ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6481/20 Справа № 213/4925/19 Суддя у 1-й інстанції - Нестеренко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м.Кривий Ріг

справа № 213/4925/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Професійна спілка «Професійна спілка чесних працівників»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року, яке ухвалено суддею Нестеренко О.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 30 квітня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників», третя особа, що не заявляє самостійні вимоги: Приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», про визнання незаконним та скасування рішення.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є керівником ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», не згоден із вимогою Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» про розірвання з ним трудового договору (контракту) і вважає рішення у формі протоколу №06-09-2019 від 06.09.2019 незаконним, а факти порушень, наведених у протоколі, надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

Позивач зазначає, що станом на дату звернення з позовом до Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» діє колективний договір у редакції, прийнятій 18 квітня 2014 року на конференції трудового колективу, та укладеної між генеральним директором підприємства, як представником роботодавця, та Головою Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (). Отже, сторонами колективного договору ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» є генеральний директор та Первинна організація ПГМУ ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат». Враховуючи викладене, позивач вважає, що рішення відповідача у формі протоколу №06-09-2019 від 06.09.2019 року є незаконним, оскільки прийняте неуповноваженою особою.

Крім того, позивач зазначає, що відповідач - професійна спілка «Професійна спілка чесних працівників» (код 39186443) не є первинною профспілковою організацією, що діє на ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», а отже виборний орган - профактив «Професійна спілка чесних працівників» не вправі приймати такі рішення, і, відповідно - звертатися з зазначеною вимогою. Згідно з ч.1 ст.45 КЗпП України, таке право надано саме виборним органам первинних профспілкових організацій.

Порушення, які містяться у Вимозі № 25-11/2019 від 25.11.2019 року та Рішенні у Формі протоколу № 06-09-2019 є необґрунтованими з огляду на наступне. З тексту Вимоги № 25-11/2019 від 25.11.2019 року та рішення у формі протоколу від 06.09.2019 року вбачається, що вбув утворений спільний представницький орган профспілок, що діють на ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» - Рада профспілок ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат». Рішенням Ради профспілок ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», що викладено в Протоколі № 25-06-19 від 25.06.2019 року було прийнято рішення про початок колективних переговорів щодо розробки та укладання колективного договору. Професійну спілку «Професійна спілка чесних працівників» зазначеним протоколом було зобов`язано повідомити про початок колективних переговорів адмністрацією ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат».

Позивач зазначає, що станом на дату звернення з позовом до суду, на ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» діє колективний договір у редакції, прийнятій 18 квітня 2014 року на конференції трудового колективу та укладеного між генеральним директором підприємства, як представником роботодавця, та Головою Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», який діє до 31.12.2022 року, тому і початок колективних переговорів можливий лише за три місяці, а саме з 30.09.2022 року.

Стосовно невиконання пунктів колективного договору та пункту 8.6. Галузевої угоди підприємством, незважаючи на деякі непорозуміння, що виникають з відповідачем з приводу питань перевезення дітей працівників підприємства до дитячих закладів оздоровлення та звідти, в повному обсязі виконуються прийняті на себе зобов`язання, що передбачені п.7.10 Колективного договору. Абсолютно всім працівникам підприємства, що є членами професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників», відповідно до вимог відповідача, наданих у листах, було перераховано вартість перевезення в заробітну плату, і таким чином виконано вимоги.

Щодо порушення ст.29 КЗпП України, п.3.14 Галузевої угоди, наказу Міністерства праці України та Соціальної політики України № 336 від 29.12.2004 було розроблено нову робочу інструкцію від 29.05.2019 року, з якою ОСОБА_2 ознайомився, однак написав зауваження, що він не згоден з деякими вказаними у ній пунктами. Таким чином, станом на 06.09.2019 року зазначене порушення було відсутнє.

Стосовно порушення, що полягає в дискримінації працівників за ознакою їх належності до профспілки, невиконання п.1.5. Колективного договору та п.5.15 Галузевої угоди, позивач зазначає, що з боку керівника підприємства не було допущено жодних порушень, які можна пов`язати з дискримінацією працівників за ознакою належності до будь-якої профспілки.

Підтвердженням цього є довідкова інформація, що надана позивачу на запит директором з персоналу та соціальних питань щодо наданих путівок працівникам - членам Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» за 2018- 2019 роки. Володільцем документів, що підтверджують факти надання путівок працівникам ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», що є членами професійна спілка «Професійна спілка чесних працівників», є третя особа.

Позивач вважає, що з наданих документів випливає, що підприємство надає путівки на відпочинок працівникам та членам їх сімей, які є членами професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників», а отже відсутні підстави вважати що в даному випадку має місце дискримінація з боку позивача.

Стосовно інших порушень, що не знайшли відображення у вимозі, однак вказані у Протоколі від 06.09.2019 року, позивач зазначає наступне.

По розділу протоколу «Щодо неповаги до діяльності на підприємстві професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» та ігнорування її вимог та пропозицій».

Стосовно переписки з підприємством про початок колективних переговорів та ухилення від них, позивач вважає, що незрозумілим є висновок, що всі дії підприємства направлені на те, аби створити перешкоди відповідачеві стати стороною колективного договору. Діючий колективний договір не містить у собі норм, що передбачають можливість приєднання до нього інших сторін, аніж ті, що його уклали. Отже єдиним законним шляхом для відповідача стати стороною Колективного договору є участь в укладені нового, колективні переговори про укладення якого не можуть бути розпочаті раніше, аніж 31.09.2021 року, тобто за три місяці до завершення дії чинного Колективного договору.

Стосовно невиконання умов колективного договору в частині забезпечення профспілки транспортом, приміщенням та сплатою платежів на культурно-масову, фізкультурно-оздоровчу роботу - зазначене твердження не відповідає дійсності. ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» було надано відповідь від 09.08.2019 з проханням уточнити вимоги до приміщення та інше, що потребує профспілка. Відповідь на зазначений лист було отримано ПРАТ «ІНГЗК» лише 23.10.2019 ку, тобто висновок, викладений у Протоколі від 06.09.2019 року про порушення ним чинного законодавства через ненадання того, що вимагає відповідач, є передчасним.

Стосовно листа від 07.05.2018 року про встановлення придбаних термометрів - незрозуміло в чому саме полягає порушення і яким чином підприємство перешкоджає законній діяльності профспілки, не заборонивши та не чинивши перешкод для їх встановлення на робочих місцях.

Стосовно листа від 12.02.2019 року про проблеми з водою в АПК ЗЦ, позивач зазначає, що зазначений лист прийнято до уваги, на сьогоднішній день на підприємстві реалізується інвестиційний проект щодо облаштування гарячого водопостачання ряду структурних підрозділів, у тому числі й АПК ЗК. На підтвердження цього позивач надає засвідчену копію договору з підрядною організацією, що виконує ці роботи - 4082-02 від 03.05.2019. Сам лист профспілки не вимагав відповіді.

Стосовно листа від 28.01.2019 стосовно облаштування центрального водотоку на станції Горизонт +90 м. Пропозицію було розглянуто, облаштування централізованого водотоку недоцільно через технічні ускладнення та ризик його перемерзання у зимній період часу. А тому забезпечення працівників питною, а техніки - технічною водою здійснюється шляхом транспортування її спеціалізованим транспортом.

Позивач зауважує, що лист від 08.04.2019 року особисто ним не розглядався, оскільки був адресований директору з персоналу та соціальних питань ОСОБА_3 , з боку позивача порушення відсутні.

Стосовно листа від 28.01.2019 року про коригування графіку руху автобусів. Оскільки ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» не є підприємством, що надає зазначені у листі транспортні послуги з перевезення працівників, пропозиції профспілки було передано до організації-перевізника «Севертранс» для подальшого розгляду. Сам лист не вимагав від ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» надання будь-якої відповіді.

Стосовно листа від 05.04.2019 року щодо коригування введеного без узгодження з відповідачем «Положення про оплату праці» позивач вважає, що порушення відсутні, оскільки «Положення про оплату праці» узгоджені, відповідно до Колективного договору, з Профсіпілковим комітетом первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат».

Стосовно листа від 12.11.2018 року щодо внесення змін до інструкції з ОП для машиністів екскаваторів позивач зазначає, що зауваження були прийняті до уваги, а лист відповіді не потребував.

Стосовно листа від 21.08.2018 року та ситуація, що викладена в ньому, як підтверджено у протоколі, вирішена на рівні генерального директора. Лист відповіді не вимагав.

Щодо Листа-пропозиціі від 03.05.2019 року з пропозицією проведення спільного засідання з питання відправки дітей в ДОТ «Альбатрос», позивач вважає, що в ньому не конкретизовано, а тому не зрозуміло, в чому саме полягає порушення, діти відправляються в табір своєчасно, фінансування витрат на перевезення - забезпечується.

Стосовно незабезпечення професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» коштами на культурно - масову, фізкультурно - оздоровчу роботу, транспортом, приміщенням, обладнанням та незабезпечення, в порушення ст.42 ЗУ «Про професійні спілки» відповідача приміщенням, транспортом, обладнанням, то з наявністю факту таких порушеннь позивач незгоден, оскільки жодного разу, коли на адресу ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» надходили відповідні заяви від професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» відповідачу відмовлено не було, при цьому в протоколі від 06.09.2019 року відсутні будь-які конкретні факти, що доводять факт відмови позивач в забезпеченні відповідача коштами на культурно - масову, фізкультурно - оздоровчу роботу, транспортом та наданні приміщень профспілці.

Стосовно надання транспорту для перевезення хворого працівника - ОСОБА_4 , позивач повідомляє, що на момент звернення (усного) голови професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» щодо надання машини «Швидкої допомоги» для транспортування працівника в м. Дніпро, на ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» був лише один транспортний засіб, що міг би бути використаний для перевезення, але він не міг бути наданий через необхідність цілодобового чергування з метою забезпечення безпеки працівників, що задіяні у виробничому процесі, який є безперервним.

Щодо порушення при розподілі путівок в дитячий табір та на турбази, позивач зазначає, що путівки для членів професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників», що придбало підприємство, передавалися працівникам.

Також підприємство фінансує придбання путівок для оздоровлення дітей. Доказом цього є довідки про придбані впродовж 2018 - 2019 років путівки для членів ПС «ПСЧП» та їх дітей, що додаються до матеріалів позовної заяви. Підтвердження інших «порушень», а саме - передання путівок, що призначені для ПС «ПСЧП» іншим профспілкам - відсутні у протоколі, та не конкретизовані, а тому позивач вважає, що вони є безпідставними.

З порушеннями Колективного договору стосовно ненадання профспілковому комітету безкоштовно приміщення для роботи та проведення зборів працівників, які є членами професійної спілки, з усім обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням та транспорту позивач незгодний.

Ненадання в тижневий термін інформації на запити профспілки з питань умов праці, оплати праці працівників, а також соціально-економічного розвитку підприємства, установи, організації та виконання колективних договорів та угод вважає, що порушення не конкретизоване, значна частина листів профспілки взагалі не потребує відповіді, а є засобом взаємодії з роботодавцем. Вважає, що порушень чинного законодавства ним не допущено.

Щодо Розділу Протоколу «Невиконання законодавства про працю» відсутність, в порушення Наказу № 336 від 29.12.2004 та п.3.14 Галузевої угоди належним чином складених та введених в дію робочих інструкцій, позивач вважає, що інших фактів, окрім викладених у Вимозі стосовно робочої інструкції ОСОБА_2 , немає, то посилання на допущені ним порушення не обгрунтовані. Інші факти порушень відсутні у протоколі та не конкретизовані, а отже - є безпідставними.

Стосовно прийняття без погодження з професійно. спілкою «Професійна спілка чесних працівників» Положення про оплату праці, преміювання та інші виплати за рахунок фонду оплату праці працівників ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», звертає увагу суду на те, що станом на сьогоднішній день у ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» діє Колективний договір на 2014-2015 роки, укладений між ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» та профспілковим комітетом первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості україни публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальнии комбінат», продовжений до 2022 року.

Щодо Розділу Протоколу «Ухилення від участі в колективних переговорах», позивач зазначає, що колективний договір не містить строків, у які повинні бути розпочаті колективні переговори, і на підставі ст.10 Закону України «Про колективні договори та угоди», з урахуванням строку дії Колективного договору, укладеного між ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» та профспілковим комітетом первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості україни публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальнии комбінат», встановленого Спільною постановою № 25 від 29.10.2018 року, строк для початку колективних переговорів має наступити не раніше 31.09.2021 року.

Щодо Розділу протоколу «Невиконання зобов`язань по колективному договору і галузевою угодою», позивач посилається на те, що порушення п.1.5. Колективного договору, п.5.15 Галузевої угоди, а саме - ненадання путівок на оздоровлення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з його боку відсутні.

Стосовно невиконання Додатку до Колективного договору «Про порядок видачі безпроцентних позик ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», позивач вважає, що в Протоколі від 06.09.2019 року не наведено жодного випадку або доказу того, що підприємство та він особисто, як керівник, допускає такі порушує, тому вважає викладені звинувачення без будь-яких доказів та фактів, безпідставними.

Стосовно невиконання п.3.8. Галузевої угоди, а саме - невиплата винагороди за вислугу років.

Відповідно до зазначеного пункту Галузевої угоди, виплата працівникам підприємства винагороди за підсумками роботи за рік та за вислугу років, здійснюється якщо це встановлено системою оплати праці та передбачено колективним договором. Діючою редакцією Колективного договору ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» зазначена виплата не передбачена, як не передбачена вона і встановленою системою оплати праці. Отже порушення з боку позивача - відсутні.

Щодо порушення п.6.2.4. Галузевої угоди, позивач зазначив, що перевезення працівників та їх дітей в заміські пансіонати не проводиться, оскільки підприємством не надавалось путівок до заміських пансіонатів, а тому зазначене не відповідає дійсності.

Щодо Порушення п.6.2.5 Галузевої угоди, позивач вважає, що не наведено жодного випадку відмови підприємства у придбанні путівки для лікування працівників та членів їх сімей.

Щодо Порушення п.7.1. Галузевої угоди - ненадання допомоги колишнім воїнам, позивач зазначив, що не наведено жодного випадку порушення підприємством або ним, як керівником, зазначеної норми і тому вважає зазначене «порушення» не доведено.

Щодо Розділу Протоколу «Інші порушення» будь-які твердження відповідача відносно порушення законодавства, яке не відноситься до законодавства про колективні договори, не є підставою для пред`явлення вимоги про розірвання трудового договору з керівником.

Крім того, вказані порушення є необґрунтованими з огляду на наступне.

Стосовно порушень під час проведення інструктажів та навчань з охорони праці.

В оскаржуваному позивачем Протоколі від 06.09.2019 року не наведено жодного випадку або доказу того, що підприємство та він особисто, як керівник, порушує зазначену норму. Вважає викладені звинувачення без будь-яких доказів та фактів безпідставними. Стосовно несвоєчасного проведення атестації робочих місць, в протоколі не зазначено, в чому саме з боку позивача, як особи, що не є відповідальним за організацію проведення атестації робочих місць на підприємстві, є порушення зазначених норм.

Таким чином позивач вважає, що порушення законодавства про охорону праці не має місце, порушення відсутні.

Стосовно порушення права на громадський контроль за додержанням законодавства про охорону праці, відповідач у вимозі зазначає, що керівником підприємства не допускалися порушення щодо сприяння профспілці у здійсненні громадського контролю за виконанням власником вимог законодавства з охорони праці та забезпеченням на підприємствах безпечних і нешкідливих умов праці, виробничої санітарії. Оскільки в Протоколі не наведено конкретних випадків перешкоджання з боку підприємства у реалізації свого права профспілкою - вважає викладене порушення безпідставним.

Стосовно спричинення з його вини хронічного професійного захворювання у працівників підприємства, що є членами професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників», - ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , законодавець визнає, що ряд робіт є шкідливими та небезпечними, встановлює певні вимоги для їх виконання - отримання дозволу, який є у ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», а отже виконання робіт, що призвели до виникнення профзахворювання у працівників, не є порушенням чинного законодавства як з боку підприємства, так і з боку позивача, як керівника підприємства.

Щодо вимоги про розірвання трудового договору з керівником у відповідності до рішення відповідача у формі протоколу № 06-09-2019 від 06.09.2019 року, оскільки єдиним способом усунення виявлених порушень є зміна керівника, тобто направлення подання про його звільнення, позивач зазначає, що вимога про розірвання трудового договору з керівником, в даному випадку, є крайньою мірою.

Позивач вважає за необхідне підкреслити, що відповідачем не вносилися позивачу подання з усіх питань, викладених у протоколі № 06-09-2019 від 06.09.2019 року.

На підставі наведеного вище, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» у формі протоколу № 06-09-19 від 06.09.2019 засідання Профактиву, відносно розірвання трудового договору (контракту) із генеральним директором Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 .

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» у формі протоколу № 06-09-19 від 06.09.2019 засідання Профактиву, відносно розірвання трудового договору (контракту) із генеральним директором Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 .

Стягнуто з Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи.

Апелянт зауважує на тому, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано, що позивач свідомо ігнорує факт, що на підприємстві може діяти декілька професійних спілок, в тому числі й профспілкова організація відповідач по справі та суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про те, що оскаржуване позивачем рішення не можна вважати спільною волею (інтересом) всього колективу.

Вважає неправильним висновок суду першої інстанції про те, що підприємство виконало свої зобов`язання по транспортуванню дітей працівників, до дитячих закладів оздоровлення.

Відповідач зауважує, що позивачем, в порушення ст.29 КЗпП, п.3.14 Галузевої угоди, наказу мінпраці та Соціальної політики №336 від 29.12.2004 року не були розроблені посадові інструкції.

Щодо дискримінації працівників за ознакою їх належності до профспілки, та не виконання п.1.5 Колективного договору, та п.5.15. Галузевої угоди, відповідач зазначає, що позивач намагається приховати своє ставлення до членів профспілки відповідача, однак насправді в своїй позовній заяві зазначає: «посилання осіб на п.2.7 додатку №16 до колективного договору не є правильним, оскільки цей пункт регулює придбання путівок, працівниками підприємства, що є членами профспілки, яка є стороною колективного договору».

Щодо непогодження позивача про направлення його дій на створення перешкод у діяльності профспілки відповідач зазначає, що, на його думку, позивач сам підтверджує небажання належного функціонування профспілки у ПРАТ «ІНГЗК».

Стосовно невиконання умов Колективного договору в частині забезпечення профспілки транспортом, приміщенням та сплатою платежів на культурно - масову роботу, відповідач зазначає, що в даному випадку позивач намагається маніпулювати фактами, які підтверджуються документально.

У відзивах на апеляційну скаргу представники позивача та представник третьої особи просять рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на їх думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» - Баляна А.С., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представників позивача ОСОБА_1 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, представника третьої особи ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» - Новікова М.О., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзивів на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 25.11.2019 року від Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» до наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» надійшла Вимога про розірвання трудового договору (контракту) з генеральним директором приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 .

Відповідно до Протоколу № 06-09-2019 засідання Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» від 06.09.2019 року, профактив у кількості 14 членів вирішив: « ОСОБА_12 вийти з вимогою до Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про розірвання трудового договору (контракту) з генеральним директором Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 через відмову в участі у колективних переговорах, порушення Закону України «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності», законодавства про працю, про колективні договори та угоди».

Водночас у вищезгаданому протоколі зазначено, що ОСОБА_12 по першому питанню порядку денного розгляд ситуації, що склалася у взаємовідносинах з адміністрацією Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», зокрема відмови від участі в колективних переговорах доповів: «досвід спілкування з адміністрацією Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» показав неповагу до незалежних профспілок, що діють на підприємстві та їх членів. При цьому порушуються права працівників, що входять до цих профспілок, порушуються трудове законодавство та законодавство про профспілки, умови колективного договору та галузевої угоди. При цьому наводить приклади. Згідно з протоколом, «за» пропозицію «вийти з вищезазначеною вимогою» проголосували 14 членів профактиву, «проти» та «утримались» - 0.

Також зазначено, що ОСОБА_12 по питанню другому - розгляд випадків виявлених професійних захворювань працівників Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» членів профспілки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 доповів: «актами розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 18.07.2019 року та 02.08.2019 року були встановлені причини професійних захворювань працівників Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» членів Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» Літвяка П.І. і ОСОБА_9 . Причинами в обох випадках зазначена - недосконалість технологічного процесу та механізмів. Відповідно до п.19 кожного акту, з метою ліквідації і запобігання виникнення хронічних професійних захворювань генеральному детектору Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» запропоновано: «1. Розробити та запровадити заходи щодо усунення впливу шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища та трудового процесу, що призвели до професійних захворювань; 2. Підвищити контроль відповідальних осіб та працюючих забезпеченням та використанням ЗІЗ дихання та інших засобів індивідуального та колективного захисту; 3. Інформувати про вжиття запропонованих заходів Професійної спілки «професійна спілка чесних працівників» до 01.09.2019 року».

Водночас у протоколі зазначено про те, що слухали ОСОБА_13 по питанню 2 порядку денного, який доповів: «з огляду на те, що умови праці та стан робочих місць викликає професійні захворювання не тільки у ЗЦ та Руднику, необхідно провести профспілковий аудит і в ЦТА з метою контролю за станом ОП та умов праці. Крім того, оскільки ОСОБА_8 є також членом виборчого органу НПГУ Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників», необхідно залучити до аудиту і цю профспілку».

Звертаючись до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» у формі протоколу № 06-09-19 від 06.09.2019 засідання Профактиву, відносно розірвання трудового договору (контракту) із генеральним директором Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 , позивач посилався на те, що рішення Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» у формі протоколу №06-09-2019 від 06.09.2019 року є незаконним, а факти порушень, наведених у протоколі, надуманими та такими, що не відповідають дійсності та на те, що станом на дату звернення з позовом на Приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» діє колективний договір у редакції, прийнятій 18 квітня 2014 року на конференції трудового колективу, та укладеного між генеральним директором підприємства, як представником роботодавця, та Головою Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», тому оскаржуване позивачем рішенння прийняте неуповноваженою особою.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Професійна спілка «Професійна спілка чесних працівників» не була стороною колективного догвору та не приймала участь у його укладенні, у відповідача відсутні повноваження на прийняття оскаржуваного рішення та перелічені в оскаржуваному рішенні порушення трудового законодавства з боку генерального директора Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 , які могли б стати підставою для висування вимоги професійною спілкою «Професійна спілка чесних працівників» про розірвання з ним трудового договору на підставі ст.33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 45 КЗпП України, на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Якщо власник або уповноважений ним орган, або керівник, стосовно якого пред`явлено вимогу про розірвання трудового договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) до суду у двотижневий строк з дня отримання рішення. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення.

Таким чином, зазначена норма закону передбачає право керівника, відносно якого пред`явлено вимогу про розірвання трудового договору, на оскарження безпосередньо до суду рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про ініціювання розірвання трудового договору з ним і не пов`язує можливість такого оскарження з прийняттям власником або уповноваженим ним органом рішення про розірвання трудового договору.

Відповідно пункту 9 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професiйнi спiлки, їх права та гарантiї дiяльностi», до повноважень виборного органу первинної профспiлкової органiзацiї на пiдприємствi, в установi, органiзацiї належить право ухвалювати рiшення про вимогу до роботодавця розiрвати трудовий договiр (контракт) з керiвником пiдприємства, установи, органiзацiї, якщо вiн порушує цей Закон, законодавство про працю, ухиляється вiд участi в переговорах щодо укладення або змiни колективного договору, не виконує зобов`язань за колективним договором, допускає iншi порушення законодавства про колективнi договори.

Аналізуючи термінологію Кодексу законів про працю, ст. 12 КЗпП України однією з сторін колективного договору він називає власника, а другою стороною є первинна профспілкова організація, якщо вона брала участь у колективних переговорах.

З наведеного вбачається, що для виникнення юридично - обов`язкових відносин між сторонами повинен мати місце укладений між ними колективний договір.

Згідно ст.10 Закону України «Про колективні договори і угоди», колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Колективний договір укладається на основі прийнятих сторонами зобов`язань, виходить з того, що сторони колективного договору у процесі колективних переговорів беруть на себе певні зобов`язання, після чого укладається колективний договір.

Колективний договір не тільки забезпечить можливість рівної юридичної відповідальності суб`єктів правовідносин соціального партнерства, а й сприятиме забезпеченню незалежності представників працівників від роботодавця, зміцненню самих профспілок. При цьому первинна профспілкова організація зберігає за собою функції представника профспілки у межах господарської сфери роботодавця і може здійснювати функції контролю за дотриманням законодавства про працю та умов правових актів соціального партнерства, а також представляти працівників у галузі індивідуальних трудових відносин.

Умови колективних договорів, які укладені відповідно до чинного законодавства є обов`язковими для сторін, які їх уклали. З наведеного вбачається, що саме колективний договір є джерелом обов`язків, а не навпаки.

Умови колективного договору (нормативні і зобов`язальні) мають юридично-обов`язковий характер, а це означає, що його положення застосовуються не лише сторонами трудових правовідносин, а й для регулювання відносин, сторонами яких є трудовий колектив, профспілковий орган (інший орган, уповноважений трудовим колективом на представництво) з однієї сторони, і власник (уповноважений ним орган) з іншої сторони.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у Постанові від 01.10.2019 року у справі № 916/2721/18, провадження № 12-64гс19, правове становище професійних спілок, їх статус та повноваження регулюються Кодексом законів про працю України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Працівники мають право, зокрема, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку. Первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Первинні профспілкові організації здійснюють свої повноваження через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не утворюються, через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів професійної спілки, який діє в межах прав, наданих Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та статутом професійної спілки (ст.2, ч.1, ч.2 ст.246 КЗпП України).

Відповідно до ст.244 КЗпП України, права професійних спілок, їх об`єднань визначаються Конституцією України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом статей 1, 2 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», професійна спілка (профспілка) добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання). Первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі. Професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.

Статтею 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлено, що роботодавець зобов`язаний сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі або організації.

Приписами ст.10 КЗпП України та ст.1 Закону України «Про колективні договори і угоди» визначено, що колективний договір укладається з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про колективні договори і угоди», Колективний договір укладають роботодавець з однієї сторони і один або кілька профспілкових органів, а у разі відсутності таких органів - представниками працівників, обраними і уповноваженими трудовим колективом з іншої сторони.

Як вбачається із матеріалів справи, з наданого відповідачем Статуту Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників», затвердженого установчими зборами (протокол від 10.02.2014 року), вбачається, що Профспілка створена за територіальною ознакою і покликана об`єднувати працівників усіх галузей промисловості, державних службовців, працівників наукових і проектно - конструкторських організацій (установ), працівників сільського та комунального господарства, культури, охорони здоров`я, торгівлі і т.д., громадян, що навчаються, працюють у навчальних закладах, а також працюють за трудовим договором у фізичних осіб-підприємців, пенсіонерів, безробітних на території України. Однак, жодних відомостей про підписання колективного договору ані в оскаржуваному рішенні, ані серед інших долучених до матеріалів справи документів - немає.

Окрім того, сторони у справі не заперечують тієї обставини, що колективний договір між ними ніколи не укладався. Отже відповідач не має відповідних повноважень, що можуть випливати з такого колективного договору.

Такий висновок узгоджується із висновками, викладеними в Постанові Верховного Суду від 18.06.2018 року у справі № 804/2581/16, та Постанові Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі № 266/4331/17.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків стосовно того, що оскільки відповідач не приймав участі в підписанні колективного договору, та не є членом представницького органу профспілок, що свідчить про відсутність у відповідача повноважень на прийняття оскаржуваного рішення.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивач свідомо ігнорує факт, що на підприємстві може діяти декілька професійних спілок, в тому числі й профспілкова організація відповідач по справі та суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про те, що оскаржуване позивачем рішення не можна вважати спільною волею (інтересом) всього колективу, оскільки відповідачем по справі не доведено ігнорування позивачем факту існування Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників». При цьому слід зауважити, що на Приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» працює приблизно 5 тис. працівників, тоді як з оскаржуваного рішення вбачається, що воно прийняте фактично чотирнадцятьма особами, що при відсутності колективного договору з Приватним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», додатково вказує на те, що оскаржуване рішення не може виражати спільну волю (інтерес) всього колективу Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на звільнення генерального директора.

Колегія суддів вважає таким, що не знайшов свого підтвердження пукт оскаржуваного позивачем рішення відповідача про ухилення позивача від участі в колективних переговорах.

Так, як вбачається із матеріалів справи, стосовно переписки з підприємством про початок колективних переговорів та ухилення від них, недоведеним є висновок, що всі дії підприємства направлені на те, аби створити перешкоди відповідачеві стати стороною колективного договору. Діючий колективний договір не містить у собі норм, що передбачають можливість приєднання до нього інших сторін, аніж ті, що його уклали.

Статтею 3 Закону України «Про колективні договори і угоди» визначено, що колективний договір укладається між власником або уповноваженим ним органом з одної сторони і однією або кількома профспілками.

Згідно статті 4 Закону України «Про колективні договори і угоди», за наявності на підприємстві кількох профспілок чи їх об`єднань або інших уповноважених трудовими колективами на представництво органів вони повинні сформувати спільний представницький орган для ведення переговорів і укладення колективного договору.

Згідно статті 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.

Згідно приписів ст.10 Закону України «Про колективні договори і угоди», будь-яка із сторін, не раніш як за три місяці до закінчення строку дії колективного договору, угоди або у строки, визначені цими документами, письмово повідомляє інші сторони про початок переговорів.

За приписами ст.12 Кодексу законів про працю України, якщо на підприємстві, в установі, організації створено кілька первинних профспілкових організацій, вони повинні на засадах пропорційного представництва (згідно з кількістю членів кожної первинної профспілкової організації) утворити об`єднаний представницький орган для укладення колективного договору. В цьому разі кожна первинна профспілкова організація має визначитися щодо своїх конкретних зобов`язань за колективним договором та відповідальності за їх невиконання. Первинна профспілкова організація, що відмовилася від участі в об`єднаному представницькому органі, позбавляється права представляти інтереси працівників при підписанні колективного договору.

Із наданих сторонами доказів вбачається, що на Приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» діють 3 профспілки.

Доказів існування об`єднаного представницького органу, в розумінні вказаних вище положень закону, сторонами не надано.

З огляду на те, що колективний договір діє до 31.12.2022 року, то і початок колективних переговорів можливий лише за три місяці до закінчення строку дії Колекстивного договру, а саме з 30.09.2022 року, тому не заслуговують на увагу твердження відповідача про те, що Професійну спілку «Професійна спілка чесних працівників» не допускають до колективних переговорів щодо укладення колективного договору.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження перелічених в оскаржуваному рішенні порушеннь трудового законодавства з боку генерального директора Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 , які могли б стати підставою для висування вимоги Профспілки про розірвання з ним трудового договору на підставі ст.33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», з огляду на наступне.

Звернення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) з вимогою про розірвання трудового договору (звільнення) є обґрунтованим виключно у випадках неодноразових, триваючих порушень керівником підприємства вимог законодавства про працю, про колективні договори і угоди, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», за якими раніше вживалися заходи реагування у вигляді внесення подань в порядку ч.7 ст.20, ч.9 ст.21 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», або ж при вчиненні одноразового грубого порушення вимог законодавства про працю, про колективні договори і угоди, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», яке вчинено за таких обставин, та є настільки виключно тяжким (в сенсі завданих чи можливих наслідків порушення вимог законодавства, трудових прав громадян, тощо), що вжиття засобів реагування шляхом внесення подань є очевидно невідповідним вчиненим порушенням в силу їх м`якості чи неспроможності усунення вказаних порушень.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

На підставі наведеного вище, на думку колегії суддів, позивач, звертаючись до суду з даним позовом, довів належними та допустими доказами відсутність з його боку неповаги до діяльності на підприємстві Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» та ігнорування її вимог та пропозицій.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог позивача посилання відповідача в апеляційній скарзі на невиконання умов колективного договору в частині забезпечення профспілки транспортом, приміщенням та сплатою платежів на культурно-масову, фізкультурно-оздоровчу роботу колегія суддів вважає безпідставним, оскільки Приватним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» було надано відповідь відповідачу від 09.08.2019 року з проханням уточнити вимоги до приміщення, що потребує профспілка. При цьому відповідь на зазначений лист було отримано Приватним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» лише 23.10.2019 року, таким чином висновок, викладений у Протоколі від 06.09.2019 року про порушення ним чинного законодавства через ненадання того, що вимагає відповідач, є передчасним.

При цьому посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач по справі не забезпечив Професійну спілку «Професійна спілка чесних працівників» транспортом та не забезпечив оплату платежів на культурно-масову, фізкультурно-оздоровчу роботу не підтверджені належними та допустимими доказами.

Отже, відповідачем по справі не доведено незабезпечення позивачем Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» коштами на культурно - масову, фізкультурно - оздоровчу роботу, транспортом, приміщенням, обладнанням та незабезпечення, в порушення ст.42 ЗУ «Про професійні спілки».

Як вбачається із матеріалів справи, лист від 28.01.2019 року про коригування графіку руху автобусів був переданий до організації-перевізника «Севертранс» для подальшого розгляду, оскільки Приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» не є підприємством, що надає зазначені у листі транспортні послуги з перевезення працівників.

Лист від 28.01.2019 року стосовно облаштування центрального водотоку на станції Горизонт +90 м. було розглянуто, та як вбачається із матеріалів справи прийнято рішення про те, що облаштування централізованого водотоку недоцільно через технічні ускладнення та ризик його перемерзання у зимній період часу, а забезпечення працівників питною, а техніки - технічною водою здійснюється шляхом транспортування її спеціалізованим транспортом.

Стосовно листа від 12.02.2019 року про проблеми з водою в АПК ЗЦ, як вбачається із матеріалів справи, зазначений лист прийнято до уваги та наразі на підприємстві реалізується інвестиційний проект щодо облаштування гарячого водопостачання ряду структурних підрозділів, у тому числі й АПК ЗК, що підтверджується засвідченою копією договору з підрядною організацією, що виконує ці роботи - 4082-02 від 03.05.2019 року.

Лист від 05.04.2019 року щодо коригування введеного без узгодження з відповідачем «Положення про оплату праці» був розглянутий позивачем та, оскільки відповідач не є стороною колективого договору, який діє до 31.12.2022 року та яким регулюються питання про оплату праці працівників, вказаний лист не потребував відповіді.

Лист від 08.04.2019 року особисто позивачем не розглядався, оскільки був адресований директору з персоналу та соціальних питань Бойченко О.П., у зв`язку з чим відсутні підстави вважати наявність порушення в даному випадку з боку позивача.

Щодо Листа-пропозиціі від 03.05.2019 року про проведення спільного засідання з питання відправки дітей в ДОТ «Альбатрос» відповідачем не зазначено, в чому саме полягає порушення.

Стосовно листа від 07.05.2018 року про встановлення придбаних термометрів відповідачем не зазначено, в чому саме полягає порушення і яким чином підприємство, та особисто позивач, перешкоджає законній діяльності профспілки, не заборонивши та не чинивши перешкод для їх встановлення на робочих місцях.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на не надання транспорту для перевезення хворого працівника - ОСОБА_4 , колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, як вбачаєтсья із матеріалів справи, на момент усного звернення голови Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» щодо надання машини «Швидка допомога» для транспортування працівника в м. Дніпро, на Приватному акціонерному товаристви «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» був лише один транспортний засіб, що міг би бути використаний для перевезення, але він не міг бути наданий через необхідність цілодобового чергування з метою забезпечення безпеки працівників, що задіяні у виробничому процесі, який є безперервним.

Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення, які стосуються розподілу путівок в дитячий табір та на турбази, то з матеріалів справи вбачається, що путівки для членів Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників», що придбало підприємство, передавалися працівникам цієї профспілки (том 1 а.с.94-97,102).

При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про безпідставність посиланнь в рішенні Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» у формі протоколу № 06-09-19 від 06.09.2019 року на дискримінацію працівників за ознакою належності їх до профспілки, оскільки вказані обставини також не знайшли свого підтвердження, так як на момент звернення членів Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 про надання путівок вони були відсутні, однак надані одразу як з`явились, що не заперечується відповідачем по справі.

При цьому матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , просили надати путівки лише в м. Трускавець, які на той момент були відсутні на підприємстві, про що останнім надана письмова відповідь. В той же час працівникам ОСОБА_15 , ОСОБА_5 та членам їх сімей були надані путівки на базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, підприємство фінансує придбання путівок для оздоровлення дітей, на підтвердження чого позивачем надано довідку про придбані впродовж 2018 - 2019 років путівки для членів Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» та їх дітей (том 1 а.с.94-97,102), тому посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що путівки, що призначені для Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» були передані іншим профспілкам колегія суддів вважає безпідставними.

При цьому слід зауважити, що посилання відповідача в апеляційній скарзі на ненадання в тижневий термін інформації на запити профспілки з питань умов праці, оплати праці працівників, а також соціально-економічного розвитку підприємства, установи, організації та виконання колективних договорів та угод не конкретизоване та відповідачем, відповідо до вимог ст. 12,81 ЦПК України, не доведено.

Не знайшли свого підтвердження й викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача про невиконання позивачем п.7.10 колективного договору та п 8.6 галузевої угоди, оскільки позивачем по справі надано докази на підтвердження того, що абсолютно всім працівникам, які є членами Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників», була повернута вартість проїзних документів у заробітну плату, чого не заперечує і відповідач.

При цьому повернення таких коштів працівникам, а не переахування їх відповідачу, не є порушенням з боку адміністрації Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», а тому не є підставою для звернення до Наглядової ради підприємства з вимогою про розірвання трудового договору з генеральним директором ОСОБА_1 .

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про невиконання позивачем вимог ст.29 КЗпП, п.3.14 Галузевої угоди, Наказу Мінпраці та Соцполітики №336 від 29.12.2004 року, оскільки як вбачається із матеріалів справи, члена Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» ОСОБА_2 ознайомлювали з розробленою робочою інструкцією, однак він відмовився ставити підпис про ознайомлення. Незгода працівника з робочою інструкцією не може бути визнана невиконанням позивачем перелічених норм законодавства та нормативно правових актів.

На підставі наведеного вище колегія суддів погоджується з висноком суду першої інстанції про відсутність перелічених в оскаржуваному позивачем рішенні Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» у формі протоколу № 06-09-19 від 06.09.2019 року порушення трудового законодавства з боку генерального директора Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 , які могли б стати підставою для висування вимоги Профспілки про розірвання з ним трудового договору на підставі ст.33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку що підприємство виконало свої зобов`язання по транспортуванню дітей працівників, до дитячих закладів оздоровлення, оскільки, відповідно до вимом ст.ст.12,81 ЦПК України, доказів того, що підприємство не виконало вказані зобов`язання матеріали справи не містять.

Не можуть бути підставою для скасування рішення та відмови в задоволенні позовних вимог доводи апеляційної скарги про те, що позивачем, в порушення ст.29 КЗпП, п.3.14 Галузевої угоди, наказу Міністерства праці та Соціальної політики № 336 від 29.12.2004 року не були розроблені посадові інструкції, оскільки посилання на допущені позивачем порушення в цій частині не конкретизовані та не зазначено про які саме посадові інструкції, окрім викладених у Вимозі стосовно робочої інструкції ОСОБА_2 , йде мова. При цьому, 01.02.2019 року ОСОБА_2 ознайомлювали з розробленою посадовою інструкцією, однак він відмовився ставити підпис про онеайомлення, про о був складений відповідний Акт. Вподальшому було розроблено нову робочу інструкцію ОСОБА_2 від 29.05.2019 року, з якою останній ознайомився, однак підписав зауваження про те, що він не згоден з деякими вказаними пунктами, отже, станом на 06.09.2019 року зазначене порушення було усунуто.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги відповідача щодо дискримінації працівників за ознакою їх належності до профспілки, та не виконання п.1.5 Колективного договору, та п.5.15. Галузевої угоди, та про те, що відповідач зазначає, що позивач намагається приховати своє ставлення до членів профспілки відповідача, однак насправді в своїй позовній заяві зазначає: «посилання осіб на п.2.7 додатку №16 (до колективного договору) не є правильним, оскільки цей пункт регулює придбання путівок, працівниками підприємства, що є членами профспілки, яка є стороною колективного договору», оскільки вказані довои не підверджені належними та допустими доказами в розумінні ст.ст.12,81 ЦПК України

Отже, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 жовтня 2020 року.

Головуючий:

Судді: