печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Волкової С.Я. при секретарі Бурому Є.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Литвина О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Громадської організації «Центр протидії корупції» про захист честі, гідності та ділової репутації шляхом визнання інформації недостовірною та спростування інформації (шляхом вилучення),

установив:

02.04.2020 р. ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Громадської організації «Центр протидії корупції», просить визнати недостовірною інформацію, що розміщена за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: твердження, що ОСОБА_2 являється національним публічним діячем; зобов`язати відповідача спростувати інформацію шляхом вилучення (видалення) всіх даних щодо ОСОБА_2 , що розміщена за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , та будь-яких інших згадувань про нього з Відкритого реєстру національних публічних діячів України. Позов ОСОБА_2 обґрунтований тим, що йому стало відомо, що про нього у мережі Інтернет у Відкритому реєстрі національних публічних діячів України розміщено інформацію та створено досьє національного публічного діяча, доступне за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, в досьє міститься наступна інформація про нього: фотографічне зображення з його обличчям; прізвище, ім`я та по-батькові; дата народження; займана посада; дата складання повноважень; інформація про особисті зв`язки з фізичними особами; інформація про доходи, нерухомість, до того ж у досьє йому надано статус національного публічного діяча. Зазначене досьє та інформація у ньому розміщені з порушенням прав людини, законодавства про захист персональних даних та містять недостовірні відомості, оскільки з 2017 р. не являється національним публічним діячем, у 2014 р. склав повноваження народного депутата України. Автором, адміністратором та власником Відкритого реєстру національних публічних діячів України виступає Громадська організація «Центр протидії корупції», у реєстрі міститься близько сорока тисяч профайлів (досьє) осіб, котрі, на думку відповідача, мають статус національних публічних діячів, а також нібито пов`язаних з ними та близьких до них осіб. Основна мета реєстру, як це декларується на відповідному веб-сайті, - надання інформації суб`єктам фінансового моніторингу, зокрема, банківським установам, про належність тих чи інших осіб до категорії національних публічних діячів. Позивач у позовній заяві зазначає, що Служба фінансового моніторингу України включила реєстр до своїх Методичних рекомендацій щодо виявлення публічних діячів та забезпечення проведення фінансового моніторингу їх фінансових операцій і в разі розміщення досьє у Відкритому реєстрі національних публічних діячів України виникають негативні для зазначених осіб юридичні наслідки, зокрема, ускладнення взаємодії з банками та іншими фінансовими установами через проходження додаткових верифікацій і процедур, банки до таких осіб застосовують посиленні заходи перевірки походження коштів і можуть відмовляти у відкритті рахунків чи ініціювати блокування рахунків. Враховуючи зазначені наслідки, питання надання статусу національного публічного діяча чітко врегульоване українським законодавством, як і питання обробки інформації про таких осіб, проте при здійсненні діяльності по веденню реєстру Громадською організацією «Центр протидії корупції» вчинено ряд неправомірних дій та порушено його права і положення чинного законодавства, зокрема, порушено право на невтручання в особисте життя, про нього поширено недостовірну інформацію, порушено законодавство про обробку персональних даних.

Ухвалою суду від 24.04.2020 р. відкрито провадження у справі.

Відповідачем Громадською організацією «Центр протидії корупції» подано відзив на позовну заяву.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, всебічно перевіривши обставини справи, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин,вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно абзацу четвертого пункту 25 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, національні публічні діячі - це фізичні особи, які виконують або виконували протягом останніх трьох років визначені публічні функції в Україні, зокрема, народні депутати України.

Судом установлено, що на сайті Громадської організації «Центр протидії корупції» у Відкритому реєстрі національних публічних діячів України за веб-адресою: https://pep.org.ua/uk/person/974 поширено недостовірну інформацію, яка порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача, а саме: у означеному реєстрі стверджується, що ОСОБА_2 являється національним публічним діячем.

Зазначену інформацію поширено серед невизначеного кола осіб шляхом розміщення в мережі Інтернет.

Отже позивач, який склав повноваження народного депутата України у 2014 р., не являється національним публічним діячем з 2017 р., факт припинення повноважень депутата України VII скликання ОСОБА_2 підтверджується інформацією з веб-сайту Верховної Ради України, там же наявна інформація, що дата припинення депутатських повноважень: 27 листопада 2014 р.

Встановлено, що позивачем було вжито заходів для досудового врегулювання спору, а саме: на адресу Громадської організації «Центр протидії корупції» було направлено відповідну заяву від 26.02.2020 р., яку, вказує позивач, було проігноровано.

Статтями 3, 28 Конституції України проголошено найвищою соціальною цінністю людину, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпеку, кожен має право на повагу до його гідності.

Статтею 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 5 Постанови № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні немайнові права.

Згідно статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Згідно статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно статті 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно абзацу 1 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної-фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Верховний Суд у постанові від 10.07.2018 р. у справі № 910/15148/17 зазначив, що за відсутності хоча б однієї з наведених обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно роз`яснень, викладених у абзацах 2-5 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Крім того установлено, що на сайті Громадської організації «Центр протидії корупції» у Відкритому реєстрі національних публічних діячів України за веб-адресою: https://pep.org.ua/uk/person/974 розміщено інформацію та створено досьє національного публічного діяча ОСОБА_2 і у цьому досьє міститься фотографічне зображення з його обличчям; його прізвищем, ім`ям та по-батькові, датою народження; інформація про особисті зв`язки з фізичними особами; отож відповідач, порушуючи законодавство про захист персональних даних, розмістив в досьє персональні дані ОСОБА_2 , чим порушив його право на недоторканість приватного життя.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «S. Та Марпер проти Сполученого Королівська» (заяви № 30562/4, № 30566/4) від 04.12.2008 р. зазначено: «Суд нагадує, що «приватне життя» - широке поняття, якому неможливо дати вичерпне визначення. Воно включає фізичну та психологічну недоторканість особи, тому може охоплювати різні аспекти фізичної та соціальної самоідентифікації особи. Наприклад, такі елементи як прираховування себе до певної статті, ім`я, а також сексуальна орієнтація і статеве життя потрапляють у приватну сферу, яка охоплюється статтею 8 Конвенції. Крім імені людини, її приватне та сімейне життя може включати й інші засоби самоідентифікації особистості та підтримки зав`язків із сім`єю. Важливим елементом приватного життя може бути інформація про стан здоров`я людини. Крім того, суд вважає, що національна приналежність людини також повинна вважатися частиною її приватного життя. Крім того, стаття 8 Конвенції захищає право людини на особистий розвиток, а також її право налагоджувати й розвивати стосунки з іншими людьми та зовнішнім світом. До того ж поняття приватного життя охоплює елементи, які стосуються права людини на своє зображення».

Отже, враховуючи означену правову позицію Європейського суду з прав людини, статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., яка не обмежується захистом лише «внутрішнього кола», в якому особа може жити своїм приватним життям на власний розсуд, повністю виключаючи зовнішній світ, що не входить в це коло, вона також захищає право налагоджувати й розвивати стосунки з іншими людьми та зовнішнім світом, що приватне життя може навіть включати діяльність професійного і комерційного характеру, відповідно, існує сфера взаємодії людини з іншими людьми, навіть у публічному контексті, яка може підпадати під поняття «приватного життя», тому використання прізвища, імені та по-батькові, відомостей про особисті зв`язки ОСОБА_2 є порушенням права позивача на недоторканість приватного життя.

Відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних регулюються Законом України «Про захист персональних даних», метою якого є, зокрема, захист права на невтручання в особисте життя у зв`язку з обробкою персональних даних.

Згідно абзацу 8 статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Згідно частини другої статті 5 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою.

Згідно частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Отже, будь-яка юридична або фізична особа, що збирає, зберігає, використовує чи поширює конфіденційну інформацію про особу, може робити це виключно, якщо є прямо виражена згода відповідної особи, або це прямо дозволено законом, в іншому випадку таке вручання має розглядатися як порушення особистого немайнового права особи на недоторканість приватного життя, і чинне законодавство визначає випадки, у яких обробка персональних даних не вимагає отримання згоди, зокрема, у Законі України «Про захист персональних даних» наводиться перелік випадків, коли персональні дані не можуть бути визнані конфіденційною інформацією, або інформацією з обмеженим доступом, зокрема, персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень; персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», крім відомостей, визначених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції»; інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна (стаття 5 Закону).

