ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3290/19
провадження № 6/753/931/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2020 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Ляшенко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про визнання судового наказу, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 01 березня 2019 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що не підлягає виконанню, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 на підставі ст. 432 ЦПК України звернувся до суду із заявою про визнання судового наказу, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 01 березня 2019 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з нього - ОСОБА_1 на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що не підлягає виконанню, з підстав того, що син ОСОБА_3 перебуває на його утриманні й судовим наказом Дарницького районного суду м. Києва від 02 квітня 2020 року за його заявою стягуються на його користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник ОСОБА_1 заяву підтримав з тих же підстав та просив її задовольнити, визнавши той факт, що він з ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 проживають в одній квартирі, рішення суду щодо визначення місця проживання дитини з ним, як батьком, немає. Вважає, що за наявності двох судових наказів - одного - ОСОБА_2 , другого - його - ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , один із них - за заявою ОСОБА_2 має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки син прожитиває з ним у квартирі, яка належить на праві власності саме йому, й саме він несе витрати на її утримання, а ОСОБА_2 такі витрати не несе, будучи користувачем квартири, у якій проживає.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 не визнала та просила відмоити у її задоволенні за необгрутнованістю та безпідставністю, вважаючи, що вони проживають однією сім`єю у одній квартирі, проте дитина знаходиться на її утриманні.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання (ч.3 ст. 432 ЦПК України).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи/стягувача, їх доводи та заперечення, вивчивши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, її обґрунтування, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, дослідивши матеріали заяви у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку про залишення її без задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що судовим наказом, виданим Дарницьким районним судом м. Києва 01 березня 2019 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від його заробітку/доходу щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, й до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дня пред`явлення заяви до суду - 11.02.2019 року (а.с. 13).

Окрім того, судовим наказом, виданим Дарницьким районним судом м. Києва 02 квітня 2020 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від її заробітку/доходу щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, й до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дня пред`явлення заяви до суду - 28.10.2019 року (а.с. 51).

Суд, відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Норма ч.2 ст. 432 ЦПК України має чітку конструкцію й передбачає, що у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Проте, заявником не наведено підстав та не надано надав доказів про те, що судовий наказ, виданий Дарницьким районним судом м. Києва від 01 березня 2019 року було видано помилково або обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин, на підставі яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, а його посилання на підставу того, що неповнолітній син, на користь якого стягуються з нього аліменти, проживає з ним як батьком у квартирі, яка на праві власності йому належить й саме він несе витрати на її утримання, а матір дитини такі витрати по квартирі не несе, будучи її коритувачем, а тому у суду не було підстав стягувати з нього аліменти на утримання дітей, є хибною й необґрунтованою позицією.

Окрім того, несення заявником витрат за комунальні послуги, не може включатися у витрати на утримання дитини, й бути підставою длявизнання судового наказу, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 01 березня 2019 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що не підлягає виконанню.

Так, посилання заявника на помилковість видачі такого судового наказу - неповне з`ясування дійсних правовідносин, вважаючи, що син ОСОБА_3 проживає із заявником як батьком, а тому у суду не було підстав стягувати з нього аліменти на утримання дитини, є безпідставним, оскільки при видачі такого судового наказу суд помилки не допустився, прийняв рішення на підставі поданих ОСОБА_2 доказів, що не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково згідно положення ч.2 ст. 432 ЦПК України, більше того - рішення суду щодо визначення місця проживання дитини із заявником як батьком, немає, що визнається таким таким заявником й про те, що вони проживають разом єдиною сім`єю у одній квартирі.

Так, у відповідності до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ видається судом, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відтак, судом встановлено, що оспорюваний судовий наказ не був виданий помилково, відсутності обов`язку боржника повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, не встановлено, а тому правових підстав для його визнання такими, що не підлягає виконанню, немає.

На підставі вищевикладеного та, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, керуючись ст. 432 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про визнання судового наказу, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 01 березня 2019 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що не підлягає виконанню, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Копію ухвали направити заінтересованим особам невідкладно після її оголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України та ст.297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України та КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: