Справа № 345/4994/19
Провадження № 22-ц/4808/837/20
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б.
Суддя-доповідач Василишин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Максюти І.О., Горейко М.Д.

секретаря Турів О.М.

за участю представника позивача -адвоката Данчин Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 24 грудня 2019 року у складі судді Юрчака Л.Б., ухвалене у м.Калуш, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ТзОВ «Укрнафтогазресурс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське», моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 25.04.2017 року близько 08.00 год. відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки КРАЗ 250 д.н.з. НОМЕР_1 у м. Калуш, вул. Окружна, буд. 10 та виконуючи західній хід, не дотримавшись безпечної дистанції здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу на праві приватної власності і підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

На місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди складено повідомлення (європротокол) згідно якого ОСОБА_1 визнав свою вину.

Під час складення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_1 було пред`явлено позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого автомобіль марки КРАЗ 250 д.н.з. НОМЕР_1 , яким він керував та за участю якого сталася дорожньо-транспортна пригода, належить ТзОВ «Укрнафтогазресурс».

В той же день коли сталася ДТП, тобто 25.04.2017 року, позивач звернувся до аварійного комісара Мачкура П.А. з метою визначити вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 26.04.2017 року №36/17, вартість матеріального збитку складає 19 061,39 грн.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ТзОВ «Укрнафтогазресурс» була застрахована в ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське», поліс №АЕ/8859152, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 100 000,00 грн., у зв`язку з чим позивач на наступний день після вчинення ДТП, 26.04.2017 року, надіслав у ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» повідомлення про ДТП та заяву потерпілого на виплату страхового відшкодування.

Однак, ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» по сьогоднішній день не відшкодувало позивачу матеріальну та моральну шкоду.

В подальшому, позивач звертався до Моторно (транспортного) страхового бюро України з заявою щодо невиконання ПАТ «СТ «Іллічівське» своїх зобов`язань за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Моторно (транспортне) страхове бюро України 26.09.2017 року надіслало позивачу відповідь на запит, в якому зазначено, що МТСБУ не може застосувати до ПАТ «СТ «Іллічівське» заходів впливу, оскільки членство останнього в МТСБУ було припинено.

У листопаді 2019 року позивач дізнався, що 18.11.2016 року усі ліцензії, які були видані ПАТ «СТ «Іллічівське» у сфері страхування були анульовані, у зв`язку з порушенням вимог законодавства у сфері фінансових послуг. Також у листопаді 2019 року позивач дізнався, що 18.09.2018 року Моторно (транспортне) страхове бюро України розмістило на своєму офіційному веб-сайті повідомлення, що МТСБУ буде здійснювати виплати за зобов`язаннями ПАТ «СК «Іллічівське» в період з 01.10.2018 року по 31.12.2018 року. Як зазначено на сайті МТСБУ, відшкодування за невиконаними зобов`язаннями страховика відбуватиметься в межах залишку коштів страховика у фондах МТСБУ та згідно п. 3 Порядку повернення гарантійних внесків страховиків до фонду захисту потерпілих у ДТП шляхом врегулювання страхових випадків. Гранична сума відшкодування за зобов`язаннями ПАТ «СТ «Іллічівське» на одного потерпілого визначатиметься Президією МТСБУ з урахуванням отриманих МТСБУ заяв, які прийняті до розгляду та визнані МТСБУ, розміру наявного залишку коштів гарантійних внесків страховика. Офіційним листом МТСБУ не повідомляло позивача про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, зокрема ДТП.

Позивач також вказав, що окрім матеріальної шкоди внаслідок ДТП він також зазнав душевних страждань та був змушений змінити спосіб життя, графік дня та відпочинку, пов`язаного із необхідністю пересування громадським транспортом, зміною маршруту пересування, додатковою втратою власного часу на вирішення окремих побутових та інших життєвих питань, тому оцінює моральну шкоду у розмірі 10 000 тис. грн.

Посилаючись на вказані обставини, а також на положення ст.ст. 22,323,116,1167,1187,1192 ЦК України, ОСОБА_2 , просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ТзОВ «Укрнафтогазресурс» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 19 061,39 грн, моральну шкоду у розмірі 10 000,0 грн; витрати на правову допомогу у розмірі 3000,0 грн, а також судовий збір.

РішеннямКалуського міськрайонного суду від 24 грудня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ТзОВ «Укрнафтогазресурс» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду заподіяну внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 19 061,39 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000 тис. грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 та Тз768ОВ «Укрнафтогазресурс» на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в розмірі 3768,410 грн. (768,40 грн. судовий збір, 3000 грн. витрати на правничу допомогу), а саме : по 1884,20 грн. з кожного. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідач ОСОБА_1 на рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначив, що дійсно 25.04.2017 року він, керуючи автомобілем КрАЗ-250, номерний знак НОМЕР_3 , рухався задньою ходою проїзної частини вулиці Кругова в м.Калуші, не дотримався безпечної дистанції та допустив наїзд на припаркований автомобіль позивача.

Апелянт вказав, що автомобіль КрАЗ-250, яким він керував, належить ТзОВ «Укрнафтогазресурс», з яким відповідач пребуває у трудових відносинах. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля була застрахована у ПАТ "Іллічівське". Враховуючи наявність страхового поліса, який вочевидь покривав збитки, завдані ДТП, учасники ДТП склали "Євро-протокол", що дозволяв позивачу отримати страхове відшкодування за винятком франшизи в розмірі 451,0 грн.

ОСОБА_1 вказав, що відповідно до ст.1194 ЦК України страховик несе повну відповідальність за пошкодження автомобіля Citroen Berlingo, НОМЕР_4 , без врахування ПДВ за відсутністю доказів відповідних витрат, в межах ліміту відповідальності. Розмір якого 100 000,0 грн. та за виключенням франшизи 451,0 грн.

Апелянт вважає, що франшиза, за правилами ст.1172 ЦК України, та моральна шкода, яка страховиком в даному випадку не відшкодовується, покладається безпосередньо на ТзОВ «Укрнафтогазресурс» (працівником якого є відповідач ОСОБА_1 ). При цьому, на думку апелянта, зважаючи на характер і ступінь пошкодження автомобіля позивача, з позиції справедливості і співмірності - не може перевищувати 1000,0 грн.

Свої доводи апелянт обгрунтовує також правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року №755/18006/15.

З наведених підстав, ОСОБА_1 просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовної вимоги про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ТзОВ «Укрнафтогазресурс» на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди заподіяної внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - відмовити. Стягнути з ТзОВ «Укрнафтогазресурс» на користь ОСОБА_2 1000,0 грн. моральної шкоди та 451,0 грн. франшизи.

У засіданні апеляційного суду представник позивача адвокат Данчин Ю.Р. вимоги апеляційної скарги не визнала, просила рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріалами справи встановлено, що згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, 25.04.2017 року о 08.00 год. в м. Калуш, Івано-Франківської області по вул. Окружна,10, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки КРАЗ 250 д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи західній хід не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень (а.с.6).

Відповідач ОСОБА_1 свою вину визнав. Під час складення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_1 було пред`явлено позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого автомобіль марки КРАЗ 250 д.н.з. НОМЕР_1 , яким він керував, належить ТзОВ «Укрнафтогазресурс».

25.04.2017 року ОСОБА_2 звернувся до аварійного комісара Мачкура П.А. з метою визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу марки Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 , який отримав пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.11).

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 26.04.2017 року №36/17, який отримано в результаті проведеного автотоварознавчого дослідження автомобіля марки Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є позивач, вартість матеріального збитку складає 19 061,39 грн.(а.с.13-22).

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ТОВ «Укрнафтогазресурс» була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхове товариство «Іллічівське» , що підтверджується копією полісу №АЕ/8859152, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 100 000,00 грн.(а.с.10)

Оскільки автомобіль марки КРАЗ 250 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 був застрахований у ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське», то ОСОБА_2 на наступний день після вчинення ДТП- 26.04.2017 року надіслав у ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 25.04.2017 року та заяву потерпілого на виплату страхового відшкодування. (а.с.7,23)

Моторно (транспортне) страхове бюро України 26.09.2017 року надіслало позивачу відповідь на запит, в якому зазначено, що МТСБУ не може застосувати до ПАТ «СТ «Іллічівське» заходів впливу, оскільки членство останнього в МТСБУ було припинено. (а.с.24).

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 дізнався, що відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг від 18.11.2016 року №2907, 18.11.2016 року усі ліцензії, які були видані ПАТ «СТ «Іллічівське» у сфері страхування були анульовані, у зв`язку з порушенням вимог законодавства у сфері фінансових послуг (а.с.25).

У листопаді 2019 року позивач дізнався, що 18.09.2018 року Моторно (транспортне) страхове бюро України розмістило на своєму офіційному веб-сайті повідомлення, що МТСБУ буде здійснювати виплати за зобов`язаннями ПАТ «СК «Іллічівське» в період з 01.10.2018 року по 31.12.2018 року (а.с.27).

Як зазначено на сайті МТСБУ, відшкодування за невиконаними зобов`язаннями страховика відбуватиметься в межах залишку коштів страховика у фондах МТСБУ та згідно п. 3 Порядку повернення гарантійних внесків страховиків до фонду захисту потерпілих у ДТП шляхом врегулювання страхових випадків.

Гранична сума відшкодування за зобов`язаннями ПАТ «СТ «Іллічівське» на одного потерпілого визначатиметься Президією МТСБУ з урахуванням отриманих МТСБУ заяв, які прийняті до розгляду та визнані МТСБУ, розміру наявного залишку коштів гарантійних внесків страховика.

Офіційним листом МТСБУ не повідомляло позивача про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, зокрема ДТП.

Позивач попередньо звертався до МТСБУ із заявою про відшкодування страхового випадку, яке в свою чергу відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування посилаючись на те, що ПАТ «СК «Іллічівське» було виключено із членів МТСБУ, тому на сьогоднішній день ОСОБА_2 не отримав відшкодування за завдану шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Задовольняючи позов в частині стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ТзОВ «Укрнафтогазресурс» 19 061,39 грн. матеріальної шкоди, суд першої інстанції зіслався на правовий висновок Верховного суду від 27.04.2018 року у справі №910/9029/17, згідно якого право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Крім того, суд зазначив, що оскільки власником автомобіля марки КРАЗ 250 д.н.з. НОМЕР_1 є ТзОВ «Укрнафтогазресурс» та за участі вказаного автомобіля сталася ДТП під керуванням ОСОБА_1 , то відповідно до ст.1190 ЦК України відповідачі ОСОБА_1 та ТзОВ «Укрнафтогазресурс» несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Однак, суд не взяв до уваги, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18) відійшла від вищевказаного правового висновку та у п.п72,73 постанови зазначила, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

В спірному випадку страхувальник - ТзОВ «Укрнафтогазресурс» застрахував свою цивільну відповідальність ПАТ «СК «Іллічівське», що підтверджується полісом №АЕ/8859152, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 100 000,00 грн. за виключенням франшизи у розмірі 510 грн., а відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 26.04.2017 року №36/17, який отримано в результаті проведеного автотоварознавчого дослідження автомобіля марки Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є позивач, вартість матеріального збитку складає 19 061,39 грн.

Таким чином, ліміт відповідальності страховика покриває розмір шкоди, завданої в ДТП за участю застрахованого транспортного засобу.

Матеріали справи не містять доказів того, що у страховика ПАТ «СК «Іллічівське» не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, у випадках, передбачених у статті 37 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Не надано таких доказів і ПАТ «СК «Іллічівське», яке брало участь у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог.

Отже, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для солідарного стягнення з ТзОВ «Укрнафтогазресурс» та відповідача ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої позивачеві 25.04.2017 внаслідок ДТП за участю автомобіля марки КРАЗ 250 д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу (ТзОВ «Укрнафтогазресурс») на час ДТП була застрахована у ПАТ «СК «Іллічівське».

Той факт, що відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг від 18.11.2016 року №2907, 18.11.2016 року усі ліцензії, які були видані ПАТ «СТ «Іллічівське» у сфері страхування були анульовані, у зв`язку з порушенням вимог законодавства у сфері фінансових послуг, висновку суду не спростовує, оскільки як вбачається з п.2 резолютивної частини розпорядження, анулювання (відкликання) ліцензій не звільняє ПАТ «СТ «Іллічівське» від обов`язку виконувати свої зобов`язання за укладеними договорами зі споживачами фінансових послуг щодо видів фінансових послуг, на право провадження яких вони видані (а.с.25-26).

Крім того, судом встановлено, що за даними трудової книжки ОСОБА_1 , останній з 03.11.2008 року прийнятий на роботу водієм 2 класу в автотранспортний цех ТзОВ «Укрнафтогазресурс» по переведенню з ТОВ "Спецтехсервіс" на підставі наказу від 03.11.2008 року №228-к і працює по даний час.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки КРАЗ 250 д.н.з. НОМЕР_1 29.05.2008 року зареєстровано за ТзОВ «Укрнафтогазресурс».

Відтак на час вчинення ДТП ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із власником транспортного засобу (ТзОВ «Укрнафтогазресурс»), за участі якого мало місце ДТП 25.04.2017 року.

За приписами ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки з зв`язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо). Така особа може бути притягнена до відповідальності лише самим володільцем джерела підвищеної небезпеки в регресному порядку, враховуючи характер відносин, які між ними склалися.

Наведені положення вказують на обов`язок роботодавця ТзОВ «Укрнафтогазресурс» відшкодувати позивачеві суму франшизи, яка не відшкодувається страховиком.

Вирішуючи спір в частині стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції не взяв до уваги вказані обставини та ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права.

Окрім матеріальної шкоди, позивач просив стягнути і моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Стягуючи моральну шкоду, суд зіслався на положення ст.ст.23,1167 ЦК України та виходячи з засад розумності і справедливості, з огляду на характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань вирішив солідарно стягнути з ОСОБА_1 та ТзОВ «Укрнафтогазресурс» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п.9 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року N 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як зазначено вище, внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка сама по собі є стресовою ситуацією. Внаслідок вчиненої ДТП автомобіль ОСОБА_2 зазнав пошкоджень. Дана обставина зумовила вимушені зміни у життєвих і виробничих стосунках позивача, чим останньому завдано моральної шкоди. Тому колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру моральної шкоди в сумі 5000,0 грн.

Однак, стягуючи моральну шкоду солідарно з ОСОБА_1 та ТзОВ «Укрнафтогазресурс» суд першої інстанції безпідставно не застосував положень статті 1172 ЦК України.

Як зазначалось вище, на час ДПТ відповідач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з власником транспортного засобу (ТзОВ «Укрнафтогазресурс»), за участі якого мало місце ДТП 25.04.2017 року.

Страховим полісом не встановлено обов`язку страховикаПАТ «СТ «Іллічівське» відшкодовувати моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП.

У п.8 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року N 4 вказано, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132 - 134 КЗпП), якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого.

У постанові від 26 лютого 2020 року № 661/740/18 Верховний Суд зазначив, що відповідно до аналізу змісту глави 82 ЦК України законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Виходячи із наведених норм права, шкода (в тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП, з вини водія, який виконував трудові обов`язки та керував автомобілем, що належить роботодавцю, на відповідній правовій підставі, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 6 листопада 2013 року № 6-108цс13.

Отже, моральна шкода у розмірі 5000,0 грн. підлягає стягненню на користь позивача з відповідача ТзОВ «Укрнафтогазресурс».

Суд першої інстанції на зазначені обставини та положення закону уваги не звернув, тому судове рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обгрунтованості, а зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення з ухваленням нового рішення про стягнення з ТзОВ «Укрнафтогазресурс» на користь ОСОБА_2 5 000,0 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди та 510,0 грн. (чотириста п`ятдесять одну гривню) франшизи. В задоволенні решти вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 374, 376,381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 24 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ТзОВ «Укрнафтогазресурс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське», моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазресурс» (ідентифікаційний код юридичної особи 35314646, місцезнаходження: 63343, Харківська область, Красноградський район, село Наталине, вул.Свято-Троїцька, буд. 39) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) 5 000,0 грн. (п`ять тисяч гривень) моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди та 510,0 грн. (п`ятсот десять гривень) франшизи.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазресурс» (ідентифікаційний код юридичної особи 35314646, місцезнаходження: 63343, Харківська область, Красноградський район, село Наталине, вул.Свято-Троїцька, буд. 39) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) 209,0 грн. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції, а також 816,0 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків номер НОМЕР_6 , жителя АДРЕСА_2 ) 838 грн. 70 коп. судового збору, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 05 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач: Василишин Л.В.

Судді: Максюта І.О.

Горейко М.Д.