ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2020 року м. Кропивницький

справа № 394/754/19

провадження № 22-ц/4809/1224/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Дьомич Л. М., Мурашка С. І.,

секретар судового засідання Кравченко Я. С.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Свердликівське",

представник позивача за довіреністю Чекалюк Василь Андрійович,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача адвокат Шеремет Максим Петрович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Свердликівське" на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 червня 2020 року у складі головуючого судді Краснопольської Л. П.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Свердликівське» (далі ТОВ «Свердликівське») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути борг в сумі 35 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 23 грудня 2016 року між ТОВ «Свердликівське», в особі директора Безушка Дмитра Юрійовича, та ОСОБА_1 був укладений попередній договір оренди землі, в якому сторони зобов`язувалися в майбутньому укласти договір оренди належної останньому земельтної ділянки з 11 грудня 2018 року по 11 грудня 2028 року, на 10 років, безпосередньо ОСОБА_1 зобов`язався не укладати ніяких договорів оренди та не продовжувати існуючий договір оренди з будь-якими фізичними та юридичними особами окрім ТОВ «Свердликівське». ТОВ «Свердликівське» в свою чергу зобов`язувалося надати суму авансу в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень. На виконання зобов`язання за вищезазначеним попереднім договором оренди, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо оренди земельної ділянки та своєї платоспроможності орендар мав передати а орендодавець ОСОБА_1 отримати суму авансу в розмірі 7000 гривень. Відповідно 23 грудня 2016 року у присутності свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , було взято під росписку ОСОБА_1 у директора ТОВ «Свердликівське» ОСОБА_4 7000 гривень як аванс за укладення в майбутньому договору оренди з ТОВ «Свердликівське» на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0299.

17 грудня 2018 року представником ТОВ «Свердликівське» подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації іншого речового права, право оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0299, на яку отримане рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 21 грудня 2018 року № 44758466, яке стало відомо що між ОСОБА_1 та ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» укладена додаткова угода до договору від 24.04.2018 року, згідно якої строк дії договору продовжено до 31.12.2028. Тому реєстрація іншого речового права не можлива, для уникнення подвійної реєстрації. Отже, згідно умов попереднього договору оренди, ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити штраф в сумі 35000 гривень на користь позивача. Позивачем було надіслано звернення з проханням повернути кошти, на що відповідач жодним чином не реагує, ухиляється від вирішення спору, про що свідчить направлена вимога від 26.12.2018 року, про повернення коштів. У зв`язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, а також через його уникнення від мирного вирішення спору, позивач звернувся з даним позовом.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 червня 2020 року відмовлено у задоволенні позову, з підстав необґрунтованості та недоведеності.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що згідно умов укладеного 23 грудня 2016 року між ТОВ «Свердликівське» в особі директора Безушка Д. Ю. та ОСОБА_1 попереднього договору оренди землі сторони зобов`язувалися в майбутньому, в строк з 11 грудня 2018 року по 11 грудня 2028 року, укласти і належним чином оформити договір оренди земельної ділянки на 10 років. ТОВ «Свердликівське» надало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7 000 грн. як аванс.

Суд зауважив, що відповідач взяв на себе зобов`язання, відповідно до першого абзацу розділу «Предмет договору» попереднього договору, у майбутньому, в строк з 11.12.2018 по 11.12.2028 укласти і належним чином оформити договір оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0299, площею 3,37139 га, що знаходиться на території Свердликівської сільської ради Новоархантельського району Кіровоградської області, яка належить та буде належати на праві власності відповідачу (відкладальна обставина). За умовами попереднього договору кінцевий строк укладення договору оренди землі спливає 11.12.2028. Інших умов чи застережень попереднім договором оренди землі не передбачено, а тому умови попереднього договору оренди землі відповідачем не порушено, оскільки у нього ще є час на виконання взятих на себе за попереднім договором від 23.12.2016 зобов`язань.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи та звернення до суду із вказаним позовом є передчасними, оскільки встановлено строк виконання зобов`язання до 11 грудня 2028 року і відповідачем не порушено строки виконання взятого на себе зобов`язання за попереднім договором. Позовна заява не містить жодного належного обґрунтування щодо змісту порушених прав та інтересів позивача, окрім посилання лише на недобросовісну поведінку відповідача при укладенні договору, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення прав позивача з боку відповідача, тому суд вважав позов передчасним і таким, що задоволенню не підлягає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Вказує, що заумовами попереднього договору оренди землі відповідач зобов`язувався не укладати та не продовжувати орендні відносини з ТОВ «Імені Юрія Гагаріяа», та іншими орендарями окрім ТОВ «Свердликівське».

В розписці від 23.12.2016 повторно відповідач зазначив при отримані авансу гарантувавання, що буде укладено договір оренди лише з ТОВ «Свердликівське» і не буде вчиняти будь яких перешкод для реєстрації даного договору, проте було уклав додаткову угоду з ТОВ «Імені Юрія Гагаріна».

ОСОБА_1 зобов`язувався укласти договір на термін 10 років, термін дії якого починається з 11 грудня 2018 року по 11 грудня 2028 року, що дублюється і в основному договорі від 27 вересня 2017 року, а також відповідачем було укладено з ТОВ «Свердликівське» договір від 11 грудня 2018 року терміном на 10 років, тобто відповідач вчиняв конклюдентні дії для виконання умов попереднього договору оренди землі і розумів, з якого числа та на який термін має укладатися даний Договір оренди землі згідно умов попереднього договору.

У листі лист від 26.12.2018, який отримав відповідач 29.12.18, позивач виклав свою вимогу повернення коштів в повному обсязі згідно умов договору, зазначивши про порушення умов попереднього договору та неможливість його виконання. Кошти добровільно не були повернуті.

Позивач просить врахувати викладену у постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року, справа № 303/1866/16-ц, правову позицію, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Крім того вважає, що ТОВ «Свердликівське» надано достатньо належних та допустимих доказів про порушені та не виконані належним чином умови попереднього договору оренди землі від 23.12.2016 з боку відповідача.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

ОСОБА_1 подав на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, згоден з викладеними у судовому рішенні висновками, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача за довіреністю Чекалюка В. А., який підтримав доводи апеляційної скарги, представника відповідача адвоката Шеремета М. П., який заперечував проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення без скасуванню.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

23.12.2016 між ТОВ «Свердликівське» (орендар) та ОСОБА_1 (орендодавець) укладений попередній договір оренди землі, за мовами якого сторони зобов`язалися у майбутньому, в строк з 11.12.2018 по 11.12.2028 укласти і належним чином оформити договір оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0299, що знаходиться на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Орендодавець зобов`язався не продовжувати на новий строк договір оренди указаної земельної ділянки із ТОВ «Імені Юрія Гагаріна», а також не укладати новий договір оренди із будь-якими іншими фізичними чи юридичними особами окрім ТОВ «Свердликівське». Сторони домовилися, що істотними умовами договору оренди землі (основного договору) будуть такі: - основний договір укладається терміном на 10 років; - орендна плата виплачується і обчислюється з урахуванням індексації; - оплата проводиться у грошовій або натуральній формі за вибором орендодавця. До підписання цього договору, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо оренди вищевказаної земельної ділянки та своєї платоспроможності, орендар передав, а орендодавець отримав суму авансу у розмірі 7000 грн. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору повинна відшкодували другій стороні всі понесені збитки та втрачену вигоду. У випадку, якщо орендодавець ухилиться від укладення основного договору, він зобов`язаний буде сплатити орендарю штраф в п`ятикратному розмірі від отриманої суми авансу, а саме 35 000,00 грн (а.с.11-12).

Кошти для передачі ОСОБА_1 на виконання умов вказаного попереднього договору ОСОБА_4 отримав від ТОВ «Свердликівське» в сумі 7000,00 грн, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 23.12.2016 (а.с.63).

Розпискою від 23.12.2016 ОСОБА_1 підтвердив, що отримав від ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 7 000 (сім тисяч) грн як аванс за укладення договору оренди із ТОВ «Свердликівське» на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0299, а в разі відмови від укладення договору та подальшої державної реєстрації права оренди за ТОВ «Свердликівське» згідно укладеного договору оренди чи вчинення будь-яких перешкод у проведенні його державної реєстрації, зобов`язався повернути кошти у п`ятикратному розмірі протягом п`яти днів з моменту попередження (а. с. 10).

27 вересня 2017 року сторонами: ТОВ «Свердликівське» та ОСОБА_1 підписано договір оренди земельної ділянки, площею 3,3739 га, кадастровий номер :02:000:0299, що знаходиться на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області (а.с.38-39).

Пунктом 8 вказаного договору передбачено, що договір укладається на 10 років. Строк права оренди земельної ділянки починається з 11 грудня 2018 року та закінчується 11грудня 2028 року.

Пунктами 41 - 43 цього договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до Закону та цього договору. Сторона яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с.39).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Суржика Д. М. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №44758466 від 21 грудня 2018 року ТОВ «Свердликівське» відмовлено у державній реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0299, яка належить ОСОБА_1 , з підстав, що між власником ОСОБА_1 та ТОВ «Імені Гагаріна» укладена додаткова угода до договору від 24.04.2018, згідно якої строк дії договору продовжено до 31.12.2028 (а.с.13).

26.12.2018 позивачем на адресу відповідача було надіслано звернення з проханням про повернення коштів згідно розписки від 23.12.2016 в повному обсязі (а.с.6).

Вказана кореспонденція отримана ОСОБА_1 , що підтверджується копіями рекомендованого повідомлення, опису вкладення та чеку (а.с.7).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 ЦК України.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.

Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 635 ЦК України, визначено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, щойно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Встановлено і не заперечувалося сторонами, що підписавши 23.12.2016 попередній договір ОСОБА_1 висловив згоду та бажання отримати від ТОВ «Свердликівське» в особі директора Безушка Д. Ю. 7000 грн авансу за укладення в майбутньому договору оренди на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0299, із ТОВ «Свердликівське», а в разі відмови в подальшому від укладення договору та державної реєстрації права оренди, зобов`язався сплатити штраф у п`ятикратному розмірі від отриманої суми авансу, а саме 35000 грн, отримавши аванс 7000 грн ОСОБА_1 видав розписку, де також підтвердив своє зобов`язання в разі порушення умов попереднього договору оренди землі повернути кошти у вказаній сумі протягом п`яти днів з моменту попередження.

Відповідач, власноруч підписавши вказаний попередній договір, погодився з усіма його істотними умовами та зобов`язався не продовжувати на новий строк договір оренди належної йому на праві власності земельної ділянки із ТОВ «Імені Юрія Гагаріна», а також не укладати новий договір оренди із будь-якими іншими фізичними чи юридичними особами окрім ТОВ «Свердликівське», та у разінеобґрунтованого ухилення від укладення основного договору погодився сплатити штраф в п`ятикратному розмірі від отриманої суми авансу в сумі 35 000,00 грн.

27.09.2017 сторони підписали договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0299, строком дії 10 років, строк права оренди земельної ділянки починається з 11.12.2018 та закінчується 11.12.2028 , проте у державній реєстрації права оренди за ТОВ «Свердликівське» було відмовлено, оскільки ОСОБА_1 всупереч домовленості з останнім продовжив орендні відносини за попереднім договором оренди із ТОВ «Імені Гагаріна» до 31.12.2028, уклавши додаткову угоду до договору від 24.04.2018.

Статтею 610 ЦК України втановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено правові наслідки порушення зобов`язання.

Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Умовами попереднього договору сторони передбачили, що у разі ухилення ОСОБА_1 від укладення договору оренди землі та подальшої державної реєстрації права оренди за ТОВ «Свердликівське», сплачується штраф (неустойка) у п`ятикратному розмірі авансу - 35000 грн протягом п`яти днів з моменту попередження, що також було підтверджено у розписці ОСОБА_1 .

Договір оренди землі між сторонами не укладений, оскільки є перешкоди у державній реєстрації права оренди ТОВ «Свердликівське», ОСОБА_1 не спростував своєї вини і всупереч вимогам ст. 614 ЦК України не довів, що вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання взятих на себе зобов`язань, а тому відповідно до умов попереднього договору оренди землі та розписки з нього на користь позивача підлягає стягненню нейстойка (штраф) в сумі 35000,00 грн.

Висновки суду першої інстанції щодо передчасності позовних вимог про стягнення суми штрафу у п`ятикратному розмірі від одержавного авансу є помилковими, суперечать умовам укладеного між сторонами договору, оскільки тривалість договірних відносин з приводу оренди спірної земельної ділянки між ОСОБА_1 і ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» визначена ними до 31.12.2028, що свідчить про ухилення відповідача від укладення договору оренди і державної реєстрації права оренди ТОВ «Свердликівське» у визначений попереднім договором оренди землі період до 11.12.2028.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Свердликівське» до ОСОБА_1 про стягнення 35000 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4802,50 грн сплаченого судового збору за подання позову та апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Свердликівське" задовольнити.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 червня 2020 року скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Свердликівське" до ОСОБА_1 про стягнення коштів за невиконання умов договору задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Свердликівське" 35 000,00 грн.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Свердликівське" 4802,50 грн сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді Л. М. Дьомич

С. І. Мурашко