Справа № 159/3834/20
Провадження № 2/159/982/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

розглянувши в м. Ковелі Волинської обл. в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач 03.08.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 20 419 грн, 45 коп. за період з 2013 р. по 2020 р. включно. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що сторони уклали шлюб 28.04.07 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина син ОСОБА_3 . Шлюб між сторонами було розірвано 02.12.13 р. за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської обл.. За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 15.01.14 р. з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з 11.12.13 р., та продовжуючи до повноліття дитини. Таке рішення суду відповідач належно не виконував, що призвело до утворення заборгованості по сплаті аліментів за період часу з 11.12.13 р. по 12.11.18 р. в сумі 16 068 грн, 45 коп.. За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 10.10.18 р. розмір аліментів з відповідача було збільшено до суми 1 100 грн. За станом на 01.06.20 р. існує заборгованість по аліментах в розмірі 20 419 грн, 45 коп.. Покликаючись на ст. 196 СК України, судову практику, зазначає, що загальна сума пені складає 130 23 грн, 35 коп., однак вона просить стягнути пеню відповідно до вимог чинного законодавства. Просить позов задовольнити.

Провадження у справі було відкрито 02.09.20 р. за ухвалою судді.

Копію вказаної вище ухвали суду з копією позовної заяви та доданих до неї документів відповідачем отримано під розпис 10.09.20 р..

Вчасно. а саме: не пізніше 25.09.20 р. відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву. Такий відзив відповідачем поданий 26.09.20 р., надійшов до суду 29.09.20 р., не містить клопотання про поновлення строку на його подання, та, відповідно до положень ст. 178 ЦПК України при вирішенні спору судом до уваги не приймається.

Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, що був розірваний за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 02.12.13 р. у цивільній справі № 159/6 148/13 ц провадження № 2/159/1 482/13 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, з 28.04.07 р..

Згідно з копією довідки № 55 931 17.19 30/17 від 15.06.20 р., виданої Ковельським МРВ ДВС Західного МРУ МЮ (м. Львів), заборгованість відповідача по сплаті аліментів на користь позивача на утримання вказаної вище спільної неповнолітньої дитини сторін за рішенням суду у справі № 159/4 400/18 від 10.12.18 р. в ході виконання виконавчого листа, що перебуває на примусовому виконанні у відділі з 11.12.18 р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання вказаної вище дитини в розмірі по 1 100 грн щомісячно з дати набрання таким рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, за станом на 01.06.20 р. склала 20 419 грн, 45 коп..

При цьому суд, аналізуючи вказану вище довідку, враховує, що виконавчий лист у справі № 159/4 400/18 надійшов на виконання до В ДВС лише 11.12.18 р., як такий, що виданий на виконання рішення суду від 10.10.18 р., що набрало законної сили 12.11.19 р. (дані ЄДРСР). Днем прострочення сплати аліментів у ній зазначено 01.07.19 р..

У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 20 419 грн, 45 коп. за період з 2013 р. по 2020 р. включно.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України у її редакції, чинній за станом на дату початку спірного періоду, за який позивач просить стягнути пеню, та що була чинною до 08.07.17 р., тобто, частину спірного періоду - з 2013 р. по 07.07.17 р., при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України у її редакції, чинній з 08.07.17 р. до 28.08.18 р., тобто, частину спірного періоду - з 08.07.17 р. по 27.08.18 р., у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України у її редакції, чинній на даний час, тобто, частину спірного періоду - з 28.08.18 р. по дату подання розглядуваного позову до суду 03.08.20 р., у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відомості про застосування до відповідача як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", у розпорядженні суду немає.

Крім того за даними ЄДРСР, 24.10.19 р. Ковельським міськрайсудом Волинської обл. було розглянуто цивільну справу № 159/4 079/19 провадження № 2/159/1 142/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустройки (пені) за прострочення сплати аліментів, що набрало законної сили 03.12.19 р., за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустройку (пеню) за прострочення сплати аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 11.12.13 р. по 30.06.19 р. включно в сумі 24 465 грн, 45 коп., з врахуванням заборгованості, що виникла за станом на 01.07.19 р.., тобто, з врахуванням рішення суду у справі № 159/4 400/18 від 10.12.18 р. та в ході виконання виконавчого листа, що перебуває на примусовому виконанні у відділі з 11.12.18 р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання вказаної вище дитини в розмірі по 1 100 грн щомісячно.

Однак позивач про таке рішення суду у своїй позовній заяві не зазначила та з наданої нею довідки про суму заборгованості не вбачається, що за станом на 01.07.19 р. є певне сальдо борг за аліментами.

Тому суд відкидає як незаконні вимоги позивача про нарахування та стягнення пені по аліментах за період з 2013 р. по 01.07.20 р. (тобто, з червнем місяцем 2020 р. включно), враховуючи, що щодо позовних вимог в цій частині вже постановлено судове рішення - 24.10.19 р. Ковельським міськрайсудом Волинської обл. було розглянуто цивільну справу № 159/4 079/19 провадження № 2/159/1 142/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустройки (пені) за прострочення сплати аліментів, що набрало законної сили 03.12.19 р., за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустройку (пеню) за прострочення сплати аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 11.12.13 р. по 30.06.19 р. включно.

Крім того вимога про стягнення пені за період до 2020 р. включно, тобто, з врахуванням по грудень місяць 2020 р. - на законі не ґрунтується, так як 2020 р. закінчується 31 грудня та, гіпотетично, до цієї дати заборгованості по аліментах може і не існувати.

При цьому суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі в частині тих позовних вимог, що охоплюють період з 2013 р., на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, так як у загальні позовні вимоги позивача включено період з 2013 р. з іншими розрахунками пені.

Тому суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивача за період з 01.07.19 р. дата з якої питання про стягнення неустойки (пені) по аліментах між сторонами не було на даний час вирішене у судовому порядку - до 01.06.20 р. (тобто, з травнем 2020 р. включно) дата, на яку позивачем документального підтверджено існування заборгованості по аліментах.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості за цей же місяць х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.19 (справа № 333/6 020/16).

Судом встановлено, що відповідно до розрахунку по заборгованості зі сплати аліментів у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів, на яку попередньо не нараховувалась за вказаним вище судовим рішенням пеня відповідно до ст. 196 СК України, а саме: за період з 01.07.19 р. по 01.06.20 р..

Саме цей період суд розглядає при вирішенні спору як спірний.

Крім цього відповідно до вказаної вище довідки щодо заборгованості по аліментах вбачається, що у липні 2019 р. боржник сплатив 1 300 грн аліментів, у жовтні 2019 14 900 грн, хоча - при існуючій заборгованості.

Таким чином боржником не було сплачено аліментів у вказаний вище спірний період 01.07.19 р. 01.06.20 р., однак, лише за 09 міс. цього періоду:

-серпень, вересень, листопад, грудень 2019 р.,

-січень травень 2020 р. у загальній сумі аліментів - 9 900 грн за ці 9 міс. (9 міс. х 1 100 грн).

Розрахунок неустойки (пені) за вказаний вище визначений судом спірний період в розрізі за кожен місяць протермінування є таким:

2019 рік:

серпень 31 (день) х 1, 01 (відсотки) х 1 100 (щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі) = 341 грн;

вересень 30 (днів) х 1, 01 (відсотки) х 1 100 (щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі) = 330 грн;

листопад 30 (днів) х 1, 01 (відсотки) х 1 100 (щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі) = 330 грн;

грудень 31 (день) х 1, 01 (відсотки) х 1 100 (щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі) = 341 грн;

2020 рік:

січень 31 (день) х 1, 01 (відсотки) х 1 100 (щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі) = 341 грн;

лютий 29 (днів) х 1, 01 (відсотки) х 1 100 (щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі) = 319 грн;

березень 31 (день) х 1, 01 (відсотки) х 1 100 (щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі) = 341 грн;

квітень 30 (днів) х 1, 01 (відсотки) х 1 100 (щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі) = 330 грн;

травень 31 (день) х 1, 01 (відсотки) х 1 100 (щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі) = 341 грн. Загальна сума пені складає 3 014 грн (341 грн + 330 грн + 330 грн+ 341 грн + 341 грн, 319 грн, 341 грн + 330 грн + 341 грн = 3 014 грн), що і підлягає стягненню з відповідача у відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Вказаний розмір неустойки є компенсацією матеріальних втрат, яких зазнала, в першу чергу, дитина.

За приписами сімейного законодавства відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про презумпцію винуватості платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Належних та допустимих доказів у підтвердження відсутності винуватості відповідача як боржника у прострочені сплати аліментів та утворенні заборгованості, відповідачем суду не надано; не містять їх і матеріали справи.

Відтак з огляду на наявні у справі докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково, а саме: в частині стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) в розмірі 3 014 грн за 09 міс., а саме: за період: 01.07.19 р. 01.06.20 р. за 09 міс., а саме: серпень, вересень, листопад грудень 2019 р., січень травень 2020 р. включно.

В решті позову слід відмовити за безпідставністю.

Оскільки позивач за розглядуваною категорією справ звільнена від сплати судового збору за Законом, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на доход держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн, 80 коп..

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 141, 213 - 218, 88 ЦПК України, ст. 196 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 3 014 (три тисячі дев`ятнадцять) грн за період за період: 01.07.19 р. 01.06.20 р., а саме: за 09 таких місяців з цього періоду: серпень, вересень, листопад, грудень 2019 р., січень травень 2020 р. включно.

В решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , на доход держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн, 80 коп..

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

представник позивача адвокат Самулевич Олена Миколаївна, адреса: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Данила Нечая, 9;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий:І. М. Логвинюк