Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2953/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В., про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 .

Згідно з заповітом від 30.10.2019 року, складеним ОСОБА_4 , посвідченим державним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В. за реєстровим № 712, все майно, належне йому на день смерті, заповів позивачу.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилася спадщина на спадкове майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку за зазначеною адресою.

За прийняттям спадщини позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державний нотаріус Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовила. Така ситуація обумовлена тим, що по смерті батька віднайти оригінали документованих матеріалів, які посвідчують належність майнових прав спадкодавця, не вдалося.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Позивачем замовлено проведення технічної інвентаризації спадкового житлового будинку. Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 28.08.2020 р. №735 житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 будівництвом завершений та зареєстрований за його покійним батьком - ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. 17.03.2000 року за реєстровим №700. У матеріалах інвентарної справи наявна копія згаданого правовстановлюючого документу.

Згаданий договір купівлі-продажу житлового будинку від 17.03.2000 року за №700 містить також вказівку на перехід майнових прав на користь спадкодавця на земельну ділянку площею 0,0408 га під житловим будинком.

В архівних матеріалах Відділу у Виноградівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області вдалося віднайти копію державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК №003000259 від 03.01.1996 року, який також підтверджує перехід речових прав на земельну ділянку в межах дворогосподарства померлому батьку.

Відповідач є дружиною спадкодавця, матір`ю позивача. Претензій до спадкового майна не ставить.

Дружина померлого ОСОБА_3 , відповідач по справі, відмовляється від своєї частки у спадковому майні на користь позивача, про що свідчить її відмова.

Державним нотаріусом Виноградівської держави нотаріального контори Закарпатської області К.В.Боричок позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Спадковий будинок будівництвом завершений по закону. Оскільки будинок будівництвом завершений, враховуючи що на житловий будинок з надвірними будівлями, відсутні правовстановлюючі документи, позивач не має можливості оформити свідоцтво на право на спадщину за законом і змушений звернутися із даним позовом до суду.

Позивач у судове засідання не з`явився, проте його представник адвокат Продан О.В. подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують (а.с.26, 27).

Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак до суду подано письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову визнає (а.с.29).

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, з врахуванням того, що відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ч.4 ст.206 ЦПК України визнання відповідачем позову прийнято судом. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26.12.2019 року відповідно актового запису №369 (а.с.5).

Родинний зв`язок позивача ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 26.12.1968 р., актовий запис № 416 (а.с.28).

Згідно з заповітом від 30.10.2019 року, складеним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченим державним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В., за реєстровим № 712, все майно, належне йому на день смерті, заповів своєму сину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6 - 6 зв.).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилася спадщина на спадкове майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка за зазначеною адресою.

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 28.08.2020 р. №735 житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 будівництвом завершений рахується за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Виноградівською держнотконторою 17.03.2000 року за реєстровим №700 (а.с.8).

Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 17.03.2000 р., посвідченого Виноградівською держнотконторою 17.03.2000 року за реєстровим №700 продавець ОСОБА_6 продав покупцю ОСОБА_4 житловий будинок в АДРЕСА_1 , а також належну до будинку земельну ділянку площею 0,0408 га (а.с.12-12 зв.).

Отже, спадкодавець ОСОБА_4 за життя набув право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , а також належну до будинку земельну ділянку площею 0,0408 га (а.с.12 - 12 зв.)

Позивач ОСОБА_5 є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 відповідно до заповіту 30.10.2019 р. (а.с.6).

Спадкоємицею першої черги за законом до майна померлого згідно до ст.1261 ЦК України є також дружина померлого ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 за актовим записом №48 від 20.03.1965 року відповідачка по справі (а.с.7).

Позивачем, як спадкоємцем за заповітом спадщину прийнято.

Дружина померлого ОСОБА_3 , відповідач по справі, спадщину не прийняла і відмовляється від своєї частки у спадковому майні на користь позивача, про що свідчить її відмова (а.с.29).

Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька позивач не має можливості, оскільки ним за життя так і не було виготовлено свідоцтва про право власності на вище названий житловий будинок з надвірними спорудами, який за ним рахується.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України (2003 р.).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як видно з представлених доказів, будинок будівництвом завершений, знаходиться в населеному пункті, 1968 року побудови, має окремий порядковий номер, зареєстрований у встановленому законом порядку, однак правовстановлюючі документи не виготовлено. Позивачем спадщину прийнято. Інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі і за ним необхідно визнати право власності на житловий будинок та земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Вимоги позову задоволити.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 загальною площею 76,3 кв. м., житловою 51,1 кв. м., та земельну ділянку площею 0,0408 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо