Справа №173/1234/20
Провадження №2-о/173/67/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

при секретареві - Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами окремого провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2020 року до суду звернулася заявник ОСОБА_1 , із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження без виклику сторін на 01.09.2020 року.

20.08.2020 року від заінтересованої особи надійшли письмові пояснення

Згідно заявлених вимог заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт належності їй атестату № НОМЕР_3 технічного училища № 6 міста Дніпропетровська від 24 липня 1979 року .

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на наступне: вона у зв`язку з призначенням пенсії за віком звернулася до Верхньодніпровського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області.

Працівниками заінтересованої особи зауважено, що період навчання в технічному училищі № 6 м. Дніпропетровська з 01 вересня 1978 року по 24 липня 1979 року не враховується до трудового стажу оскільки в атестат виявлені невідповідності, а саме атестат видано « ОСОБА_1 » (запис вчинений російською мовою), а згідно паспорта громадянина України її дані записані: ОСОБА_1 (російською мовою), тобто прізвище, ім`я і по батькові в дипломі не збігаються із її паспортними даними, що не має можливості встановити належність вказаного документу про освіту їй.

У зв`язку з чим виникає необхідність встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме: атестату № НОМЕР_3 технічного училища № 6 міста Дніпропетровська від 24 липня 1979 року , що й стало підставою звернення до суду.

Заінтересованою особою надані письмові пояснення, відповідно до яких зазначається, що в наданому заявницею атестаті зазначено прізвище, ім`я і по батькові отримувача ОСОБА_1 (українською мовою) і ОСОБА_1 (російською мовою) в той час як згідно паспортних даних прізвище, ім`я, по батькові заявниці ОСОБА_1 ( українською мовою) і ОСОБА_1 (російською мовою), що перешкоджає врахувати даний документ та період навчання при призначенні пенсії.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст заявленої вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що заявниця народилася: ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними паспорта. 26.01.1980 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_2 , та після укладення шлюбу змінила своє дівоче прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . Таким чином судом встановлено, що дошлюбне прізвище заявниці було ОСОБА_1 .

В 2020 році заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання призначення пенсії.

Після перевірки поданих заявницею документів працівники Головного управління Пенсійного Фонду звернули його увагу на те, що в атестаті про навчання в технічному училищі № 6 м. Дніпропетровська з 01 вересня 1978 року по 24 липня 1979 року виявлені невідповідності, а саме атестат видано « ОСОБА_1 » (запис вчинений російською мовою), а згідно паспорта громадянина України її дані записані: ОСОБА_1 (російською мовою), тобто прізвище, ім`я і по батькові в дипломі не збігаються із її паспортними даними, що не має можливості встановити належність вказаного документу про освіту їй при призначенні пенсії та зарахувати період навчання до трудового стажу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як вбачається із записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , виданій 01 серпня 1979 року на ім`я ОСОБА_1 до вступу до Верхньодніпровського районного вузла зв`язку, остання навчалась в Дніпропетровському училищі зв`язку № 6 з 01.09.1978 року по 26.07.1979 року, (підстава атестат № НОМЕР_3 від 24.07.1979 року)

Відповідно до архівної довідки Державного професійно-технічного навчального закладу Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти встановлено, що ОСОБА_1 , дійсно навчалась в ТУ № 6 м. Дніпропетровська на денному відділенні з 01.09.1978 року (наказ № 20-к від 31.08.1978 року) за фахом «Оператор зв`язку» і відрахована в зв`язку з випуском 25.07.1979 року (наказ № 15-к від 24.07.1979 року). Також в довідці зазначені дані про реорганізацію та перейменування зазначеного технічного училища, яке на даний час має назву Державний професійно-технічний навчальний заклад Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти.

Оцінюючи надані заявницею докази, суд вважає за можливе встановити факт належності заявниці атестату № НОМЕР_3 технічного училища № 6 міста Дніпропетровська від 24 липня 1979 року, оскільки в даному атестаті прізвище , ім`я і по батькові отримувача вичненого українською мовою повністю співпадають з дошлюбним прізвищем, іменем та по батькові заявниці. Розбіжності існують лише в написанні імені заявниці російською мовою « ОСОБА_1 », замість « ОСОБА_1 », зазначеному у паспорті.

Проте дані розбіжності в написанні імені « ОСОБА_1 » і « ОСОБА_1 » є не значними. При цьому імена ОСОБА_1 , ОСОБА_1 ОСОБА_1 і ОСОБА_1 - є аналогом одного і того ж імені, записаним відповідно до різних правописів написання імен українською мовою та російською мовою, що існували в різний час. Тому ім`я ОСОБА_1 відповідає власному імені заявниці ОСОБА_1 , записаному в її паспорті.

Крім того факт навчання заявниці в даному навчальному закладі підтверджується і виданою архівною довідкою і записами, вчиненими в трудовій книжці заявниці. Відповідно допущення описки у написанні імені заявниці у виданому атестаті про навчання не спростовує сам факт навчання заявниці у зазначеному вище навчальному закладі і відповідно належності їй виданого документу про освіту (атестату) .

Крім того атестат № НОМЕР_3 про закінчення технічного училища міста Дніпропетровська № 6 від 24 липня 1979 року виданий саме заявниці, а не іншій особі, що також підтверджує факт його належності саме їй.

В свою чергу заінтересована особа, крім сумнівів щодо належності заявниці вищевказаного правовстановлюючого документу будь-яких доказів, які спростовують факт навчання заявниці в технічному училищу №6 міста Дніпропетровська суду не надали.

Встановлення факту належності вищезазначеного атестату про навчання потрібно заявниці для призначення пенсії, тобто має наслідком виникнення правовідносин, пов`язаних з призначенням пенсії.

В іншому порядку встановити факт належності атестату про навчання заявниця немає можливості, оскільки відповідно до вищенаведеної архівної довідки навчальний закладу, останній декілька раз реорганізувався та змінював найменування тому належним чином посвідчити помилковість запису про запис іменні заявниці російською мовою в атестаті про навчання на даний час не має змоги.

Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявницею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 420 грн., 40 коп., покладаються на заявницю і поверненню не підлягають.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , атестата № НОМЕР_3 технічного училища № 6 міста Дніпропетровська від 24 липня 1979 року, в якому запис імені ОСОБА_1 вчинений російською мовою - ОСОБА_1 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 420 грн. 40 коп., покласти на заявницю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення .

Повний текст рішення складений: 01.09.2020 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 07.09.2020 року

Дата набрання законної сили: 02.10.2020 року