Справа № 464/7146/18 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 22-ц/811/1014/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: Ванівського О.М.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

секретаря: Матяш С.І.

з участю: апелянта ОСОБА_1 та її представника адвоката Штендер М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 30 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

В грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

В обґрунтування позову покликалася на те, що вона є дочкою померлого ОСОБА_5 . Про смерть батька дізналась від тітки у червні 2018 року. У зв`язку із такою інформацією, 31 липня 2018 року було отримано повторне свідоцтво про смерть батька. Звернувшись до Шостої ЛДНК про прийняття спадщини після смерті батька. Нотаріальна контора надала відповідь, що спадщина після смерті її батька прийнята відповідачем та одержано свідоцтво про право на спадщину; роз`яснено необхідність визначення в судовому порядку додаткового строку для прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, які є об`єктивними. Так, до розірвання шлюбу між батьками сім`я проживала разом, а після розірвання - діти залишилась проживати із матір`ю. після досягнення повноліття позивач разом із третьою особою організували зустріч із своїм батьком. Надалі, при зустрічні батько говорив, що хоче бачитися із ними частіше та запропонував переїхати до нього жити. Згодом звинуватив у нещирості та меркантильності. З 2011 року батько зареєструвався у соціальній мережі та запропонував дочкам спілкуватися таким чином, щоб його матір (відповідачка) не знала про це. Таке спілкування було щирим з обох сторін. Після заборони до доступу соціальної мережі «Вконтакте» спілкування обмежилось, що призвело до незнання про смерть батька. Позивач є одруженою, виховує двох дітей, чоловік перебував за кордоном і рідко приїжджає. Враховуючи наведені обставини вважає їх об`єктивними та поважними, а тому у відповідності о ст. 1272 ЦК України просила позов задовольнити.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 30 травня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено повністю.

Визначено ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на три місяці.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 704, 80 грн.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

Оскаржуване рішення вважає незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Вважає, що судом не враховано той факт, що відповідач ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ще до проведення попереднього судового засідання, яке було призначено на 20 лютого 2019р.. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть.

Крім того, звертає увагу суду й на те, що позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що пропуск нею строку для прийняття спадщини пов`язаний з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а суд не дослідивши об`єктивно всіх обставин справи неправильно застосував норми матеріального права, а відтак виніс незаконне і необґрунтоване рішення.

Також зазначає, що суд прийняв рішення про її права та інтереси не залучивши її до розгляду справи як спадкоємиці після смерті ОСОБА_3 . Просить апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

03 червня 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подали відзив на апеляційну скаргу.

27 серпня 2020 року ОСОБА_2 подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 та її представника адвоката Штендер М.В. на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийняв обставину припинення спілкування між дочкою та батьком як об`єктивну, адже така не залежала від їх волі та пов`язана із істотними труднощами, які виникли при прийняття згаданого Указу Президента України «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 15 травня 2017 року № 133/2017, а тому, суд прийшов переконання, що така є поважною у розумінні ст. 1272 ЦК України, що призвело до несвоєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька, як особою, яка входить до кола першої черги спадкоємців.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

05 жовтня 1994 року батьки розірвали шлюб, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюб від 05.10.1994 серії НОМЕР_2 .

У зв`язку із розірвання шлюбу між батьками, останні почали проживати окрема, а діти залишились проживати із матір`ю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько ОСОБА_5 помер у місті Львові, що підтверджено копією повторного свідоцтва про смерть від 31 липня 2018 року серії НОМЕР_3 .

Відповідно до листа Шостої Львівської державної нотаріальної контори Львівського міського управління юстиції від 15 серпня 2018 року № 1358/01-16 після смерті ОСОБА_5 спадкове майно прийнято відповідачем - матір`ю ОСОБА_3 , якій видано свідоцтва про право на спадщину за законом 12 червня 2018 року. Позивачу роз`яснено порядок звернення до суду для встановлення додатково строку для прийняття спадщини у відповідності до ст. ст. 1270, 1272 ЦК України.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши її фактичних обставин.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу учасники справи на власний розсуд розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору (стаття 13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав, так як збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, пред`являючи позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, позивач посилалася на те, що спілкувалась із батьком виключно через мережу Інтернет соціально-орієнтованого ресурсу «Вконтакте», що підтверджено листуванням між останніми. В той же час на підтвердження того, що перелічені нею причини є поважними, позивачем не спростована можливість скористатися такими пошуковими платформами, як «Яндекс», «Аміго» чи інші.

Пояснення позивачки про постійне спілкування з батьком за допомогою інтернет-ресурс «Вконтакте» тим більше свідчать про те, що вона долею батька не цікавилася, враховуючи той факт, що про його смерть, за її особистими поясненнями, вона дізналася у червні 2018 року, тобто за спливом більше семи місяців, після смерті самої рідної людини - батька, та не довела, що з жовтня 2017 року по червень 2018 року їй не було відомо про його смерть. Такі обставини не можуть бути обґрунтовані поведінкою інших родичів, за наявності підтримки безпосереднього зв`язку з рідною людиною, та зацікавленістю у її долі.

За такого позивачем не подано жодного належного доказу на підтвердження поважності причин пропуску нею строку на подання заяви на прийняття спадщини.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Крім того, згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України у справі 6-1215цс16 від 14 вересня 2016 року, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, зокрема, через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Отже, усі викладені вище та встановлені обставини справи дають обґрунтовану можливість колегії суддів дійти висновку, що поважні причини пропуску строку позивачем ОСОБА_2 на прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5 відсутні.

Враховуючи зазначене позивачем в розумінні ст.12, 81 ЦПК України не надано беззаперечних доказів того, що

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 ..

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 30 травня 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02.09.2020 року.

Головуючий О.М.Ванівський

Судді Н.П.Крайник

О.Я. Мельничук