Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/5073/17
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2020 року Уманський міськрайонним суд Черкаської області, в складі:
головуючого - судді Коваля А.Б.
секретаря судового засідання Безвенюк Н.В.
з участю адвоката Іванова А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані заяву адвоката Іванова Анатолія Анатолійовича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про стягнення судових витрат, -
Адвокат Іванов А.А., який діє від імені відповідача ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про стягнення судових витрат, у якій зазначив про те, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.08.2020 року було відмовлено у задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради до відповідача ОСОБА_1 , представник відповідача Адвокатське бюро «Анатолія Іванова» про стягнення надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття виплати на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
28.05.2019 року між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Анатолія Іванова» в особі керівника адвоката Іванова Анатолія Анатолійовича було укладено Договір про надання правової допомоги за № 33, предметом якого відповідно до пункту 1.1 - Бюро бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний сплатити винагороду (гонорар) та витрати, необхідні для виконання його доручень, у порядку та строки, обумовлені сторонами у договорі.
Згідно з п. 5.1 Договору - за правову допомогу, передбачену в п. 2.1 Договору Замовник сплачує Виконавцеві винагороду в сумі 5000 грн.
У акті виконаних робіт про надання правової допомоги, доданому до заяви, наведено детальний опис робіт по вищезазначеній справі (наданих послуг).
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.
Оскільки відповідачем було сплачено 5000 грн. за отримання правничої допомоги, а у задоволенні позову відмовлено, звернулися до суду з цією заявою.
Просить суд стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради, витрати на правову допомогу в сумі - 5000 гривень.
Заявник - адвокат Іванов А.А. та відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у їх відсутність, вимоги заяви підтримують та просять суд її задоволити.
Представник позивача Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені своєчасно, про причини неявки суд не повідомляли.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення по справі підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як передбачено ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до п. 48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження розміру витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень до суду надано: квитанцію до прибуткового касового ордеру № 82 від 11.08.2020 року на суму 5000 гривень; акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 33 від 28.05.2019 року від 07.08.2020 року, підписаний замовником - ОСОБА_1 , та виконавцем - Адвокатським бюро «Анатолія Іванова»; копія договору про надання правової допомоги № 33, укладеного 28 травня 2019 року між Адвокатським бюро «Анатолія Іванова», в особі керівника - адвоката Іванова А.А., який діє на підставі Статуту та ОСОБА_1 та розрахунок до договору про надання правової допомоги № 33 від 28.05.2019 року від 07.08.2020 року.
Статтею 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» № 5076-VІ від 05 липня 2012 року визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.
З положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України вбачається, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем та представником відповідача надано суду відповідні належні докази на підтвердження наявності витрат за надання правничої допомоги.
Відтак, враховуючи критерії розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, суд вважає, що витрати за надання правничої допомоги понесені позивачем підлягають відшкодуванню в розмірі 5000 гривень, які згідно з розрахунку, наданого представником відповідача, складаються із: надання консультації - 2 години - 200 гривень; вивчення справи - 300 гривень; підготовлення відзиву на позов та його надсилання - 1000 гривень; прийняття участі у судових засіданнях - 3500 гривень, з розрахунку, що кількість судових засідань перевищує три засідання.
Враховуючи вищевказані норми чинного ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення у справі слід задоволити.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 260, 270 ЦПК України, суд -
Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його отримання.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Умаснький міськрайонний суд Черкаської області.
Суддя: А. Б. Коваль