ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2019 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 , третя особа: Амур-Нижньодніпровський районний відділ у м. Дніпропетровську головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про звернення стягнення на майно та виселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2019 року заяву АТ КБ ПриватБанк про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання задоволено.

Поновлено АТ КБ ПриватБанк строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів з виконання рішення суду від 22 січня 2014 року по цивільній справі №199/11613/13 за позовом АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, виселення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на час видачі виконавчих листів строк їх пред`явлення до виконання був пропущений, отже позивач здійснив дії, направлені на виконання судового рішення, у встановлений законом строк, проте з причин, які не залежали від волі позивача, останній не зміг реалізувати своє право.

З огляду на поновлення АТ КБ ПриватБанк строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, через пропуск строку для його пред`явлення, задоволенню не підлягає.

Не погодившись із вищезазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції позбавив його права на участь у розгляді заяви, оскільки заяви було розглянуто за його відсутності, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду.

Крім того, також посилався на те, що суд першої інстанції в порушення положень ЦПК України однією ухвалою вирішив два окремих питання, пов`язаних з виконанням судового рішення, зокрема поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, які, на думку скаржника, мають розглядатись судом в окремих провадженнях за окремими заявами стягувача та боржника.

04 березня 2020 року АТ КБ ПриватБанк в порядку передбаченому ст.360 ЦПК України, подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що доводи ОСОБА_1 з цього приводу є виключно його суб`єктивною думкою та намаганням уникнути виконання судового рішення, яке набрало законної сили, у зв`язку із чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, як на одну з підстав скасування ухвали суду вказував на те, що судом порушено норми процесуального права, чим саме позбавлено його права на участь у розгляді заяв про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

Колегія суддів погоджуються з такими доводами скаржника, з огляду на таке.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ст.18 ЦПК).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справа та рішень інших органів (посадових осіб) регулюються розділом VI ЦПК України. Відповідно до положень ст. 432 (виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню), ст. 433 (поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання), ст. 434 (мирова угода в процесі виконання), ст. 435 (відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання) розгляд відповідних заяв здійснюється у судовому засіданні з повідомлення учасників справи.

Главою 7 ЦПК України визначено порядок сповіщення сторін про розгляд справи.

Згідно норм ЦПК України, судові виклики здійснюються повістками, що надсилаються особам, які беруть участь у справі. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких немає відомостей, що їм вручені судової повістки.

Розглядаючи заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Проте, неявка учасників справи та інших заінтересованих осіб не перешкоджає вирішенню питання, у разі обов`язкового повідомлення про день, час та місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення АТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 про розгляд справи, тобто відсутні будь-які дані про обізнаність про час та місце розгляду заяви, а цивільне судочинство, згідно норм процесуального закону, здійснюється на засадах змагальності сторін які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, суд першої інстанції допустив порушення порядку розгляду даних заяв.

Аналогічні норми закріплено пунктом 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі Надточій проти України (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін, один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Слід також зазначити, що наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18-19) не можуть бути прийняті до уваги, як доказ сповіщення про виклик у судове засідання 27 грудня 2020 року, адже матеріали справи не містять відповідної судової повістки.

Оскільки належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі, є обов`язковим, участь у справі є процесуальним правом таких осіб, а згідно зі ст.ст.2,12 ЦПК України до основних засад цивільного судочинства належить змагальність сторін, яка полягає у доведенні суду переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обов`язком суду), то неповідомлення про дату судового засідання є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2019 року не може вважатися законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2019 року - скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида