Справа № 572/2545/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

за участю :

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача ТУРЧИКА С.Л.

представника третьої особи, Органу опіки і піклування Сарненської РДА ГАВРИЛЮКА Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу №572/2545/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОРГАН ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ САРНЕНСЬКОЇ РДА - про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 , який проживав із батьками у м.Бориспіль, хоча зареєстрованим місцем проживання дитини було вказано с.Велике Вербче Сарненського району Рівненської області.

З моменту припинення спільного життя сторін по справі, ОСОБА_5 перевезла дитину проживати до своїх батьків, за місцем реєстрації дитини, через що позивач направляв гроші на утримання ОСОБА_7 батьку відповідачки ОСОБА_8 . З моменту зміни місця проживання дитиною, з боку батьків відповідачки позивачу чиняться перешкоди у спілкуванні із дитиною, а зустрічі із сином відбуваються виключно в присутності діда.

Відповідно до змісту позовної заяви відповідачка залишила сина, не проживає із ним більше двох років. Позивач зазначає, що він є матеріально забезпеченим, має житло, через що в змозі опікуватись дитиною самостійно, через що просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо дитини.

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_9 заявлені ОСОБА_1 вимоги підтримали повністю. Представник позивача по суті заявлених довірителем вимог пояснила, що після припинення сторонами по справі шлюбних відносин, дитина проживає із батьками матері. З моменту припинення між сторонами шлюбних відносин, батько дитини постійно спілкується із сином, за яким фактично здійснює догляд дід. Однак, останнім часом взаємовідносини між ОСОБА_1 та дідом дитини ОСОБА_8 погіршились, через що батько не може приймати участь у вихованні дитини, з приводу чого звертався із заявами до органу опіки.

Представник пояснила, що протягом двох років мати дитини останнім не опікується, участі у вихованні дитини не приймає.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, пояснив, що дитина під час його відвідування батьком, була неохайною. Крім цього, ОСОБА_10 потребує лікування та медичного нагляду, що не здійснюється матір`ю.

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_11 в судовому засіданні заявлений позов не визнали повністю.

Відповідач ОСОБА_5 пояснила, що вона опікується дитиною та не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно сина ОСОБА_10 . Крім цього, позивач пояснила, що дійсно іноді перебуває на заробітках, однак, життям дитини цікавиться, по приїзду відвідувала із дитиною лікаря, під час своєї відсутності постійно надсилає кошти на утримання дитини.

В обґрунтування заперечень представник відповідача пояснив, що позов ґрунтується на надуманих фактах, оскільки відповідач добровільно погодився на визначення місця проживання сина із батьками ОСОБА_5 . Сторона визнала, що мати ОСОБА_10 дійсно часто відсутня по місцю проживання в зв`язку із тим, що має утримувати дитину, а тому виїжджає на тимчасові заробітки, оскільки не має можливості працевлаштуватись по місцю проживання. Отже, підстав для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав сторона не вбачає.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Сарненської РДА у судовому засіданні підтримав заявлений позивачем позов, пославшись на ті обставини, що ОСОБА_5 негативно характеризується по місцю проживання, позбавлена батьківських прав на інших дітей.

Під час судового провадження представником позивача заявлено клопотання про допит свідків, сторонами заявлені клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів.

Вказані клопотання судом задоволені.

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводи участі у вихованні та спілкуванні із неповнолітньою дитиною.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК України.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною і т.і.

Із дослідженої судом копії повторно виданого свідоцтва про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що його батьками є сторони по справі : ОСОБА_13 та ОСОБА_5 .

Позивачем заявлено вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини, оскільки вона тривалий час не піклується про неї, залишаючи постійне місце проживання, що, на думку позивача, свідчить про те, що ОСОБА_5 ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

На доведення обставин, на які посилається позивач, суду надано висновок №15/02/01-927 від 17 грудня 2019 року Сарненської РДА.

Відповідно до наведеного вище висновку органу опіки та піклування з приводу вирішення питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача стосовно її неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно цієї дитини.

В обґрунтування вказаного висновку орган опіки та піклування посилався на те, що в ході розгляду даного питання комісією вивчено документи щодо умов проживання дитини, документи, що характеризують мати дитини, а тому на підставі отриманої інформації комісія дійшла висновку, що є обґрунтовані підстави для застосування до матері дитини такої крайньої міри, як позбавлення батьківських прав.

Відповідно до положень ст. 19 СК України - при розгляді судом спорів щодо, в тому числі, позбавлення та поновлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В даному випадку суд вважає, що висновок відповідного органу опіки та піклування є необґрунтованими та такими, що не відповідає інтересам неповнолітньої дитини, через що суд не може погодитись із ним.

Так, в судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_14 пояснила, що не може навести конкретні обставини, наявність яких обґрунтовує наданий висновок.

В подальшому представник третьої особи ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що органом опіки та піклування Сарненської РДА було прийнято до уваги негативну характеристику щодо ОСОБА_5 та враховано, що остання раніше була позбавлена батьківських прав на двох інших дітей.

Відповідно до довідки №2871 від 24 жовтня 2019 року, виданої Великоавербченською сільської радою Сарненського району Рівненської області ОСОБА_5 зареєстрована у АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 . До складу її сім`ї відносяться діти : ОСОБА_16 , 2007 року народження, ОСОБА_17 , 2008 року народження, ОСОБА_6 , 2010 року народження.

Відповідно до наданих представником позивача довідки-характеристики №145 від 25 березня 2019 року, виданої Великовербченською сільською радою Сарненського району Рівненської області, акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_5 від 25 березня 2019 року та акту обстеження матеріально-побутових умов утримання, виховання та догляду дітей від 1 квітня 2019 року ОСОБА_5 за час проживання на території Великовербченської сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони, понад вісім місяців відсутня на території сільської ради, не спілкується із малолітніми дітьми, участі у вихованні дітей не приймає, фінансово дітей не утримує. Вихованням дітей займається бабуся та дідусь, які і здійснюють догляд за дітьми.

Вказані обставини суперечать довідці-характеристиці, виданій Великовербченською сільською радою Сарненського району Рівненської області 12 листопада 2019 року за №742, відповідно до якої ОСОБА_5 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, виїжджає на сезонні роботи. За час проживання на території сільської ради зарекомендувала себе з позитивної сторони, любляча мама, добра господиня.

Крім цього, відповідно до довідки №2673 від 14 листопада 2019 року, виданої Великовербченською ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_18 навчається у вказаному навчальному закладі та, відповідно до характеристики, виданої відносно нього за підписом класного керівника та директора школи характеризується позитивно, в сім`ї приділяють належну увагу вихованню дитини, бабуся цікавиться успіхами ОСОБА_10 , постійно відвідує батьківські збори.

В судовому засіданні представник органу опіки пояснив, що при вирішенні питання доцільності позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав комісією було надано перевагу негативній характеристиці, однак, в зв`язку із чим не обґрунтував.

Судом враховується, що характеристика позитивного змісту відносно ОСОБА_5 в часі видана пізніше, через що саме ця характеристика приймається судом до уваги.

Представником позивача в обґрунтування заявлених позивачем вимог суду надано копію рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 1 серпня 2019 року, яким ОСОБА_5 було позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей : ОСОБА_16 , 2007 року народження, ОСОБА_17 , 2008 року народження.

Вказанаі обставини не можуть бути підставою для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_10 , оскільки ч.3 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Зазначена вище нома права не передбачає такої підстави для позбавлення батьківських прав одного з батьків, як позбавлення його батьківських прав на інших дітей.

Також, представником позивача суду надано повідомлення №15/01/15-700 від 12 вересня 2019 року за підписом начальника Служби у справах дітей Сарненської РДА, в якому зазначено, що ОСОБА_5 з неповнолітніми дітьми не проживає, їх вихованням не займається, навчанням не цікавиться, не утримує дітей.

Допитана судом за клопотанням представника позивача свідок ОСОБА_19 пояснила, що знайома із ОСОБА_1 біля семи років. Останній повідомив, що у нього є син ОСОБА_10 , який проживає у с.Велике Вербче Сарненського району Рівненської області. Останні два роки позивач не має зв`язку із матір`ю дитини сина ОСОБА_10 , а спілкується з ним виключно через бабусю із дідусем. Свідок пояснила, що ОСОБА_1 бажає, щоб дитина проживала із ним, так як ОСОБА_10 потребує медичного обстеження, крім цього, позивач, на думку свідка, має більше можливостей для матеріального забезпечення дитини.

Сторона позивача саме на ці обставини і посилалась, зазначаючи, що ОСОБА_5 тривалий час відсутня по місцю проживання.

Вказані обставини, а саме : відсутність відповідача по місцю проживання без поважних причин, спростували допитані судом за клопотанням відповідача свідки.

Допитана судом свідок ОСОБА_20 , яка є матір`ю ОСОБА_5 , показала, що вказаний спір виник між сторонами по справі після того, як ОСОБА_5 було перед позивачем порушено питання про аліменти на утримання сина ОСОБА_10 . Свідок вважає, що позивач має змогу відвідувати дитину, через що останній в середньому двічі на рік приїжджає до ОСОБА_10 . Свідок підтвердила, що ОСОБА_10 дійсно проживає із ними орієнтовно з 2009 року, так як ОСОБА_1 повідомив, що не має змоги піклуватись про нього. Свідок пояснила, що ОСОБА_5 дійсно іноді відсутня по місцю проживання, так як перебуває на заробітках, однак, остання утримує дитину, приїжджає додому в середньому раз на місяць, під час чого спілкується з дитиною.

Аналогічні покази дав в суді свідок ОСОБА_8 , який є батьком ОСОБА_5 . Так, свідок показав, що ОСОБА_10 проживає у житловому будинку, який придбаний з метою проживання дітей. Свідок пояснив, що у житловому будинку створені усі належні умови для проживання дітей. Крім цього, свідок підтвердив, що дочка опікується дитиною, коли приїжджає з тимчасових заробітків, постійно спілкується із сином. Зі слів свідка, ОСОБА_5 надає кошти, за які утримується ОСОБА_10 .

Покази свідків підтверджені наданими суду заявами для отримання коштів, які доводять факт здійснення ОСОБА_21 восені 2019 року переказів грошових коштів на ім`я ОСОБА_22 .

Отже, судом встановлено, що відповідач опікується матеріальним забезпеченням неповнолітньої дитини, оскільки саме з цією метою виїжджає на тимчасові заробітки, по місцю проживання характеризується позитивно.

Будь-якої інформації щодо ухилення ОСОБА_21 від утримання, виховання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_10 без поважних причин, судом здобуто не було.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, в тому числі, є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Із дослідженої судом виписки з історії хвороби №4579/558/356 щодо ОСОБА_5 , наданої суду позивачем, вбачається, що відповідач дійсно перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та терапевтичному відділенні Бориспільської ЦРЛ внаслідок незавершеної суіцидальної спроби (прийом алкоголю), отруєння медикаментами, з 2 травня 2012 року по 3 травня 2012 року.

Однак, вказана виписка не може свідчити про наявність у відповідача ОСОБА_5 залежності від алкоголю або наркоманії, оскільки як такого діагнозу, пов`язаного із вказаними проблемами встановлено не було, крім цього, довідка датована 2012 роком, що за спливом великого часового проміжку не може бути прийнято судом до уваги.

Таким чином, при вирішенні питання можливості позбавлення батьківських прав одного із батьків дитини суд має з`ясувати чи дійсно останній мав можливість виконувати свої батьківські обов`язки та ухилявся від їх виконання.

Вказану позицію висловив ЄСПЛ, зазначивши, що суд, оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (справа «Шульц проти Польщі» (Schultz v. Poland), № 50510/99, від 8 січня 2002 року; «Реммо і Узункая проти Німеччини» (Remmo and Uzunkaya v. Germany), № 5496/04, від 20 березня 2007року; та «Полашек проти Чеської Республіки» (Polasek v. Czech Republic), № 31885/05, від 8 січня 2007року).

Суд вважає, що з боку ОСОБА_5 відсутнє умисне ухилення від виконання батьківських обов`язків, а відсутність по місцю проживання є вимушеною з метою працевлаштування, що не є підставою для застосування такої крайньої міри, як позбавлення батьківських прав.

Таким чином, підстав для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_10 не вбачається.

На думку суду, в даному випадку між сторонами існує виключно спір щодо визначення місця проживання дитини.

Вказані обставини доводяться поясненнями як позивача, так і відповідача, а також доводяться наданими суду позивачем доказами, а саме : копією розпорядження голови районної державної адміністрації №146 від 7 травня 2013 року, відповідно до якої за заявою ОСОБА_13 було визначено графік побачень останнього із сином ОСОБА_10 , а також повідомленням за підписом в.о.голови Сарненської РДА №15/05-500 від 29 квітня 2015 року, яким ОСОБА_13 проінформовано щодо порядку спілкування із сином.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Про наявність між сторонами спору саме щодо місця проживання дитини та щодо порядку спілкування із дитиною свідчать, також, надані позивачем інші докази, а саме : характеристика з місця роботи позивача позитивного змісту, видана за підписом генерального директора ТОВ «БТК «МІРА»» №163 від 19 липня 2019 року, довідка №162 від 19 липня 2019 року, із якої вбачається, що ОСОБА_13 працевлаштований у ТОВ «БТК «МІРА»» та отримує заробітну плату, подяка за сумлінну працю на ім`я ОСОБА_13 , акт обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_13 по АДРЕСА_3 , відповідно до якого позивачем створені належні умови для проживання неповнолітньої дитини, медична довідка про стан здоров`я позивача та копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_13 .

Крім цього, суд вважає, що вказані докази не доводять факт ухилення ОСОБА_5 від виконання батьківських обов`язків стосовно неповнолітньої дитини.

Таким чином, враховуючи судом досліджені докази та вимоги ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно із якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, підстав для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав щодо сина ОСОБА_23 до задоволення не підлягають.

На підставі наведеного, ст.ст. 164, 165 СК України, керуючись ст.ст. 81, 263-265ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 (жителя АДРЕСА_3 , паспорт громадянина Туреччини № НОМЕР_1 , посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) третя особа ОРГАН ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ САРНЕНСЬКОЇ РДА (м.Сарни вул.Демократична,51 Рівненської області) до ОСОБА_4 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) - про позбавлення останньої батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити, за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: