УХВАЛА

Іменем України

28 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 754/4514/20

провадження № 61-13570ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з указаним позовом, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 14 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» (далі - ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС») та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Золотих О. О. та одночасно припинити речові права відповідача на спірну квартиру скасувавши державну реєстрацію спірного права за відповідачем (індексний номер 51152894 від 14 лютого 2020 року).

Разом із позовною заявою ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 обґрунтована тим, що між сторонами існує спір щодо правомірності укладення оспорюваного договору купівлі-продажу належної позивачу квартири. ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» реалізував спірну квартиру на протязі 10 днів з дати придбання права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, що суперечить вимогам статей 35, 36, 38 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержателем не вчинено повідомлення про порушення основного зобов`язання та про намір вчинити продаж предмету іпотеки.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 квітня 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року, заяву задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1

09 вересня 2020 року ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не дослідили усіх обставин справи, які могли призвести до порушення праві інших осіб, не здійснили оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За правилами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

З матеріалів касаційного провадження та оскаржуваних судових рішень убачається, що предметом спору в даній справі є визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову. Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Згідно з положеннями пунктів 1, 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову, оскільки між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим ефективний захист та поновлення порушених законних прав інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновку суду, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки оскаржувана ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 22 квітня 2020 року та постанова Київського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року є законними та обґрунтованими, постановлені з додержанням норм права, підстави для їх скасування відсутні.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України, та інші заявлені клопотання.

Керуючись частинами першою, четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська