головуючий у суді І інстанції Пінкевич Н.С.
провадження № 22-ц/824/4906/2020
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Кирилюк Г.М., Слюсар Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2019 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області, головний державний виконавець Перепелиця Артем Вікторович, ОСОБА_2 , про визнання дій незаконними та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Свої вимоги мотивував тим, що при ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження ВП 42390828 ним було виявлено, що головним державним виконавцем Перепелицею А.В. винесено такі постанови:

Постанова про арешт майна боржника від 19 липня 2018 року, якою накладено арешт на домоволодіння загальною площею 386,8 кв.м., та земельну ділянку площею 0,0668 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26 жовтня 2018 року, якою постановлено описати та накласти арешт на домоволодіння загальною площею 386,8 кв.м., та земельну ділянку площею 0,0668 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Скаржник вважає вказані дії головного державного виконавця незаконними, а постанови такі, що складені з грубим порушенням норм чинного законодавства з огляду на таке: виконавчий документ був повернутий стягувачу через неможливість виконання, тому прийняття будь-яких постанов без відкритого виконавчого провадження є грубим порушенням Закону України «Про виконавче провадження»; Постанова про повернення виконавчого документу стягувачем не оскаржувалась; ОСОБА_1 не є боржником по цьому виконавчому провадженню, тому виконавець не може вчиняти будь-яких дій щодо його майна; опис та арешт майна проведені з порушенням статті 22 вказаного Закону, зокрема, виконавцем не перевірено особи понятих, залучених до виконавчих дій, чи не пов`язані вони зі сторонами виконавчого провадження; опис майна проводився без належного його огляду, а в постанові лише вказано про домоволодіння та земельну ділянку; в оскаржуваній постанові не відображено інше майно, що знаходиться у житловому будинку; державним виконавцем допущені порушення та по суті мало місце втручання у його право на мирне володіння майном.

Тому, скаржник просив суд визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконанні рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці А.В. при складанні Постанов про арешт майна боржника від 19 липня 2018 року та про опис та арешт майна (коштів) боржник від 26 жовтня 2018 року в рамках виконавчого провадження № 42390828 незаконними; скасувати постанови про арешт майна боржника від 19 липня 2018 року та про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26 жовтня 2018 року (а.с. 1-5 т. 1).

Під час розгляду скарги, боржник ОСОБА_1 подав додаткові пояснення від 13 березня 2019 року (а.с. 124-126 т. 1) та додаткові пояснення до скарги від 08 квітня 2019 року (а.с. 139-147 т. 1), де посилався на те, що іпотекодержателем нерухомого майна є ПАТ «УніКредит Банк», а виконавець вчиняє дії на користь ПАТ «Укрсоцбанк», при цьому до суду із заявами про заміну сторони виконавчого провадження звернень не було. А також, боржник зазначав, що державний виконавець всупереч ухвали суду про зупинення стягнення за виконавчим документом, продовжував вчиняти дії, спрямовані на реалізацію іпотечного майна та оскаржив її до суду апеляційної інстанції. Боржник ОСОБА_1 вважає, що такі дії державного виконавця суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та порушують його права.

Остаточно скаржник просив суд:

визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці Артема Володимировича при складанні постанов про заміну сторони виконавчого провадження від 07 серпня 2018 року, арешт майна боржника від 19 липня 2018 року та про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26 жовтня 2018 року в рамках виконавчого провадження №42390828 - незаконними;

визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці Артема Володимировича, спрямовані на реалізацію предметів іпотеки в рамках виконавчого провадження № 42390828;

скасувати постанови про заміну сторони виконавчого провадження від 07 серпня 2018року, арешт майна боржника від 19 липня 2018 року та про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26 жовтня 2018 року, винесені головним державним виконавцем Перепелицею А.В. в рамках виконавчого провадження № 42390828;

скасувати постанову про виправлення помилок у виконавчому документі від 04 лютого 2019 року, виконавче провадження №42390828.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2019 року задоволено частково скаргу ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та скасування постанови (а.с. 84-90 т. 3) .

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці А.В., спрямовані на реалізацію предметів іпотеки в рамках виконавчого провадження № 42390828, в період з 11 грудня 2018 року по 14 травня 2019 року.

Визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця Перепелиці А.В. Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 07 серпня 2018 року про заміну стягувача з ПАТ «УніКредит Банк» на ПАТ «Укрсоцбанк».

У задоволенні інших вимог скарги відмовлено.

Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що вчинення державним виконавцем дій після отримання ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, на період її дії, незважаючи на її оскарження в апеляційному порядку та подальше скасування, є неправомірними; положення про негайне виконання таких ухвал суду встановлено кодексом, а заінтересованим особам у разі необхідності надається право просити суд апеляційної інстанції зупинити оскаржуване судове рішення; ухвала суду про зупинення стягнення за виконавчим листом була виконана лише заступником начальника відділу; доводи скарги в частині визнання дій виконавця, спрямовані на звернення стягнення на іпотечне майно в період дії ухвали суду першої інстанції з 11 грудня 2018 року по 14 травня 2019 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

А також, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що зміни найменування юридичної особи не відбулось, тому підстави для прийняття постанови про заміну сторони виконавчого провадження у суду першої інстанції були відсутні, доводи скарги в цій частині є обґрунтованими.

Відмовляючи у задоволенні скарги про визнання незаконними дій в рамках виконавчого провадження № 42390828 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці Артема Володимировича при складанні Постанови арешт майна боржника від 18 липня 2018 року, Постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26 жовтня 2018 року, та про скасування Постанови про арешт майна боржника від 19 липня 2018 року, Постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26 жовтня 2018 року, Постанови про виправлення помилок у виконавчому документі від 04 лютого 2019 року, суд першої інстанції виходив з недоведеності цих вимог.

Не погоджуючись з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2019 року, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2019 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

розглядаючи скаргу на дії державного виконавця суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів шляхом зупинення реалізації майна, питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно по компетенції державного виконавця;

судом першої інстанції не враховано, що під час розгляду скарги боржника ОСОБА_1 , ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2019 року у справі № 2-4616/12 замінено стягувача ПАТ «УніКредитБанк» у виконавчому проваджені з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області № 2-4616/12 від 21 травня 2013 року на ПАТ «Укрсоцбанк»;

судом першої інстанції також порушено норми статті 450 ЦПК України, оскільки розгляд скарги тривав більше одного року та вживались інші заходи які по суті затягували процес виконання;

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 21 травня 2013 року Києво?Святошинським районним судом Київської області виданий виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УніКредитБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 381 304 грн 86 коп. та судові витрати (а.с. 45-46 т. 1).

Постановою ВП № 42390828 від 03 березня 2014 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Микитин О.С. відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2- 4616712, виданого 21 лютого 2013 року, при цьому боржник у цій постанові вказаний - ОСОБА_1 (а.с. 49 т. 1).

Постановою ВП № 42390828 від 03 березня 2014 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Микитин О.С. накладено на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення 3 384 523 грн 86 коп. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми звернення стягнення (а.с. 51 т. 1).

Постановою ВП № 42390828 від 18 липня 2018 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці А.В. накладено арешт на домоволодіння та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення 3 384 523 грн 86 коп. (а.с. 59-60 т.1).

Також, судом встановлено, що до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшла заява представника ПАТ «Укрсоцбанк» про заміну державним виконавцем сторони виконавчого провадження, яка обґрунтована таким.

02 грудня 2013 року на підставі рішення Загальних зборів акціонерів банку та рішення єдиного акціонера ПАТ «УніКредит Банк» був затверджений передавальний акт, відповідно до якого до ПАТ «Укрсоцбанк» передані все майно, майнові права та обов`язки, активи, капітал ПАТ «УніКредит Банк», отже ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником ПАТ «УніКредит Банк».

Постановою головного державного виконавця Перепелиці А.В. відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 07 серпня 2018 року замінено стягувача ПАТ «УніКредит Банк» на ПАТ й«Укрсоцбанк» на підставі абзацу 1 частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 72 т. 1).

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо вказаної постанови головного державного виконавця про заміну стягувача, колегія апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» N 1404-VIII від 02 червня 2016 року у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частин 1-3 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Отже, враховуючи викладене, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником належить до виключної компетенції суду і здійснюється на підставі ухвали суду.

В судовому засіданні представник боржника та боржник обґрунтовували скаргу в цій частині тим, що здійснивши заміну стягувача ПАТ «УніКредит Банк» на ПАТ «Укрсоцбанк», державний виконавець порушив право боржника на здійснення належного виконання на користь належного кредитора.

Колегія апеляційного суду вважає, що скаржником доведено, що вказане призвело до порушення права боржника у виконавчому провадженні на здійснення належного виконання на користь належного кредитора та погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення скарги в цій частині.

Постановою ВП № 42390828 від 26 жовтня 2018 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці А.В. проведено опис та накладено арешт на описане майно (а.с. 77-79 т. 1).

26 листопада 2018 року постановою головного державного виконавця Перепелиця А.В. відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (а.с. 30-31 т. 2)

26 листопада 2018 року до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшла копія ухвали про відкриття провадження та копії матеріалів скарги ОСОБА_1

13 грудня 2018 року до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшов звіт за результатами проведення оцінки вартості нерухомого іпотечного майна (а.с. 6-28 т. 2).

17 грудня 2018 року сторонам виконавчого провадження направлено повідомлення про визначення вартості нерухомого майна (а.с. 1-5 т. 2).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2018 року у справі № 369/14311/18 клопотання представника скаржника ОСОБА_3 про зупинення стягнення за виконавчим листом по скарзі ОСОБА_1 на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, заінтересована особа: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови - задоволено та зупинено стягнення за виконавчим листом № 2-4616/12, від 23 квітня 2013 року (ВП № 42390828) (а.с. 93-99, 100-102 т. 1).

Згідно з резолютивної частини цієї ухвали апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

09 січня 2019 року до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області за заявою ОСОБА_1 надійшла ухвала районного суду про зупинення стягнення за виконавчим документом.

23 січня 2019 року державним виконавцем направлено апеляційну скаргу на ухвалу суду (а.с. 37-49 виділені матеріали).

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 04 лютого 2019 року виправлені помилки у виконавчому документі: замінено дату видачі: з 21 лютого 2013 року на 21 травня 2013 року; замінено номер виконавчого документу: з 2-4616712 на 2-4616/12; виправлено описку в резолютивній частині, замінено по-батькові боржника з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .

04 лютого 2019 року державним виконавцем направлено до ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію арештованого майна.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження.

Згідно з листом ДП «СЕТАМ» 29 березня 2019 року призначені виконавцем торги не відбулися.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2019 року у справі № 369/14311/18 виправлено допущену описку в ухвалі Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2018 року. Резолютивну частину ухвали суду доповнено: «Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи».

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 10 квітня 2019 року зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання на підставі ухвали районного суду про забезпечення.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року по справі № 369/14311/18 апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області задоволено. Ухвалу Києво?Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2018 року скасовано. У задоволенні клопотання представника боржника про зупинення стягнення за виконавчим листом № 2-4616/12 від 23 квітня 2013 року (ВП № 42390828) відмовлено.

Постанова Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року у справі № 369/14311/18 мотивована тим, що статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця. Таким чином, розглядаючи скаргу на дії державного виконавця суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів так би мовити «забезпечення скарги» шляхом зупинення реалізації майна, адже за приписами вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно по компетенції державного виконавця. Отже, у суду першої інстанції не було повноважень задовольняти клопотання представника боржника та зупиняти стягнення за виконавчим листом.

Переглядаючи справу, колегія апеляційного суду враховує таке.

Як вбачається з матеріалів справи, подана заява про зупинення стягнення за виконавчим листом по скарзі ОСОБА_1 була розглянута відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до 2 статті 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Отже, ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/14311/18 про зупинення стягнення за виконавчим листом набрала законної сили з моменту її підписання - 11 грудня 2018 року.

Відповідно до частини 11 статті 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Підсумовуючи, колегія апеляційного суду встановила, що оскарження в апеляційному порядку ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2018 року про зупинення стягнення за виконавчим листом, відповідно до частини 11 статті 153 ЦПК України не зупинило її виконання.

Отже, починаючи з 11 грудня 2018 року та до закінчення апеляційного перегляду, по 14 травня 2019 року, стягнення за виконавчим листом в рамках виконавчого провадження № 42390828 було зупинено.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Звертаючись зі скаргою на дії державного виконавця, боржник обґрунтував скаргу тим, що вчинивши дії направлені на накладення арешту на майно скаржника, державний виконавець здійснив втручання в його право на мирне володіння майном, що свідчить про порушення статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У свої рішеннях ЄСПЛ висловив, зокрема, такі висновки щодо права власності. У справі «Полтораченко проти України» зауважено, що кошти, присуджені особі за рішенням національного суду, становлять її майно, а неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення становить втручання в право на мирне володіння майном (див. рішення у справі «Войтенко проти України»).

Невиконання рішення національного суду ЄСПЛ розцінює як втручання в право потерпілої особи на мирне володіння своїм майном, як визначено в першому реченні п.1 ст.1 Першого протоколу (див. рішення у справах «Бурдов проти Росії», «Ясіюнієне проти Литви», «Войтенко проти України» та «Джасійне проти Литви»).

Колегія апеляційного суду, переглядаючи цю справу, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, де вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Враховуючи, що ухвала суду про зупинення стягнення за виконавчим листом в подальшому була скасована, колегія апеляційного суду вважає, що здійснення виконавчих дій з примусового виконання рішення суду, направлених на реалізацію предметів іпотеки в рамках виконавчого провадження, не призвело до порушення прав боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1 на мирне володіння майном.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково та скасувати оскаржувану ухвалу в частині задоволення скарги про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці А.В., спрямовані на реалізацію предметів іпотеки в рамках виконавчого провадження № 42390828, в період з 11 грудня 2018 року по 14 травня 2019 року, ухваливши в цій частині нове судове рішення про відмову.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2019 року в частині задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці А.В., спрямовані на реалізацію предметів іпотеки в рамках виконавчого провадження № 42390828, в період з 11 грудня 2018 року по 14 травня 2019 року, ухваливши в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів

з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст Постанови складений 12 жовтня 2020 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Слюсар