Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2020 Справа №607/14586/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М., присяжних Камаш Н.Я., Штопко Ю.С.,

за участю секретаря Свергун Т.В., прокурора Колесник Г.М. , представник заявника Старущак О.В. , законного представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , особи, щодо якої вирішується питання госпіталізації ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за заявою генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Шкробота В.В. про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ :

Генеральний директор Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Шкробот В.В. звернувся із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради без його згоди, для стаціонарного лікування.

В обґрунтування заяви посилається на ту обставину, що є підстави для обґрунтованого припущення про наявність у ОСОБА_2 тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

У судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради лікар-психіатр Старущак О.В. заяву підтримала і пояснила, що громадянин ОСОБА_2 був госпіталізований у супроводі батька, у зв`язку із важким депресивним епізодом, суїцидальна спроба, потребує лікування.

Законний представник Бонковський М. підтримав заяву лікаря, пояснив, що його син, під впливом хворобливих переживань вдома 28.08.2020 року намагався покінчити життя самогубством, після чого він вистрибнув з вікна четвертого поверху, просить надати згоду на лікування сина.

Прокурор в судовому засіданні заяву про госпіталізацію ОСОБА_2 у примусовому порядку до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, без його згоди підтримав.

ОСОБА_2 проти заяви заперечив, вважає стан свого здоров`я задовільним.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити.

У судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_2 поступив на стаціонарне обстеження та лікування в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР 28.08.2020 року доставлений бригадою швидкої допомоги в супроводі батька з діагнозом: ЗЧМТ. Субарахноїдальний крововилив. Забійно-рвані рани виличної та пара орбітальної ділянки справа. Стороннє тіло в товщі м`яких тканин на рівні дуги правої вилиці. Важкий депресивний епізод, суїцидальна спроба.

Із змісту заяви про госпіталізацію ОСОБА_2 вбачається, що його було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, які прийшли до висновку про необхідність госпіталізації.

Підставою для висновку були відомості про поведінку гр. ОСОБА_2 , котрі надійшли від батька ОСОБА_3 .

Згідно висновку комісії лікарів - психіатрів, ОСОБА_2 діагностовано: ЗЧМТ. Субарахноїдальний крововилив. Забійно-рвані рани виличної та пара орбітальної ділянки справа. Стороннє тіло в товщі м`яких тканин на рівні дуги правої вилиці. Важкий депресивний епізод, суїцидальна спроба.

У зазначеному вище висновку комісії лікарів - психіатрів описано, що пацієнт в свідомості. Контакт з пацієнтом продуктивний, проте в перший час в розмові виражено напружений, озлоблений, неспокійний, висловлюється на підвищених тонах, багато говорить про небажання жити «Ви нічого мені не допоможете ... я не хочу жити ... я громадянин Америки ... дайте мені спокійно померти». Настрій виражено знижений, в стані напруги, задуманий, заглиблений у свої хворобливі відчуття переживання. Пасивно виконує інструкції персоналу. Критика до стану хвороблива.

З анамнезу встановлено, що ОСОБА_2 змінився в психічному стані впродовж останнього тижня - став більш відгородженим, уникав спілкування з людьми, відчував тривогу, страх, висловлювався та поводився неадекватно, став озлобленим, агресивним; під впливом хворобливих переживань вдома 28.08.2020 року намагався покінчити життя самогубством через повішання, шнурок обірвався; після чого пацієнт вистрибнув з вікна четвертого поверху. Викликано бригаду швидкої допомоги та доставлено в ТУЛ, де проведено ПХО ран обличчя та голови, проведено КТ ОГП та ОЧП та голови, на подальше лікування скеровано в умови КНП «ТОКПЛ» ТОР і госпіталізовано у ВІТ, де перебував з 28.08.2020 року по 01.09.2020 року.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно з практикою ЄСПЛ щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції особа не може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.

Виходячи з діагнозу, що поставлений ОСОБА_2 , амнестичних відомостей, що відображеним в наданій суду висновку, пояснень законного представника, лікаря, суд приходить до переконання, що госпіталізація ОСОБА_2 , 1973 року народження до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, без його згоди, є доцільною та відповідає його інтересам, оскільки підтверджено, що він хворіє тяжким психічним розладом, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих, його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, а також може бути завдана суттєва шкода здоров`ю, якщо не буде надана психіатрична допомога. Тому заяву представника Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, слід задовольнити.

Рішення підлягає до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, 263, 265, 273, 33-342, 352, 354 ЦПК України, Законом України "Про психіатричну допомогу", суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Надати психіатричну допомогу в примусовому порядку шляхом госпіталізації ОСОБА_2 , 1973 року народження, проживає по АДРЕСА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради для стаціонарного лікування.

Рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Головуючий суддя /підпис/ В.М. Позняк

Присяжні /підпис/ Н.Я. Камаш

/підпис/ Ю.С. Штопко