_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/1167/20
УХВАЛА

09.10.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Маценко В.В,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Представником позивачки адвокатом Щелаковою К.В. подано заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на земельну ділянку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Представником позивача не надано доказів ринкової вартості земельної ділянки на теперішній час на підтвердження того, що запропонований засіб забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 76-80, 149-150 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_2 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Коваленко О. Б.