Справа № 315/126/20
Номер провадження № 2/315/190/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року

Гуляйпільський районний суд Запорізької області в складі головуючого: судді Телегуз С.М., за участю секретаря Дмитренко В.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, в якому вказує, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем до липня 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила сина ОСОБА_3 , батьком якого є відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 05 лютого 2020 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги та просить задовольнити.

Відповідач у підготовче судове засідання також не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідач визнав, пред`явлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем до липня 2019 року.

Перебуваючи в шлюбних відносинах в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22.12.2016 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 178 ( а.с.5).

Згідно ст.180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, домовленості між останньою та відповідачем про способи виконання обов`язку утримувати дитини не досягнуто, тому позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 265 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.

Тож, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 19, 76-83, 223, 247, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 191 СК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частині від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.01.2020 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в доход держави в сумі 840,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: С.М.Телегуз