Р. С. З. № 60
У Х В А Л А

про відкриття провадження у цивільній справі

09 вересня 2020 року суддя Маньківського районного суду, Черкаської області І.Д.Калієвський, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Нестерівка Маньківського району Черкаської області у віці 90 років померла позивачів мати - ОСОБА_3 , про що 11.02.2015 року складено відповідний актовий запис №4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 11.02.2015 року виконавчим комітетом Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області.

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , належну їй приватизовану земельну ділянку на підставі державного акта на право власності серії ЯГ №630822, виданого Нестерівською сільською радою 14 січня 2007 року, що знаходиться біля вказаного жилого будинку, належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР №090182, виданий Нестерівською сільською радою 30 грудня 2003 року, заповіла синам: ОСОБА_1 , 1954 року народження, ОСОБА_2 , 1958 року народження.

Заповіт посвідчено 25.03.2008 року виконавчим комітетом Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, зареєстровано в реєстрі за №72.

Довідка виконавчого комітету Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 19.08.2020 року №297 підтверджує, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті була зареєстрована і постійно проживала у власному будинку по АДРЕСА_1 . Зі спадкодавцем на день смерті ніхто не проживав і не був зареєстрований, в тому числі малолітні та неповнолітні.

Також дана довідка підтверджує, що заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчувався виконкомом Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області 25.03.2008 року за реєстраційним №72 року, не змінений і не відмінений.

Спадкоємцями згідно заповіту є: син ОСОБА_1 , 1954 року народження, син ОСОБА_2 , 1958 року народження.

Після смерті їх матері ОСОБА_3 у Маньківській державній нотаріальній конторі за заявами позивачів заведено спадкову справу №193 за 2015 рік.

29 листопада 2016 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом у спадковій справі №193 за 2015 рік.

Даним свідоцтвом нотаріусом посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого Нестерівською сільською радою Маньківського району Черкаської області 25 березня 2008 року за року №72, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є:

син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 Ѕ (одній другій) частці зазначеного майна;

син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 в Ѕ (одній другій) частці зазначеного майна.

Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 2,2998 га., що розташована в межах Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №090182, виданого Маньківським районним відділом земельних ресурсів Черкаської області 30 грудня 2003 року, на підставі рішення Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 6 лютого 2003 року №5-11а, зареєстрованого за №182 в книзі записів державних актів на право власності на землю. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Тобто, позивачі переоформили на своє ім`я спадкове майно за заповітом після смерті матері, про що отримано відповідне Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 29.11.2016 року.

Після смерті їх матері залишилось інше заповідане спадкове майно, яке потрібно переоформити у спадщину - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Довідка виконавчого комітету Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 03.10.2019 року №348 підтверджує, що житловий будинок АДРЕСА_1 згідно погосподарської книги №5, особовий рахунок № НОМЕР_4 , сторінка 97, рахується за померлою ОСОБА_3 .

Також, довідка виконавчого комітету Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 03.10.2019 року №349 підтверджує, що житловий будинок, який рахується за померлою ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , згідно розпорядження сільського голови від 17.02.2016 року №6 змінено адресу на АДРЕСА_1 .

Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №630822 від 14.01.2007 підтверджує, що земельна ділянка площею 0,5868 га., для ведення особистого селянського господарства, розташована в АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 . На даній земельній ділянці розташований вказаний житловий будинок за цією ж адресою, який належав покійній матері.

Разом з тим, на даний будинок відсутній правовстановлюючий документ, який за життя їх мати не встигла отримати.

У зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа виявлено відсутність можливості оформлення даної спадщини у нотаріальному порядку.

Так, 25 жовтня 2019 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті матері - ОСОБА_3 .

Також, 25 жовтня 2019 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті матері - ОСОБА_3 .

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на належний покійній ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами мотивована тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Згідно п.4.12 п.4 гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

У відповідності до пункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Разом з тим, згідно наведеної у вказаних постановах інформації повідомлено, що на підставі заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 12.06.2015 року про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., була відкрита спадкова справа №193 за 2015 рік. За даними Спадкового реєстру було перевірено наявність відкритої спадкової справи, спадкового договору чи заповіту, складеного спадкодавцем. На момент заведення спадкової справи виявлено заповіт, посвідчений Нестерівською сільською радою від 25.03.2008 року за р.№72 від імені ОСОБА_3 .

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було пред`явлено правовстановлюючий документ на житловий будинок, як це вимагає п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, постановлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті ОСОБА_3 , - відмовити.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належний спадкодавцеві будинок відмовлено, одночасно надано інформацію про те, що спадкова справа за заявою позивачів-спадкоємців заведена, інших спадкоємців за наявною інформацією немає.

Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у заповіті від імені ОСОБА_3 від 25.03.2008 за р.№72, у довідці виконавчого комітету Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 19.08.2020 року №297, у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 29.11.2016 року, у постановах державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., від 25.10.2019, вбачається, що єдиними спадкоємцями з кола спадкоємців, визначеного законом, та заповітом, які реалізували свої права на спадкування, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як спадкоємці за заповітом.

Разом з тим, хоча у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено з підстави відсутності правовстановлюючого документа, наявні документи підтверджують те, що майно дійсно належало покійній, однак за життя вона не встигла отримати на нього правовстановлюючий документ, у зв`язку з відсутністю якого лише в судовому порядку є можливість оформити право власності на майно.

Як зазначено вище, наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується інформацією, наведеною у довідках виконавчого комітету Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 03.10.2019 року №348 та №349, за якими вбачається, що за ОСОБА_3 рахується житловий будинок який знаходиться по АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 0,5868 га.

Довідка, видана КП «Черкаське об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 14.01.2020 року за №564 підтверджує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 відділку Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, право власності не зареєстровано.

14.01.2020 року КП «Черкаське об`єднане бюро технічної інвентаризації» на замовлення позивача ОСОБА_1 проведено технічну інвентаризацію житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 з виготовленням технічного паспорта. За даними проведеної інвентаризації встановлено, що житловий будинок побудовано у 1960 році, інші надвірні господарські споруди збудовано в період 1960-1991 років.

01.09.2020 року за №97/18-06 відділом будівництва, інфраструктури енергетики та житлово-комунального господарства Маньківської районної державної адміністрації надано висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил.

Згідно даного висновку, сектор містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Маньківської районної державної адміністрації не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Слід також зазначити, що відповідно до п.42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року. №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Позивачі не можуть скористатись даним Порядком та зареєструвати право власності, оскільки будинок рахується згідно погосподарського обліку сільської ради за покійною особою.

Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно.

Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник мертвий, зареєструвати майно за померлою особою теж немає правових підстав.

Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1960 році.

У 1960 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі №6-137цс13 від 18 грудня 2013 року.

Тобто, у позивачів як спадкоємців, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

За положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною 4 ст. 19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження.

Керуючись ч. 7 ст. 7, ст. 11, ч. 8 ст. 43, ст. ст. 44, 49, 53, 71, 83, 84, 85, 86, 91, 93, 95, 183, 185, 187, 189, 190-193, 196, 199, 257, ч. 2 ст. 261, ст. ст. 272, 353-355 ЦПК України, п. 8 ч. 11, 15.5 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження в цивільній справі №701/832/20 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

Розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

Почати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Проведення підготовчого засідання призначити на 18 вересня 2020 року о 9 годині 30 хвилин в Маньківському районному суді Черкаської області (вул. Соборна, буд. 8, смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області).

Роз`яснити учасникам справи право на підставі ч. 7 ст. 7 ЦПК України, звернутись до суду з клопотанням про проведення розгляду справи у закритому судовому засіданні з метою запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя учасників справи.

Учасникам справи надіслати копії ухвали про відкриття провадження у справі (в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення) протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідачу та третім особам разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі одночасно надіслати копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Встановити строк відповідачу для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, - протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Зобов`язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також третім особам.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Відзив повинен містити: найменування (ім`я) позивача і номер справи; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності; у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання; заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. До відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачу для надання зустрічного позову встановити строк до 18 вересня 2020 року.

Третім особам для надання суду пояснень щодо позову або відзиву та доказів встановити строк до 18 вересня 2020 року, попередивши, що у разі їх ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Пояснення третьої особи підписуються третьою особою або її представником. До пояснень третьої особи застосовуються тотожні для відзиву правила.

Учасники справи мають право надати відповідь на пояснення третіх осіб, свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив - до закінчення підготовчого провадження.

Роз`яснити учасникам справи їх право на поставлення в першій заяві по суті справи, що ними подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням відповідних доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом з наданням заяви свідка надає копії відповідних письмових чи електронних доказів. Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім`ї або близький родич цих осіб), які можуть тягнути юридичну відповідальність для нього або таких членів сім`ї чи близьких родичів. Особа, яка відмовляється давати показання, зобов`язана повідомити причини відмови. Також учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання, якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи;якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань. За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.

Попередити учасників справи, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів); зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Роз`яснити учасникам справи, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане відповідачем, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання.

Забезпечення доказів судом проводиться за правилами, встановленими ст. ст. 116-119 ЦПК України.

Попередити учасників справи про недопустимість зловживання процесуальними правами, шляхом подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; умисного неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі, тощо.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Уразі, якщо подання скарги, заяви, клопотання буде визнане зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://mn.ck.court.gov.ua/sud2312/.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише щодо порушення правил підсудності. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Маньківський районний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя І.Д.Калієвський