КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/1795/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9141/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за поданням державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції м. Києва Руденка Юрія Олексійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві, публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

за апеляційною скаргою Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року, постановлену під головуванням судді Волошина В.О.,-

встановила:

У січні 2020 року головний державнийвиконав ець Руденк о Ю.О. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника громадянина України ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовано тим, що на примусовому виконанні перебувають виконавчі провадження № 55643691 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 837 113 грн 30 коп., № 59629907 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 541 183 грн 16 коп., № 54608493 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві боргу у розмірі 30 717 грн 39 коп., № 56144100 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу у розмірі 1 827 грн 00 коп.

Державний виконавець зазначав, що боржник у добровільному порядку рішення суду не виконав, поштову кореспонденцію не отримує, ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, та має можливість для перетину кордону України.

Враховуючи, що рішення суду не виконано, а боржник ухиляється від його виконання просив задовольнити подання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року подання залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) просить ухвалу суду скасувати, та задовольнити подання, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що матеріали справи не містять доказів умисного ухилення боржника від виконання рішень суду.

У судовому засіданні представник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) апеляційну скаргу підтримав.

Представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав.

Представник ОСОБА_5 продав заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність ОСОБА_5 та її представника. Просив апеляційну скаргу задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання рішення суду.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2017 року державним виконавцем відкрито ВП № 54608493 з виконання виконавчого листа № 2-12165/11 від 20 жовтня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві боргу у розмірі 30 717 грн 39 коп.

26 січня 2018 року державним виконавцем відкрито ВП № 55643691 з виконання виконавчого листа № 761/19979/16-ц від 22 грудня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 837 113 грн 30 коп.

11 квітня 2018 року державним виконавцем відкрито ВП № 56144100 з виконання виконавчого листа № 761/2054/14-ц від 21 липня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу у розмірі 1 827 грн 00 коп.

24 липня 2019 року державним виконавцем відкрито ВП № 59629907 з виконання виконавчого напису № 408 від 18 липня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 541 183 грн 16 коп.

Обґрунтовуючи подання, державний виконавець зазначив, що боржник ухиляється від виконання судового рішення. Боржник добровільно не виконує рішення суду. Державним виконавцем вжито усіх заходів примусового виконання рішення суду.

Державний виконавець вказав, що боржник має можливість для перетину кордону України, у зв`язку із чим у разі його виїзду за кордон та неповернення в Україну буде ускладненим або неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом,- до виконання зобов`язань.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; обов`язок допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; подання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомлення виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасна явкана вимогу виконавця; надання пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Вирішуючи справу, суд врахував вищенаведені вимоги закону та дійшов обґрунтованого висновку, що матеріали виконавчого провадження не містять будь-яких доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що станом на момент подання відсутні докази, що ОСОБА_1 вчиняв будь-які дії щодо виконання судових рішень, а така міра примусового заходу як обмеження у праві виїзду змусить боржника виконати свої зобов`язання за судовими рішеннями, колегія суддів відхиляє, оскільки невиконання боржником в добровільному порядку рішення суду, не свідчить про ухилення боржника від його виконання, а встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника можливе лише у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 20 січня 2020 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 24 вересня 2020 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

О.Ф. Лапчевська