт нерухомості, а саме: нежитлове приміщення № VI першого поверху будівлі літ. А-2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 177,65 кв.м. Реєстраційний номер об`єкта нерухомості майна у Державному реєстрі прав на нерухоме майно: 01. Пунктом 4 договору встановлено, що розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладання договору становить 197,20 грн., щомісячний розмір відшкодування земельного податку складає 676.02 грн., разом до сплати за місяць 873,22 грн. Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015. 17.02.2016 надійшов лист за підписом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у якому ОСОБА_1 просила внести зміни до договору, у зв`язку із зменшенням площі нежитлового приміщення, та гарантувала відшкодовувати земельний податок, з подальшим оформленням нормативно-грошової оцінки земельної ділянки під приміщенням. На підставі даного листа відповідачу надано додаткову угоду № 1 від 19.02.2016 до договору, згідно якої внесено зміни до договору, а саме змінено загальну площу нежитлового приміщення на 88,75 кв.м. Розмір щомісячної плати за надані послуги становить 197,03 грн., щомісячний розмір відшкодування земельного податку складає 1472,37 грн., разом до сплати за місяць 1669,40 грн. Положення додаткової угоди №1 від 19.02.2016 розповсюджуються на відносини по договору починаючи з 01.01.2016. Відповідно до умов договору та додаткової угоди № 1 від 19.02.2016, споживач за період з 13.10.2015 по 31.05.2016 в повному обсязі виконував свої зобов`язання з оплати наданих послуг з утримання будинку та прибудинкової території та сплачував земельний податок. Дану угоду надано відповідачу особисто з листом за вих. №б/н від 08.04.2016, угода на адресу позивача не повернута. Відповідачу особисто в руки вручалися листи за вих. № 33/150 від 18.04.2016 та вих. № 33/293 від 08.08.2016 з проханням отримати витяг технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а після надання позивачу копії витягу відшкодування земельного податку буде виключено з договору. 20.09.2016 відповідачем отримано вимогу за вих. № 33/293 від 08.08.2016 з проханням повернути позивачу додаткову угоду № 1 від 19.02.2016 з додатками та сплатити заборгованість. 08.08.2016 надійшло клопотання відповідача про надання інформації, щодо яких норм законодавства робиться розрахунок відшкодування земельного податку. Листом за вих. № 12/199 від 22.08.2016 позивач повідомив, що відповідачем не проведено нормативно грошову оцінку, тому завод як Балансоутримувач, проводить оплату земельного податку до бюджету, а розрахунок проводиться на підставі нормативно грошової оцінки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . 04.11.2016 відповідачем отримано вимогу за вих. № 33/425 від 19.10.2016 з проханням повернути позивачу додаткову угоду № 1 від 19.02.2016 з додатками та сплатити заборгованість. 01.11.2016 на адресу позивача надійшов лист за підписом ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з проханням внести зміни до договору, відносно відшкодування земельного податку, у зв`язку з отриманням витягу № 5978 з технічної документації щодо нормативно грошової оцінки земельної ділянки. До листа було додано 2 примірника не підписаного додатка № 2 до додаткової угоди № 1 від 19.02.2016 без протоколу розбіжностей, самої угоди та додатка № 1 повернуто не було. На підставі листа від 01.11.2016 з відповідачем укладено додаткову угоду № 2 від 01.11.2016 відповідно до якої розмір щомісячної плати за надані послуги становить 197,03 грн., щомісячний розмір відшкодування земельного податку складає 217,31 грн., разом до сплати за місяць 414,34 грн. 20.12.2016 укладено додаткову угоду № 3 про зміну розділу «Юридичні адреси та реквізити сторін», яка була вручена відповідачу з листом за вих. № 33/65 від 15.02.2017 з проханням повернути додаткову угоду № 1 та сплатити заборгованість. 21.04.2017 укладено додаткову угоду № 4, відповідно до якої розмір щомісячної плати за надані послуги становить 197,03 грн., щомісячний розмір відшкодування земельного податку складає 230,34 грн., разом до сплати за місяць 427,37 грн. Положення даної додаткової угоди розповсюджуються на відносини по договору починаючи з 01.01.2017. 22.06.2018 укладено додаткову угоду № 5, відповідно до якої розмір щомісячної плати за надані послуги, згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 125 від 23.03.2018, збільшилися та становлять 782,78 грн., щомісячний розмір відшкодування земельного податку залишився незмінним та складає 230,34 грн., разом до сплати за місяць 1013.12 грн. Положення даної додаткової угоди розповсюджуються на відносини по договору починаючи з 01.05.2018. 08.10.2018 укладено додаткову угоду № 6 про зміну розділу «Юридичні адреси та реквізити сторін». З метою виконання відповідачем умов договору, їй було вручено та направлено листи з проханням повернути додаткову угоду № 1 від 19.02.2016, сплатити заборгованість. Починаючи з червня 2016 року по січень 2017 року та з серпня 2018 по грудень 2018 рік, споживач, в порушення умов договору здійснила лише часткову оплату за послуги з утримання будинку і прибудинкової території та відшкодування земельного податку, у зв`язку з неповною оплатою виникла заборгованість у розмірі 11364.65 грн.

