Справа № 308/5643/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2020 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання Зборовської Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, згідно з якою просить:

замінити стягувача ОСОБА_2 за виконавчим листом у справі № 308/5643/14-ц від 26.10.2015 року (боржник ОСОБА_3 ) її правонаступником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

замінити стягувача ОСОБА_2 за виконавчим листом у справі № 308/5643/14-ц від 26.10.2015року (боржник ОСОБА_4 ) її правонаступником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

замінити стягувача ОСОБА_2 за виконавчим листом у справі № 308/12916/14-ц від 06.07.2016 року (боржник ОСОБА_4 ) її правонаступником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

замінити стягувача ОСОБА_2 за виконавчим листом у справі № 308/12916/14-ц від 06.07.2016 року (боржник ОСОБА_5 ) її правонаступником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду головуючою суддею з розгляду даної справи (єдиний унікальний номер судової справи: 308/5643/14-ц) визначено суддю Сарай А.І.

В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначає, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2014 року було стягнуто з боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 16000 грн. боргу за договором позики МК № 3 від 15.06.2011 року, 31200 грн. відсотків за користування позикою 10000 грн. штрафу та 5000 грн. пені.

Рішенням цього ж суду від 14.03.2016 року було стягнуто з боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 43000 грн. боргу за договором від 22.08.2013 року, 28627,40 грн. відсотків за користування коштами, 5000 грн. штрафу та 8600 грн. моральної шкоди.

На виконання судового рішення від 16.09.2014 року було видано два виконавчі листи:

виконавчий лист у справі № 308/5643/14-ц від 26.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ОСОБА_2 грошових коштів (боржник ОСОБА_3 );

виконавчий лист у справі № 308/5643/14-ц від 26.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ОСОБА_2 грошових коштів (боржник ОСОБА_4 ).

На виконання судового рішення від 14.03.2016року було видано також два виконавчі листи:

виконавчий лист у справі № 308/12916/14-ц від 06.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у солідарному порядку на користь ОСОБА_2 грошових коштів (боржник ОСОБА_5 );

виконавчий лист у справі № 308/12916/14-ц від 06.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ОСОБА_2 грошових коштів (боржник ОСОБА_4 ).

Заявник зазначає, що стягувач за вказаними виконавчими документами, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть від 28.11.2019 року, а єдиним спадкоємцем її майна та майнових вимог згідно з заповітом від 22.10.2019 року являється він.

04.12.2019 року заявником було подано до приватного нотаріуса Федоренко Е.Ю. заяву про прийняття спадщини від 04.12.2019 року, що стверджується її копією.

За твердженням заявника, оскільки заповітом від 22.10.2019 року його покійна дружина призначила його єдиним своїм спадкоємцем, а поданням заяви про прийняття спадщини від 04.12.2019 року він прийняв всю спадщину, то слід визнати, що до нього перейшли також всі вимоги, які випливають з рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2014 року у справі № 308/5643/14-ц та рішення цього ж суду від 14.03.2016 року у справі № 308/12916/14-ц.

Як зауважує заявник, з прийняттям спадщини відбулася заміна кредитора за правочинами та вимогами від ОСОБА_2 на його користь.

Заявник у судове засідання не з`явився, при цьому у поданій ним заяві про заміну сторони виконавчого провадження заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Боржники у судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями, однак їх неявка відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача, про причини неявки суд не повідомлено.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2014 року (справа № 308/5643/14-ц), що набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та неустойки за порушення договірних зобов`язань. Ухвалено стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ОСОБА_2 16000 грн. боргу за договором позики МК № 3 від 15.06.2011 року, 31200 грн. відсотків за користування позикою за період з 16.06.2011 року по 28.02.2014 року, 10000 грн. штрафу та 5000 грн. пені.

На підставі зазначеного рішення 26.10.2015 року судом видано два виконавчі листи щодо боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідно.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 стягувач за вказаним виконавчим листом ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 28.11.2019 року.

На відпадок своєї смерті ОСОБА_2 22.10.2019 року склала заповіт, нотаріально посвідчений секретарем виконкому Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що за законом належатиме їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму чоловікові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За даними виконкому Кольчинської селищної ради заповіт не змінено і не скасовано, що підтверджується відповідним записом секретаря виконкому на заповіті.

04.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Федоренко Е.Ю. із заявою про прийняття спадщини за вказаним заповітом (спадкова справа № 48/2019).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 серпня 2019 року у справі № 334/10744/14-ц, в якій були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

При цьому згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2014 року (справа № 308/5643/14-ц) було присуджено на користь ОСОБА_2 стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у солідарному порядку заборгованості за договором позики, тобто відповідних грошових сум, які є майном, а тому ці кошти входять до складу спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Отже, заявник, звернувшись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої дружини вважається таким, що прийняв спадщину після неї, а отже, є її правонаступником.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявник ОСОБА_1 , як правонаступник померлої ОСОБА_2 , набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у солідарному порядку, а відтак, вимоги заявника про заміну стягувача є підставними і підлягають до задоволення та стягувача ОСОБА_2 слід замінити на правонаступника ОСОБА_1 у виконавчих листах у цивільній справі № 308/5643/14-ц, виданих 26.10.2015 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області відповідно.

Що стосується вимог про заміну стягувача ОСОБА_2 у виконавчому листі у справі № 308/12916/14-ц, виданому 06.07.2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області щодо боржника ОСОБА_4 , та у виконавчому листі у справі № 308/12916/14-ц, виданому 06.07.2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області щодо боржника ОСОБА_5 , її правонаступником ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що дані вимоги до задоволення не підлягають, оскільки такі пред`явлено в межах справи № 308/5643/14-ц, тобто в межах іншої справи.

Відповідно, суд вважає за необхідне роз`яснити, що заявник ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися із заявою про заміну стягувача шляхом подання до суду заяви в порядку ст. 442 ЦПК України в межах цивільної справи № 308/12916/14-ц.

Керуючись ст. ст. 259-261, 354, 355, 442 ЦПК України, ст. ст. 512, 514 ЦК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити частково.

Замінити стягувача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у виконавчому листі у цивільній справі № 308/5643/14-ц, виданому 26.10.2015 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, де боржник ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , її правонаступником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Замінити стягувача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у виконавчому листі у цивільній справі № 308/5643/14-ц, виданому 26.10.2015 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, де боржник ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , її правонаступником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_6 про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай