Справа № 461/9821/18
пр.№ 2/464/51/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

секретар судового засідання Бондар Н.С.

справа № 461/9821/18

учасники справи:

позивач публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочене найменування ПАТ «ВіЕйБі Банк»)

відповідач ОСОБА_1

третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська лізингова компанія»

вимоги: про стягнення заборгованості за кредитним договором

представники учасників справи:

представник позивача - адвокат Остафійчук М.В.

Обставини справи

У грудні 2018 року позивач в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. звернувся до Галицького районного суду м.Львова із позовною заявою в порядку цивільного судочинства, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 30/07 від 11 квітня 2007 року в розмірі 63038, 12 доларів США, що по курсу НБУ станом на 03 листопада 2010 року становить 499179,96 грн, покликаючись на невиконання останнім взятих на себе зобов`язань.

Ухвалою Галицького районного суду від 29 січня 2019 року справу передано за підсудністю до Сихівського районного суду м.Львова.

Ухвалою суду від 18 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу - також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому із заявленими вимогами не погоджується з наступних підстав: припинення основного зобов`язання позичальника ТзОВ «Львівська лізингова компанія» у зв`язку із ліквідацією цієї юридичної особи; пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 13 травня 2019 року постановлено розглядати справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача та представник відповідача скористалися правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, та подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Третя особа, будучи повідомленою про розгляд справи, явку до суду уповноваженого представника не забезпечила, що згідно із вимогами ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви та висновки суду

11 квітня 2007 року між позивачем ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (правонаступник ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк»), кредитодавець, та третьою особою ТзОВ «Львівська лізингова компанія», позичальник, укладено кредитний договір № 30/07. Згідно з укладеним договором банк надає позичальнику кредит в сумі 94 000 доларів США зі строком користування згідно з графіком погашення заборгованості, кінцевий термін повернення кредиту 10 квітня 2009 року, проценти за користування кредитом - 13,5 % річних. У подальшому 12 квітня 2007 року, 12 травня 2008 року, 20 листопада 2008 року, 27 листопада 2008 року, 03 березня 2009 року укладено додаткові угоди.

З метою забезпечення виконання зобов`язань по згаданому кредитному договору 14 серпня 2007 року між позивачем ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (правонаступник ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк»), кредитором, та відповідачем ОСОБА_1 , поручителем, укладено договір поруки № VP7068.

Згідно з розрахунком позивача заборгованість за кредитним договором, яку просить стягнути з відповідача як поручителя, станом на 03 листопада 2010 року складає 63038, 12 доларів США, що становить 499179,96 грн, а саме: 45 73,01 доларів США - заборгованість за кредитом; 10 226,24 доларів США - заборгованість за процентами; 4015,52 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 670,64 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту; 2208,10 доларів США - заборгованість по 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту; 185,61 доларів США - заборгованість по 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів.

Розглядаючи заявлені позовні вимоги, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ст.ст.546, 553 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання останнім свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст.554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом ч.4 ст.559 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

З огляду на положення другого речення ч.4 ст.559 ЦК України можна зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Наведена правова позиція висловлена у постанові Великої Палати від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12. За ч.2 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а у ч.4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № 30/07 від 11 квітня 2007 року кінцевий термін повернення кредиту 10 квітня 2009 року і саме з цього часу починається обрахування шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя. Даний позов до відповідача як поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором подано до суду у грудні 2018 року, тобто через 9 років після настання строку виконання основного зобов`язання боржником та з пропуском визначеного ч.4 ст.559 ЦК України строку. З огляду на зазначене договір поруки від 14 серпня 2007 року є припиненим, а тому сплив такого строкового зобов`язання припиняє відповідне право кредитора - позивача по справі. Підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором відсутні та у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. У матеріалах справи відсутні відомості, які спростовують даний висновок суду.

Твердження відповідача щодо ліквідації третьої особи ТзОВ «Львівська лізингова компанія», запис про що 24 листопада 2014 року внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є нейпринятними з огляду на скасування постановою Вищого господарського суду України від 21 квітня 2015 року постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10 лютого 2015 року та ухвали господарського суду Львівської області від 12 листопада 2014 року, якою товариство ліквідовано (справа № 31/168-2010).

Судові витрати

У зв`язку із відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача, як це передбачено ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

відмовити в задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Cудові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Учасники справи:

позивач публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», , м.Київ, вул.Дегтярівська, 27Т

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська лізингова компанія», , м.Львів, вул.Литвиненка, 3

Повне судове рішення складено 13 лютого 2020 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя О.В.Тімченко