У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № 163 від 13.10.2015 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 11 364,65 грн. та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2019 вказану справу передано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, яка надійшла до суду 05.07.2019

Ухвалою судді від 19.07.2019 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін).

17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 надано відзив на позов, у якому відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та недоведеними належним доказами. Також просить суд застосувати строк позовної давності, за заборгованість нараховану у червні 2016 року.

19 грудня 2019 року представником позивача надано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, у якій викладено заперечення на відзив відповідача та просить задовольнити позов у повному обсязі.

В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.10.2015 між ПАТ «Запорізький завод феросплавів» та ОСОБА_1 укладено договір № 163 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 13-15).

Згідно з пунктом 2 цього договору виконавець надає послуги відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, а також споживач додатково відшкодовує виконавцю земельний податок.

Пунктом 3 вказаного договору визначено, що у розрахунках за надані послуги застосовується частка володіння власника нежитлового приміщення у житловому будинку: загальна площа 88,825 кв. метрів, згідно технічного паспорту на приміщення.

Відповідно до пп.10 п.11 розділу «Права та обов`язки сторін» Договору від 13.10.2015 № 163 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій споживач зобов`язаний підписати та повернути виконавцю один примірник акта виконаних робіт (послуг) або направити заперечення до акта за надані послуги протягом 2 робочих днів з дня отримання акта. У разі не підписання та неповернення акта або не направлення заперечення з боку споживача, акт вважається підписаним у редакції виконавця.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 13.10.2015 зареєстрованого в реєстрі за № 2136, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли у спільну часткову власність по 1/2 частці кожен, об`єкт нерухомості нежитлове приміщення № VІ першого поверху будівлі літ. А-2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 177,65 кв. м. Реєстраційний номер об`єкта нерухомості майна у державному реєстрі прав на нерухоме майно: 01 (а.с. 20-21).

Згідно п. 4 договору встановлено, що розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладання договору становить 197,20 грн., щомісячний розмір відшкодування земельного податку складає 676.02 грн., разом до сплати за місяць 873,22 грн. Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015.

17.02.2016 на адресу АТ «ЗФЗ» надійшов лист за підписом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у якому просили внести зміни до договору, у зв`язку із зменшенням площі нежитлового приміщення, та гарантували відшкодовувати земельний податок, з подальшим оформленням нормативно-грошової оцінки земельної ділянки під приміщенням (а.с. 26).

Згідно додаткової угоди № 1 від 19.02.2016 до договору №163 від 13.10.2015, згідно якої внесено зміни до договору, а саме: змінено загальну площу нежитлового приміщення на 88,75 кв.м. Встановлено, що розмір щомісячної плати за надані послуги становить 197,03 грн., щомісячний розмір відшкодування земельного податку складає 1472,37 грн., разом до сплати за місяць 1669,40 грн. (а.с. 31).

Відповідно до умов договору №163 від 13.10.2015 та додаткової угоди № 1 від 19.02.2016, споживач за період з 13.10.2015 по 31.05.2016 в повному обсязі виконував свої зобов`язання з оплати наданих послуг з утримання будинку та прибудинкової території та сплачував земельний податок.

Дану додаткову угоду № 1 від 19.02.2016 надано відповідачу особисто, що підтверджується листом за вих. №б/н від 08.04.2016, дана угода на адресу позивача не повернута (а.с. 34).

Відповідно до листів за вих. № 33/150 від 18.04.2016 та вих. № 33/293 від 08.08.2016 ОСОБА_1 особисто отримувала листи з проханням отримати витяг технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а після надання позивачу копії витягу відшкодування земельного податку буде виключено з договору (а.с. 35-36).

На адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу за вих. № 33/293 від 08.08.2016 з проханням повернути позивачу додаткову угоду № 1 від 19.02.2016 з додатками та сплатити заборгованість, яку 20.08.2016 отримано відповідачем особисто (а.с. 37, 37 оборотна сторона).

08.08.2016 на адресу ПАТ «ЗФЗ» надійшло клопотання відповідача про надання інформації, щодо яких норм законодавства робиться розрахунок відшкодування земельного податку (а.с. 38).

Відповідно до листа за вих. № 12/199 від 22.08.2016 позивач повідомив, що відповідачем не проведено нормативно грошову оцінку, тому завод як Балансоутримувач, проводить оплату земельного податку до бюджету, а розрахунок проводиться на підставі нормативно грошової оцінки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 40-41).

04.11.2016 відповідачем отримано вимогу за вих. № 33/424 від 19.10.2016 з проханням повернути позивачу додаткову угоду № 1 від 19.02.2016 з додатками та сплатити заборгованість (а.с. 43, оборотна сторона).

01.11.2016 на адресу позивача надійшов лист за підписом ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з проханням внести зміни до договорів № 162 та № 163 від 13.10.2015, відносно відшкодування земельного податку, у зв`язку з отриманням витягу № 5978 з технічної документації щодо нормативно грошової оцінки земельної ділянки. До листа було додано 2 примірника не підписаного додатка № 2 до додаткової угоди № 1 від 19.02.2016 без протоколу розбіжностей, самої угоди та додатка № 1 повернуто не було. На підставі листа від 01.11.2016 з відповідачем укладено додаткову угоду № 2 від 01.11.2016 відповідно до якої розмір щомісячної плати за надані послуги становить 197,03 грн., щомісячний розмір відшкодування земельного податку складає 217,31 грн., разом до сплати за місяць 414,34 грн. (а.с. 51).

20.12.2016 укладено додаткову угоду № 3 про зміну розділу «Юридичні адреси та реквізити сторін», яка була вручена відповідачу з листом за вих. № 33/65 від 15.02.2017 з проханням повернути додаткову угоду № 1 та сплатити заборгованість (а.с. 54, 55).

21.04.2017 укладено додаткову угоду № 4, відповідно до якої розмір щомісячної плати за надані послуги становить 197,03 грн., щомісячний розмір відшкодування земельного податку складає 230,34 грн., разом до сплати за місяць 427,37 грн. (а.с. 56). Положення даної додаткової угоди розповсюджуються на відносини по договору починаючи з 01.01.2017.

Також встановлено, що 22.06.2018 укладено додаткову угоду № 5, відповідно до якої розмір щомісячної плати за надані послуги, згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 125 від 23.03.2018, збільшилися та становлять 782,78 грн., щомісячний розмір відшкодування земельного податку залишився незмінним та складає 230,34 грн., разом до сплати за місяць 1013.12 грн. (а.с. 59-60).

Положення даної додаткової угоди розповсюджуються на відносини по договору починаючи з 01.05.2018.