Згідно частини другої статті 2 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, виконання цього Закону не є порушенням Закону України «Про захист персональних даних» в частині обробки персональних даних. Обробка персональних даних відповідно до вимог цього Закону здійснюється без отримання згоди суб`єкта персональних даних.

Втім згідно частини першої статті 2 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, дія цього Закону поширювалась на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, фізичних осіб-підприємців, а також на юридичних осіб, їх філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, що забезпечують проведення фінансових операцій на території України та за її межами відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, відповідач же не входить до жодної з перелічених осіб.

Згідно статті 308 ЦК України фотографії та інші твори, на яких зображено фізичну особу, можуть бути публічно показані, відтворені, розповсюджені лише за згодою цієї особи.

Як слідує із позовні заяви ОСОБА_2 , жодна особа, у тому числі, відповідач не зверталася до нього і не отримувала дозволу на публікацію його фотографічного зображення, а використання зображення особи без її на те згоди визнається у практиці Європейського суду з прав людини порушенням права на повагу до приватного життя, зокрема, у рішенні у справі Sciacca проти Італії (заява № 50774/99) від 11.01.2005 р. Суд визнав порушенням статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод публікацію фото громадянки ОСОБА_3 у двох газетах, у рішенні у справі Gurgenidze проти Грузії (заява № 71678/10) від 17.10.2006 р. Суд визнав порушенням статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод публікацію в газеті та в серії статтей фото громадянина ОСОБА_4 .

Стосовно дати народження позивача, то означена інформація є інформацією з обмеженим доступом (абзац 4 частини першої статті 47 Закону України «Про запобігання корупції»).

Суд, враховуючи викладене, ту обставину, що позивач ОСОБА_2 , який склав повноваження народного депутата України у 2014 р., не являється національним публічним діячем з 2017 р., ту обставину, що відповідач поширив інформацію, яка не відповідає дійсності та є недостовірною, оскільки твердження, що ОСОБА_2 являється національним публічним діячем, суперечить положенням Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», зазначену інформацію поширено серед невизначеного кола осіб, така інформація стосується безпосередньо позивача ОСОБА_2 , оскільки його ім`я, фотографічне зображення та інші відомості прямо вказуються у Відкритому реєстрі національних публічних діячів України, означена інформація створює загрозу застосування суворішої процедури перевірки при взаємодії ОСОБА_2 з суб`єктами фінансового моніторингу, котрі відповідно до чинного законодавства мають застосовуватися до визначених законом осіб, крім того, порушено право позивача на недоторканість приватного життя, порушено законодавство про обробку персональних даних, тому, вирішуючи питання про спосіб захисту порушеного права, враховує спосіб, у який було поширено інформацію, враховує позовні вимоги ОСОБА_2 , вважає поширена інформація підлягає спростуванню шляхом вилучення (видалення).

У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у виді судового збору в розмірі 1 681,60 грн відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 8, 32, 62 Конституції України, статтями 16, 275, 277, 308 ЦК України, статтею 30 Закону України «Про інформацію», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», статтями 5, 6 Закону України «Про захист персональних даних», статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., статтями 1, 2 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», статтею 47 Закону України «Про запобігання корупції», статтями 1-23, 76-81, 95, 131, 141, 258-259, 264-265, 280-282, 352, 353, 355ЦПК України, суд

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати недостовірною інформацію про ОСОБА_2 , що розміщена за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: твердження, що ОСОБА_2 являється національним публічним діячем.

Зобов`язати Громадську організацію «Центр протидії корупції» спростувати інформацію шляхом вилучення (видалення) всіх даних щодо ОСОБА_2 , що розміщена за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , та будь-яких інших згадувань про ОСОБА_2 з Відкритого реєстру національних публічних діячів України.

Стягнути з Громадської організації «Центр протидії корупції» на користь ОСОБА_2 1 681,60 грн судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Громадська організація «Центр протидії корупції» (01010, м. Київ, вул. Омеляновича-Павленка, 4/6, офіс 905, ).

Суддя Волкова С.Я.