Дата документу 01.09.2020 Справа № 320/9998/13-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №320/9998/13 Головуючий у 1 інстанції: Урупа І.В.
Провадження № 22-ц/807/2670/20 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«01» вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2020 року про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2014 року позов ПАТ «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором №6811617 від 02 вересня 2008 року, що складається з заборгованості за кредитом - 167664,29 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 21068,39 грн., пені - 31350,98 грн. та штрафів - 1748,80 грн., всього - 221832,46 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В червні 2020 року АТ «Перший Український міжнародний банк» звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В обґрунтування вимог зазначило, що 17 липня 2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області видано виконавчий лист № 320/9998/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 6811617 від 02 вересня 2008 року в розмірі 221 832,46 грн.

Вказаний виконавчий лист було пред`явлено на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції, постановою державного виконавця від 26 серпня 2014 року відкрито виконавче провадження ВП № 44500634.

У зв`язку з відсутністю у банка будь-якої інформації щодо проведених виконавчих дій та винесених постанов відносно примусового виконання вищевказаного виконавчого документу, АТ «Перший Український міжнародний банк» здійснило перевірку Автоматизованої системи виконавчого провадження даних по ВП № 44500634, де було встановлено, що державним виконавцем 29 жовтня 2014 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Станом на 30 березня 2020 року на адресу стягувача АТ «Перший Український міжнародний банк» виконавчий документ не надходив, у зв`язку з чим 30 березня 2020 року АТ «Перший Український міжнародний банк» було направлено до виконавчої служби заяву про повернення виконавчого документ стягувачу разом з постановою про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням № 44500634, або надати докази отримання АТ «Перший Український міжнародний банк» зазначених документів.

На час звернення до суду відповідь від Мелітопольського міськрайонного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) стягувачем не отримано.

Крім того, 05 червня 2020 року АТ «Перший Український міжнародний банк» проведено перевірку книг вхідної кореспонденції відділу документаційного забезпечення АТ «ПУМБ», та встановлено, що за період з 29 жовтня 2014 року по 05 червня 2020 року на адресу банку зазначений виконавчий лист не надходив, та складено відповідний акт про неотримання виконавчого документу.

У зв`язку з втратою виконавчого листа при листуванні, банк позбавлений можливості повторно пред`явити виконавчий лист до виконання.

На підставі зазначеного просило видати дублікат виконавчого листа № 320/9998/13-ц та поновити строку пред`явлення дублікату до виконання.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2020 року заяву АТ «Перший Український міжнародний банк» задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області на підставі рішення від 27 лютого 2014 року по цивільній справі № 320/9998/13-ц за позовом ПАТ «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк», заборгованості за кредитним договором № 6811617 від 02.09.2008 року, що складається з заборгованості за кредитом - 167664 грн. 29 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 21068 грн. 39 коп., пені - 31350 грн.98 коп. та штрафів - 1748 грн.80 коп., а всього - 221832 грн.46 коп., та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк», витрат на сплату судового збору в розмірі 2218 грн. 46 коп.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа (дублікату), виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області на підставі рішення від 27 лютого 2014 року по цивільній справі № 320/9998/13-ц.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що ЦПК України передбачено видача дублікату виконавчого листа за заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, недоведеність втрати виконавчого листа, банком не було наведено поважних причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, неналежне повідомлення про розгляд справи, просив скасувати ухвалу суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні заяви.

ПАТ «Перший Український міжнародний банк» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що товариством не було пропущено строк для отримання дублікату виконавчого листа, в матеріалах справи відсутні докази отримання товариством виконавчого листа від відділу державної виконавчої служби, відділом державної виконавчої служби не було повідомлено банк про закінчення виконавчого провадження, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено обов`язку стягувача цікавитись станом виконавчого провадження.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За приписами ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Матеріалами справи підтверджується, що в вересні 2013 року ПАТ «Перший Український міжнародний банк» звернулось суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2014 року позов ПАТ «Перший Український міжнародний банк» задоволено. Стягнуто з відповідача на користь Публічного акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» заборгованість в сумі 221832,46 грн., судові витрати в сумі 2218,46 грн. (а.с.123-125).

Як вбачається з тексту зазначеного рішення суду, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення.

У квітні 2014 року представник ПАТ «Перший Український міжнародний банк» звернувся до суду із заявою про видачу копії заочного рішення суду та виконавчих листів, які просив направити за адресою: м.Київ,вул. Андріївська,4, 04070 (а.с.149).

Матеріалами справи, а саме повідомленнями про вручення поштового відправлення підтверджується факт направлення виконавчих листів та отримання цих документів стягувачем за вказаною адресою 28 липня 2014 року (а.с.152-154).

Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання встановлено до 26 травня 2015 року (а.с.159).

Постановою державного виконавця ВДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Малютіною І.О. 26 серпня 2014 року відкрито виконавче провадження щодо виконання вищезазначених виконавчих листів (а.с.160).

За Інформацією з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавче провадження закінчено 29.10.2014 року на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" (направлення виконавчого документу за належністю до іншого відділу ДВС) (а.с.162-164).

За приписами ч. 1 ст. 371 ЦПК України в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали суду стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічні положення містить ст. 433 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи апеляційним судом.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Норми ЦПК України та Закон України "Про виконавче провадження" не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, зокрема, пред`явлення виконавчого листа до виконання; вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права.

Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України").

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі "Устименко проти України" заява № 32053/13 ).

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до вимог ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

За приписами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Матеріали справи не містять доказів належного повідомлення судом ОСОБА_1 про розгляд справи за заявою АТ «Перший Український міжнародний банк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Задовольняючи заяву ПАТ «Перший Український міжнародний банк» про видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції обмежився посиланням та Акт перевірки книг вхідної кореспонденції від 05.06.2020 року, наданий стягувачем, зазначивши про те, що згідно цього акту встановлено, що за період з 29.10.2014 року по 05.06.2020 року на адресу АТ «Перший Український міжнародний банк» зазначений виконавчий лист поштою не надходив.

Проте за матеріалами справи виконавчий лист державним виконавцем ВДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Малютіною І.О. 29 жовтня 2014 року був направлений до іншого відділу державної виконавчої служби, а не повернутий стягувачу (а.с.163).

Отже, задовольняючи заяву АТ «Перший Український міжнародний банк» про видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції не встановив, чи дійсно виконавчий лист було втрачено, коли та за яких саме обставин він був втрачений.

Поновлюючи строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, суд першої інстанції не дав оцінку зазначеним АТ «Перший Український міжнародний банк причинам його пропуску, не перевірив, чи є зазначені причини об`єктивними та чи підтверджуються належними і допустимими засобами доказування, оскаржувана ухвала суду не містить викладення мотивів, з яких суд дійшов передчасного висновку про задоволення заяви АТ «Перший Український міжнародний банк», чим допустив неповноту з`ясування обставин справи.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційних скарг частково знайшли своє підтвердження.

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому вона у відповідності до вимог п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду питання.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2020 року у цій справі скасувати та справу повернути до суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 03 вересня 2020 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова