Справа № 503/487/20
Провадження № 2/503/377/20
УХВАЛА

20 серпня 2020 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 із позовом до Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

В судове засідання 10.06.2020 року позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про відкладення судового засідання на іншу дату в зв`язку з неможливістю з`явитися в засідання через хворобу, на підтвердження чого жодних доказів не надала.

В судове засідання 20.08.2020 року позивач та його представник також не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про місце та час розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України встановлено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи положення даної норми, суд визнає, що позивач та його представник не з`явилися в судове засідання без поважних причин, оскільки були повідомлені про місце та час судового засідання і від них не надходило будь-яких заяв.

Частиною 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки в судове засідання, якщо він був належним чином повідомлений, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Таким чином, за відсутності визначеної процесуальним законодавством можливості суду відкласти судове засідання у справі у випадку нез`явлення позивача в судове засідання без поважних причин, оскільки справа не може бути розглянута за відсутності позивача, який повідомлявся про розгляд справи та від якого не надходило заяв про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду судом враховано практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі"; рішення від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України").

Керуючись ст. ст. 258 - 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду повторно, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Б.С. Сердюк