Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2020 Справа №607/14041/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

учасників справи: заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_3 про встановлення обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису та просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , на строк 6 місяців, та визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покладення на нього обов`язків, а саме: заборонити перебувати у її місці проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи заяву, вказує, що вона проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Між заявником та заінтересованою особою склались неприязні стосунки через те, що останній упродовж тривалого часу вчиняє стосовно заявника - психологічне, фізичне та економічне насильство, шляхом систематичних принижень намагаються зробити життя заявника у власному житлі нестерпним. Окрім того, заінтересована особа вчиняє протягом тривалого часу насильство стосовно дітей заявника, які є свідками даного насильства та проживають разом з заявником: ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заінтересована особа постійно чинить щодо Заявника, психологічне насильство, що виявляється у постійних погрозах, залякуванні, цькуванні, застосовуванні сили. Вона разом з дітьми постійно напружена, схвильована, перебуває у стресовому стані. Заявнику страшно перебувати вдома, вона боїться за своє життя та здоров`я, оскільки неодноразово вона зверталася в правоохоронні органи за захистом. Фізичне насильство відображається в тому, що заінтересована особа неодноразово погрожує Заявнику. Психологічне насильство полягає в тому, що заінтересована особа при спілкуванні із заявником веде себе агресивно по відношенню до неї, обзиває її нецензурними лайками, погрожує розправою.

З цих підстав просить задовольнити заяву у повному обсязі.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 просить суд задовольнити подану нею заяву. Також пояснила, що вона проживає з матір`ю та дітьми, а її рідний брат ОСОБА_3 раніше проживав спільно у даній квартирі, проте, на даний час проживає разом з дружиною та дитиною, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, періодично приходить до матері в гості, в квартирі вживає наркотичні засоби, погрожує їй, обкрадає. Систематично вчиняє відносно неї психологічне насильство, що виявляється у постійних погрозах, залякуванні, цькуванні, застосовуванні сили, вона разом з дітьми постійно напружена, схвильована, перебуває у стресовому стані. Їй страшно перебувати вдома, діти бояться вийти з кімнат, коли брат перебуває за її місцем проживання, вона боїться за своє життя та здоров`я та здоров`я своїх дітей, діти з змушені бути свідками протиправної поведінки брата. Насильство полягає в тому, що заінтересована особа при спілкуванні із заявником веде себе агресивно по відношенню до неї, обзиває її нецензурними лайками, погрожує розправою. Останній раз конфлікт виник 18 серпня 2020 року щодо проживання його в квартирі.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просить її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі шляхом поміщення оголошення на сайті «Судова влада».

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона проживає разом із матір`ю - заявником ОСОБА_4 , її рідний дядько ОСОБА_3 постійно з ними не проживає, однак приходить до її бабці в гості, де у ванній кімнаті вживає наркотичні засоби. Тиждень тому у нього із її матір`ю виникла сварка, дядько погрожував їй, вживав нецензурні слова, поводився агресивно. Також раніше вони сварились з приводу квартири, він раніше погрожував матері. Мати після того конфлікту почала боятись за своє життя.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрована по АДРЕСА_1 згідно довідки є Єдиного державного демографічного реєстру.

Разом із ОСОБА_1 проживають неповнолітні діти: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

18.08.2020 року поліцейським УПП в Тернопільській області ДПП видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника Стосовно ОСОБА_3 , із забороною на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 та забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Між заявником ОСОБА_1 та зацікавленою особою ОСОБА_3 існують неприязні відносини, часто виникають конфліктні ситуації з приводу проживання та користування квартирою по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 вчиняє дії, що полягають у психологічному домашньому насильстві, що підтверджено також поясненнями свідка ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 350 - 2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до пунктів 3, 14, 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

За п. 9 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів і ризиків. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 листопада 2018 року (касаційне провадження № 61-19328св18) в результаті перегляду справи № 756/2072/18.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно правового висновку викладеного у Постанові КЦС ВС від 19.05.2020 № 404/5203/19 (61-22539св19), сам по собі факт не притягнення особи до юридичної відповідальності не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника.

Таким чином, в с удовому засіданні доведено, що ОСОБА_3 18.08.2020 році вчинив домашнє насильство відносно заявника, що виражалось у психологічному насильстві, образах, що підтверджено терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 18.08.2020 року, виданим УПП в Тернопільській області ДПП, що також підтверджено в судовому засіданні свідком ОСОБА_4 .

Вказані дії вчинялись з приводу неприязних відносин, конфліктів через проживання та користування квартирою по АДРЕСА_1 , а також з приводу вживання наркотичних речовин ОСОБА_3 .

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що у даному випадку існує високий ризик, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства зі сторони ОСОБА_3 відносно заявника ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд вважає за необхідне застосування спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заявник у поданій заяві посилається на застосування обмежувального припису на підставі ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та необхідність прийняття рішення про видачу обмежувального припису.

Проаналізувавши матеріали даної справи, оцінивши та дослідивши надані докази, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису підлягає до часткового задоволення в частині видачі обмежувального припису на строк три місяці відносно ОСОБА_3 .

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 350-1 350-8, 352-355 ЦПК України, ст. ст. 1, 16, 24, 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_3 про встановлення обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в квартирі АДРЕСА_1 .

Видати обмежувальний припис на строк 3 (три) місяці.

У решті вимог заяви відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчі органи міської ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Копію рішення суду вручити або надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Головуючий суддяК. М. Грицай