ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1005/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю: відповідача ОСОБА_1 , перекладача Оліщук О.П., представника позивача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/14841/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2020 року (суддя Приступа Д.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 18 березня 2019 року близько 13 год. 15 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Хмельницькому по вул. Зарічанській 6/6, здійснюючи рух заднім ходом, не впевнився в безпечності руху здійснив наїзд на неї після чого залишив місце ДТП.

Вказує, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2019 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодувати шкоду, завдану внаслідок ДТП, позивач звернулась до суду з позовом та просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 686,46 грн. матеріальної шкоди; 50 000 грн моральної шкоди.

В ході розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги, та просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь моральну шкоду у розмірі 220 000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 145 грн матеріальної шкоди та 10 000 грн моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 768,40 грн судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не дослідив наявні у справі докази і не надав їм належну оцінку, не визначив глибину і тривалість моральних та фізичних страждань позивачки, не з`ясував її стан здоров`я до вказаної події та ступінь тяжкості отриманих нею ушкоджень, що впливає на визначення розміру моральної шкоди. Крім того, суд першої інстанції не врахував невизнання відповідачем своєї вини в скоєнні ДТП.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди та відмови в позові не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2020 року без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

В судовому засіданні відповідач підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, місце і час слухання справи повідомлена належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 18.03.2019 близько 13 год. 15 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Хмельницькому по вул. Зарічанській, 6/6, здійснюючи рух заднім ходом, не впевнився в безпечності руху та здійснив наїзд на ОСОБА_3 , після чого залишив місце ДТП.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2019 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 15, 31-32).

Як вбачається з інформації, яка міститься в травмкарті № 46 від 18.03.2019, медичній карті амбулаторного хворого ОСОБА_3 , остання внаслідок ДТП отримала забій правого ліктьового, правого кульшового суглобу, від госпіталізації відмовилась (а.с. 16-17, 47-48). Позивач є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 від 15.05.2013 (а.с. 7).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди з врахуванням встановлення факту винних дій відповідача під час завдання матеріальної шкоди, а розмір моральної шкоди в сумі 10 000 грн. є достатнім та незавищеним.

Проте, повністю погодитись із таким висновком суду не можна.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції, в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди, оскільки цей розмір не відповідає верховенству права, вимогам розумності і справедливості та ступеню моральних страждань, понесених позивачкою у зв`язку з отриманим нею ушкодженням здоров`я.

Враховуючи те, що судом в частині визначення розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 , неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду, у цій частині, не відповідають обставинам справи, постановлене ним рішення, у цій частині, підлягає зміні шляхом зменшення суми відшкодування моральної шкоди до 5 000 грн.

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2,27%) в розмірі 49 грн. 94 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2020 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди, зменшивши її розмір до 5 000 грн., та в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору, зменшивши його розмір до 49 грн. 94 коп.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай