Справа № 185/6066/20
Провадження № 2-о/185/318/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 жовтня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Трубіциної А.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката М`ясоєдова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України,

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Як зазначає заявник, встановлення даного факту необхідно йому для отримання паспорту громадянина України.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що судове засідання призначено на понеділок, що є вихідним днем згідно графіку роботи територіальних підрозділів ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.

Представник заявника заперечував проти відкладення розгляду справи, оскільки це призведе до затягування судового розгляду та порушення прав заявника. Також представник заявника наголосив на тому, що заінтересованій особі належним чином було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, зазначена у заяві причина неявки не є поважною.

Зважаючи на те, що представником Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не надано письмових заперечень по суті заяви, не обґрунтовано необхідності обов`язкової участі представника ГУ ДМС у судовому засіданні, враховуючи думку заявника та його представника, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи.

З доданих до заяви документів видно, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Грозний Чеченської Республіки Російської Федерації, звертався з заявою до Павлоградського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою щодо встановлення особи. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави (а.с.20).

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звертався до Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про втрату особистих документів (а.с.18).

Згідно записів у трудовій книжці заявника він у період з 04 липня 1989 року по 16 травня 1991 року проходив службу в армії, у період з 18 березня 1992 року по 04 серпня 1993 року працював на Павлоградській станції технічного обслуговування (а.с.8).

16 липня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області згідно актового запису № 483 був зареєстрований шлюб ОСОБА_1 з ОСОБА_2 (а.с.17).

27 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області було повторно видане свідоцтво про народження ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками дитини записані громадяни України ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.11).

Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надано відповідь на заяву ОСОБА_1 стосовно зазначення громадянства батька в актовому записі про народження ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

Згідно цієї відповіді громадянство батьків в актовому записі про народження дитини та громадянство наречених в актовому записі про шлюб зазначається відповідно до паспортів.

При державній реєстрації шлюбу ОСОБА_1 був пред`явлений паспорт зразка НОМЕР_1 , виданий 03 листопада 1987 року Ленінським УМВС м.Грозного.

В актовому записі про шлюб № 483, складеному 16 липня 1994 року, зазначено громадянство ОСОБА_1 «громадянин України» та місце проживання « АДРЕСА_1 ».

Так само при реєстрації народження ОСОБА_3 в актовому записі № 709 від 10 липня 1995 року громадянство батька ОСОБА_1 зазначено «громадянин України» відповідно до пред`явленого паспорту зразка РСРС, де на той час проставлялася відмітка про громадянство України.

З цього можна зробити висновок, що ОСОБА_1 мав паспорт громадянина колишнього СРСР, в якому був проставлений штамп про набуття громадянства України. Цей паспорт був втрачений заявником, про що він заявив до відділу поліції та Державної міграційної служби (а.с.12, 18).

Заявник за його згодою був допитаний у судовому засіданні як свідок відповідно до положень статті 234 ЦПК України, пояснив, що він після служби в армії у липні 1991 року прибув у м.Павлоград, де мешкали його родичі, і з того часу постійно проживає в Україні. З липня 1991 року він проживав у будинку своєї двоюрідної бабусі ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , працював неофіційно, у березні 1992 року прописався за цією ж адресою. В подальшому після укладення шлюбу він прописався в будинку дружини за адресою АДРЕСА_2 . При укладенні шлюбу а також реєстрації народження дитини він пред`являв до органу реєстрації актів цивільного стану паспорт зразка колишнього СРСР зі штампом про громадянство України. Цей штамп йому поставили після проголошення незалежності України, також державною податковою інспекцією йому був присвоєний ідентифікаційний податковий номер, який він вказав у заяві. Приблизно у 2003-2004 роках під час переїзду він загубив свій паспорт громадянина колишнього СРСР зі штампом про громадянство України. Без цього паспорта він не може підтвердити своє громадянство та отримати новий паспорт.

Суд приймає пояснення ОСОБА_1 в якості свідка як належний доказ у справі, оскільки ці пояснення узгоджуються з іншими матеріалами справи і нічим не спростовуються.

За таких обставин суд вважає можливим встановити факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Згідно з ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю заяву ОСОБА_1 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Грозний Чеченської Республіки Російської Федерації, постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

-Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, 49000 м.Дніпро, вул.Липинського, 7, ,

Суддя У. М. Болдирєва