Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/457/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2020 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої - судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Чаплинська селищна рада Херсонської області про встановлення факту проживання особи зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання її з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що її дочка ОСОБА_3 з 2005 року та по день своєї смерті проживала разом з ОСОБА_2 однією сім`єю. Після смерті дочки у 2012 році, ОСОБА_2 , будучи інвалідом ІІ групи та потребуючи стороннього догляду залишився проживати разом з нею у належному їй будинку. Вказує, що разом з ОСОБА_2 проживали до дня його смерті та вона здійснювала за ним догляд. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Оскільки після смерті ОСОБА_2 спадкоємців будь-яких черг немає, то вона як особа, яка протягом п`яти років проживала зі спадкодавцем однією сім`єю, має намір прийняти спадщину. Однак оскільки місце реєстрації померлого є відмінним від місця її проживання, то в позасудовому порядку підтвердити даний факт можливості немає. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернулася із заявою до суду і просила суд ухвалити рішення, яким встановити відповідний факт.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 повністю підтримала заявлені вимоги та просила заяву задовольнити з підстав вказаних у ній. Додатково суду пояснила, що її дочка ОСОБА_3 мала інвалідність з дитинства. Вона здійснювала за нею догляд. У 2005 році її дочка ОСОБА_3 познайомилася з ОСОБА_2 , який також був інвалідом та потребував сторонньої допомоги. Оскільки її дочка та ОСОБА_2 мали вади здоров`я, тому вирішили спільно проживати та з 2005 року проживали як чоловік та жінка. Заявник же у свою чергу здійснювала за ними догляд. Після смерті дочки у 2012 році, ОСОБА_2 , який не мав власного житла, залишився проживати разом з нею , у належному заявнику будинку. ОСОБА_1 у свою чергу продовжувала здійснювати за ним догляд, отримувала допомогу УПСЗН Чаплинської РДА як особа яка здійснює догляд за інвалідом, та несла витрати на лікування ОСОБА_2 .. Однак ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщини, яка складається із земельної ділянки. Оскільки інших спадкоємців після його смерті немає, то вона має намір прийняти спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_2 . Однак місцем його реєстрації було вказано іншу адресу, що перешкоджає підтвердити факт проживання за однією адресою зі спадкодавцем на момент смерті останнього.

Представник заінтересованої особи Чаплинської селищної ради Херсонської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення вимог ОСОБА_1 не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована з березня 1988 року по АДРЕСА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 05.03.2019 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно з довідкою Чаплинської ЦРЛ №1816 та довідкою №124 ОСОБА_3 мала інвалідність з дитинства та потребувала стороннього догляду.

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Чаплинської РДА від 03.03.2020 року №662/11-02-10 ОСОБА_1 отримувала компенсацію як особа, яка здійснює догляд за інвалідом з дитинства ІІ групи.

У свою чергу з довідки МСЕК №05060 та висновку ЛКК №9 ОСОБА_2 також являється інвалідом з дитинства ІІ групи, безстроково.

Згідно акту №141 обстеження матеріально-побутових умов проживання від 03.09.2013 року, комісією Чаплинської селищної ради в складі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обстежено умови проживання ОСОБА_1 та за висновком комісії встановлено можливість ОСОБА_1 доглядати та опікати ОСОБА_2 , який проживав за її адресою на протязі шести років.

З довідки Управління соціального захисту населення Чаплинської РДА від 21.02.2020 року №584 вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на обліку Управління соціального захисту населення Чаплинської РДА з 01 вересня 2012 року по 31 серпня 2019 року як особа, яка здійснює догляд за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , інвалідом ІІ групи, що також підтверджується наданою заявником довідкою Управління соціального захисту населення Чаплинської РДА про суму виплаченої та отриманої допомоги.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , від 16.12.2019 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

Як вбачається з довідки Чаплинської селищної ради №681 від 25.02.2020 року, ОСОБА_1 проводила поховання ОСОБА_2 за власний рахунок. Згідно цієї ж довідки ОСОБА_1 з 2005 року постійно проживала разом з померлим ОСОБА_2 та вели спільне господарство.

Згідно з отриманими відомостями, щодо періодів лікування ОСОБА_2 в Херсонському обласному закладі з надання психіатричної допомоги №1923 від 02.06.2020 року та №3903 від 01.09.2020 року, встановлено, що ОСОБА_2 на протязі 1974-2019 років періодично перебував на лікуванні в КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР. У свою чергу з листа судового експерта Мавровської Т.М. від 04.08.2020 року №17/01/142.Х вбачається, що остання була лікуючим лікарем ОСОБА_2 під час його перебування на стаціонарному лікуванні. Під час перебування його на лікуванні ОСОБА_1 проявляла про нього турботу та приймала участь у вирішенні медико-соціальних питань пацієнта.

Як зазначено вище, внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

За змістом норм ст..ст. 1268-1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

За правилами ст.ст. 12616, 1217 ЦК України спадкування є перехід права обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст. 1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

У постанові Верховного Суду у справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18) зроблено висновок, що «для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю».

У абзаці 1 частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_2 проживали сім`єю в одному будинку по АДРЕСА_1 , що в ході розгляду справи підтверджено відповідною довідкою Чаплинської селищної ради, поясненнями заявника та свідків, що були допитані в судовому засіданні.

Так свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що перебуває у дружніх стосунках із заявником близько 40 років. Їй відомо, що ОСОБА_1 мала доньку інваліда з дитинства. По сусідству з ними проживав ОСОБА_2 , який спочатку допомагав їм по господарству, а з 2005 року почав проживати з дочкою заявниці як чоловік та жінка.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що проживала по сусідству з ОСОБА_2 . Вказує, що він від народження був інвалідом. Після смерті матері у 2004-2005 роках почав допомагати ОСОБА_1 по господарству. Потім ОСОБА_2 почав спільно проживати з дочкою ОСОБА_9 , яка також була інвалідом з дитинства, у належному їй будинку. Після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 залишився проживати разом з ОСОБА_1 , яка здійснювала за ним догляд до дня його смерті.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 проживав поряд з її сестрою та вони разом працювали на фермі. Після того як роботи не стало, ОСОБА_2 працював по найму. Пізніше почав допомагати ОСОБА_1 по господарству та пізніше почав проживати однією сім`єю з її дочкою. Після смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_11 залишився проживати з ОСОБА_1 та вона здійснювала за ним догляд до його смерті.

Свідок ОСОБА_12 дала покази аналогічні показами ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Системний аналіз зазначених доказів, враховуючи положення статті 3 СК України дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_2 проживав однією сім`єю з ОСОБА_1 з 2005 року і до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 , що дає право заявнику на спадкування за законом відповідно до положень ст.1264 ЦК України.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 в указаний у заявлених вимогах період зі спадкодавцем і до дня смерті останнього, під час проживання вони були пов`язані спільним побутом, разом вели господарство, робили спільні витрати, спрямовані на забезпечення життєдіяльності сім`ї, з огляду на що дійшов висновку про наявність підстав для задоволення поданої заяви та встановлення факту проживання однією сім`єю заявника та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини по АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.О. Пилипенко