08.10.2018 укладено додаткову угоду № 6 про зміну розділу «Юридичні адреси та реквізити сторін». З метою виконання відповідачем умов договору, йому було вручено та направлено листи з проханням повернути додаткову угоду № 1 від 19.02.2016 до договору від 13.10.2015 № 163 та сплатити заборгованість у розмірі 8646,97 грн. (а.с. 65-66).

Відповідно до актів виконаних робіт та рахунків, з червня 2016 р. по грудень 2018 р. ОСОБА_1 в порушення умов договору здійснила лише часткову оплату за послуги з утримання будинку і прибудинкової території та відшкодування земельного податку, у зв`язку з неповною оплатою у відповідача виникла заборгованість у розмірі 11364,65 грн.

Позивачем на адресу ОСОБА_1 з період з червня 2016 року по грудень 2018 року направлялись рахунки з оплати за надані виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території і суму відшкодування земельного податку, а також акти виконаних робіт (послуг) (№491626 від 30.06.2016; №492122 від 31.07.2016; №492753 від 31.08.2016; №493259 від 30.09.2016; №493849 від 31.10.2016; №494227 від 30.11.2016; №494779 від 30.12.2016; №495243 від 31.01.2017; №506456 від 31.08.2018; №507000 від 2018; №507478 від 31.10.2018; №507980 від 30.11.2018; №508515 від 29.12.2018). Відповідачем частково сплачено отримані рахунки, проте, залишилась несплаченою сума заборгованості у розмірі 11 364,65 грн., згідно з розрахунком заборгованості за період з червня 2016 року по грудень 2018 року.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, оцінивши докази, письмові матеріали справи, аргументи сторін, надані сторонами у відзиві, відповіді на відзив та запереченнях на них, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про порушення відповідачем прав АТ «ЗФЗ» на виконання зобов`язань щодо оплати вартості наданих послуг за договором, за захистом яких позивач звернувся до суду.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України, якими врегульовано виконання зобов`язань за договором про надання послуг.

Зокрема, відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Також статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, умовами Договору від 13.10.2015 № 163, а саме пунктом 2 передбачено відшкодування відповідачем виконавцю послуг (позивачу) земельний податок.

Ураховуючи наявні в матеріалах справи докази з приводу нарахування та суми відшкодування земельного податку, зокрема: додаткові угоди № 1, 2, 3, 4, 5, 6, додатки до них, рахунки за послуги з утримання будинку і прибудинкової території за період з червня 2016 року по грудень 2018 року, акти виконаних робіт (послуг) до рахунків, суд вважає позовні вимоги позивача законними та обґрунтованими, а щодо відзиву відповідача про те що Додаткова угода від 19.02.2016 №1 є недійсною, оскільки вона не підписана сторонами, а отже не має жодної юридичної сили, суд ставиться критично, оскільки, як встановлено, відповідно до умов договору та цієї угоди споживач за період з січня 2016 по травень 2016 в повному обсязі виконував свої зобов`язання з оплати наданих послуг з утримання будинку та прибудинкової території та сплачував земельний податок, що є фактичним виконанням і договірними відносинами.

При цьому, не підлягає задоволенню заява відповідача про застосування строку позовної давності, за заборгованість нараховану у червні 2016 року, оскільки, як встановлено судом позивач звернувся до суду із вказаним позовом до спливу строку позовної давності, а саме 06.06.2019, що підтверджується датою отримання Укрпошти (а.с. 114-115).

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, а доводи відповідача такими, що не спростовують необхідність виконання зобов`язань за договором, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 12, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» заборгованість за договором № 163 від 13.10.2015 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 11 364 (одинадцять тисяч триста шістдесят чотири) гривень 65 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок

Повне судове рішення складено 23 січня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів», (м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, , п/р № НОМЕР_1 у відділенні «Маяковське» у м. Запоріжжя АТ «Банк Кредит Дніпро», МФО 305749).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Суддя: І.А. Крамаренко