Справа № 505/2695/20
Провадження № 2-о/505/143/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2020 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Вергопуло А. К.

секретаря судового засідання Ісаченко О. Р.,

за участю:

заявниці ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 30 вересня 2020 року звернулась до суду з заявою видачу обмежувального припису, вказуючи, що з 19 січня 2001 року до 01 жовтня 2010 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , від якого мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вона і ОСОБА_2 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

З 2009 року ОСОБА_2 почав активно і систематично вживати алкогольні напої. З 01 жовтня 2010 року вони перестали спільно проживати, у зв`язку зі вживанням ОСОБА_2 алкогольних напоїв та конфліктами, які виникали між ними, які закінчувались психологічним та фізичним насильством відносно неї як жінки: словесними нецензурними образами, приниженням, погрозами фізичними розправами, фізичним насильством, нанесенням побоїв, залякуванням.

В результаті протиправних дій, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності, та відносно нього було відкрито кримінальне провадження за ст. 126-1 КК України, у якому вона була визнана потерпілою.

З огляду на вищевказані обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить ОСОБА_2 відносно неї, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, вважає, що вона як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заявник просила суд видати обмежувальний припис ОСОБА_2 строком на 6 місяців з заборонами щодо: перебування в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; направити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до Подільської міської ради Одеської області для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Заявниця в судовому засіданні підтримала вимоги заяви та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував.

Вислухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який було розірвано 01 жовтня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 01.10.2010 року.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2019 року, справа №505/180/19, було визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративна відповідальність у виді штрафу.

З постанови вбачається, що ОСОБА_2 01.01.2019 року близько 12 години 30 хвилин, скоїв сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_1 , в ході якої виражався в її адресу грубою нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, чим вчинив психічне насильство в сім`ї.

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2019 року, справа №505/437/19, було визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративна відповідальність у виді штрафу.

З постанови вбачається, що ОСОБА_2 30.01.2019 року близько 18 години, перебуваючи по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, а саме: вдарив ногою свою неповнолітню доньку ОСОБА_4 , 2005 року народження, а також висловлювався брудною лайкою.

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26 квітня 2019 року, справа №505/585/19, провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП було закрито, оголосивши йому усне зауваження, у зв`язку з малозначністю вчиненого.

З постанови вбачається, що ОСОБА_2 , який протягом поточного року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 04.02.2019 року о 11.00 год., знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_1 , під час якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство.

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25 листопада 2019 року, справа №505/3635/19, було визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративна відповідальність у виді штрафу.

З постанови вбачається, що ОСОБА_2 , який протягом поточного року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 03.11.2019 року близько 15 години 30 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_1 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13 вересня 2019 року, справа №505/2890/19, було призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001064 від 15.08.2019 року, відносно ОСОБА_2 .

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017№2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані,, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Частинами 2, 3, 4ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17 квітня 2019 року по справі №363/3496/18, суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 04 грудня 2019 року по справі №607/10122/19.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Із вказаних доказів вбачається, що сварки, сутички та конфлікти між учасниками справи тривають не менше року та такі конфлікти переростають у більш насильницькі дії з боку ОСОБА_2 , його дії мають ознаки психологічного (образи, погрози, висловлювання нецензурними словами, залякування, тощо) тиску, є такими, що порушують психологічну недоторканість заявниці, та вчинялося і фізичне насильство відносно дитини, що виразилось у нанесенні удару ногою.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що кривдник ОСОБА_2 вчиняє психологічне насильство відносно ОСОБА_1 , наявні обґрунтовані ризики вчинення ним насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ч.2 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на шість місяців, а саме: перебування в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку. Встановлених законом.

Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, встановленому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи.

При таких обставинах, суд вважає за можливе застосувати обмежувальні заходи вказані заявником.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Крім того, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону, програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Згідно ч. 6, 7 ст. 28 Закону, кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі.

Враховуючи наведені вище положення, направлення кривдника на проходження програми для кривдників є правом суду, а не його обов`язком. Також необхідно враховувати волевиявлення самого кривдника, який повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі.

За таких обставин,виходячи з матеріалів справи, суд не вбачає безумовних підстав для покладення обов`язку на ОСОБА_2 щодо проходження вказаної програми, а тому заява у вказаній частині задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене заява підлягає частковому задоволенню.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 141,263265, 293, 350-5, 350-6, 350-8 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців з заборонами щодо:

- перебування в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- наближення на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В іншому відмовити.

Допустити рішення суду до негайного виконання. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання

(перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя А. К. Вергопуло

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2020 року.