Справа № 182/3015/20
Провадження № 2/0182/1768/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.09.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Багрової А.Г.

за участю секретаря судового засідання - Снєгульської В.М.

розглянув у підготовчому судовому засіданні у м. Нікополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Заяви по суті справи:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який за життя він заповів позивачу. Крім ОСОБА_1 , єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2 , яка доводиться матір`ю ОСОБА_1 та на спадщину не претендує. Однак, позивач не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Спірний житловий будинок був збудований ОСОБА_3 на відведеній для цього земельній ділянці, однак право власності на нього зареєстровано не було та законодавство на час його будівництва не вимагало обов`язкової державної реєстрації. За таких обставин, ОСОБА_1 вважає, що дана нерухомість входить до складу спадкової маси та на неї може бути визнано право власності судом.

У судове засідання сторони не з`явилися, надавши заяви про слухання справи за їхньої відсутності.

У заявах позивач на позовних вимогах наполягає (а.с.53), відповідач позов визнає (а.с.54).

Інших заяв та клопотань учасниками справи не подавалось.

Процесуальні дії у справі.

28.05.2020 року позов залишено без руху (а.с.33).

06.08.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання по справі на 02.09.2020 року.

Враховуючи, що ОСОБА_2 у повному обсязі визнала позов ОСОБА_1 , суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено:

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який до дня смерті був зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Спадкоємцями після його смерті є його дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_1 , які з ним проживали та були зареєстровані до дня його смерті (а.с.7,8,63).

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 10.05.2019 року сільським головою Приміської сільської ради Нікопольського району Гаркавенко Р.П. за реєстровим № 260, згідно з яким все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і все те, що буде належати йому, заповів доньці ОСОБА_1 (а.с.21).

16.09.2019 року позивач подала заяву, зареєстровану в реєстрі за № 328, про прийняття спадщини після смерті батька та видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Того ж дня відповідач подала заяву № 329, якою відмовлялася від своєї обов`язкової частки у спадщині чоловіка ОСОБА_3 (а.с.61,62)

Однак, постановою державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори № 224/02-31 від 18.03.2020 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 (а.с.19).

За інформацією КП «Нікопольське МБТІ» № 121 від 13.05.2020 року, № 776 від 21.08.2020 року право власності на об`єкт нерухомості за вказаною вище адресою не зареєстровано (а.с.18,69).

Як вбачається з технічного паспорту від 07.08.2000 року, в АДРЕСА_1 розташовані: житловий будинок літ. «А» загальною площею 79,0 кв.м., житловою площею 46,1 кв.м., підвал літ. «Б», підвал літ. «пд», гараж літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «г», сарай літ. «Д», душ, вбиральня літ. «Е,Ж», теплиця літ. «І», фундамент літ. «К,Л», навіс літ. «М», спорудження №1-4,І (а.с.9-12).

Зазначена забудова була здійснена на відведеній для цього ОСОБА_3 земельній ділянці, що підтверджується записами в Земельній шнуровій книзі колгоспу ім. К.Маркса с. Олексіївка (а.с.14-15).

18.11.1982 року представниками Менжинської сільської ради Нікопольського району складено Акт про закінчення будівництва за вказаною адресою, згідно з яким воно було виконано належним чином (а.с.13).

Відповідно до листа Держбуду від 23.03.1999 року та п. 3 постанови КМУ від 09.09.2009 року № 1035 «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на будівництво», до серпня 1992 року оформлення права власності на будинки проводили органи місцевого самоврядування на основі висновку про технічний стан будинку, складений у бюро технічної інвентаризації і документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений об`єкт.

Згідно з листом Державної реєстраційної служби № 95-06-15-13 від 12.03.2013 року, для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Згідно з листом Державної архітектурно-будівельної інспекції № 40-12-2409 від 01.09.2011 року, 5 серпня 1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року N 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення" (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України ( 254к/96-ВР ) та Цивільного кодексу України ( 435-15 ) вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти.

З технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що будівництво спірного житлового будинку та надвірних будівель було здійснено у 1978 році (а.с.12), Акт про закінчення будівництва складений у 1982 році.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що спадковий житловий будинок був збудований спадкодавцем відповідно до чинного на час його будівництва законодавства, на відведеній для цього земельній ділянці, до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, а тому померлий ОСОБА_3 набув статусу власника житлового будинку та згідно зі статтею 86 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час будівництва, набув право в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном. У той же час, відсутність реєстрації права власності спірного будинку позбавляє спадкоємця ОСОБА_3 - ОСОБА_1 - можливості оформити належне їй право власності на вказаний будинок в порядку спадкування відповідно до вимог закону.

Факт родинних відносин між сторонами та спадкодавцем підтверджений документально (а.с.7,8,57).

Позивач прийняла спадщину шляхом подання заяви до компетентних органів. На даний час заповіт ОСОБА_3 не змінений та не скасований, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) від 11.08.2020 року, наданою нотаріусом на запит суду (а.с.67,68). ОСОБА_2 , яка має право на обов`язкову частку у спадщині, на неї не претендує та відмовилася від спадщини у встановленому законом порядку.

Ринкова вартість спірного об`єкта станом на 08.05.2020 року складає 58000,00 грн., що підтверджується висновком про вартість об`єкта незалежної оцінки, наданої суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_4 » (а.с.24-27).

Отже, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 - спадкоємець за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , прийняла спадщину шляхом подання у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, бажає оформити своє право власності на спадкове майно, від спадкування не усувалася, заповіт не змінений та не скасований, а вимоги позивача ґрунтуються на законному праві на спадщину та не суперечать правам та інтересам інших осіб, зважаючи на наявність заповіту як фундаментального волевиявлення спадкодавця, а також беручи до уваги те, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями добудований в 1978 році, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5,16,1218,1220,1223,1235 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 206, 263, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, до складу якого входять: житловий будинок літ. «А» загальною площею 79,0 кв.м., житловою площею 46,1 кв.м., підвал літ. «Б», підвал літ. «пд», гараж літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «г», сарай літ. «Д», душ, вбиральня літ. «Е,Ж», теплиця літ. «1», фундамент літ. «К,Л», навіс літ. «М», спорудження №1-4,І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду (м. Кривий Ріг) протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 02.09.2020 року.

Дані про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя: А. Г. Багрова