Провадження № 2/127/2179/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Позов мотивовано тим, що 24.11 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 вказаного шлюбу народилась донька - ОСОБА_5 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2014 року шлюб було розірвано. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2016 року вирішено з Відповідача, не працюючого, стягувати аліменти на користь дітей у розмірі 500 грн на кожну дитину. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2017 року вирішено з Відповідача, стягувати аліменти на користь дітей у розмірі 1 000 грн на кожну дитину, справа № 127/24342/17. Діти проживають із позивачем ОСОБА_1 , так як 11.08. 2016 році, позивач у друге зареєструвала шлюб та змінила прізвище. Діти знаходяться на повному утриманні матері (Позивача). Відповідач, в свою чергу, належним чином не допомагає у вихованні та натуральному забезпеченні дітей. До вересня 2018 року кошти від Відповідача надходили не регулярно, а якщо надходили то тільки після звернення до державного виконавця, а з вересня 2018 року до березня 2020 року відповідач сплатив у 2019 році аліменти тільки двічі, для того щоб отримати необхідні документи у державного виконавця для подачі на Позивача позов у Варшавський суд ( Польща ). А отримавши необхідні довідки Відповідач знову перестав сплачувати аліменти. Позивач знала, що від такої людини отримати кошти або будь-яку допомогу та забезпечувати дітей буде важко, а тому Позивач була змушена їхати за кордон - працювати. Де тимчасово і знаходиться. Але Відповідач і там знайшов Позивача та звернувся до суду про повернення дітей на батьківщину. Проходу не дає весь час з дати розірвання шлюбу. З поданих до суду у м. Варшаві (Польща), документів, з`ясувалось, що відповідач працює і має заробітну плату в розмірі 12000 грн., наймає житло за 4000 грн, а призначені судом 1000 грн на одну дитину аліментів він сплачувати не хоче. Працюючи, звісно, сам Відповідач нікого не повідомляє про свої доходи і перевірити його заробіток неможливо. З вищезазначеної довідки видно, що з отриманою сумою зарплати Відповідач, згідно з чинним законодавством, повинен сплачувати 4000 грн на місяць. Відповідач весь час приховує свої прибутки, коли йому вигідно влаштовується на роботу офіційно, а як мова заходить за аліменти на дітей-то він одразу стає безробітним, як він може не працюючи знімати будинки, їздити за кордон та, судитись із позивачем за межами України, при цьому оплачуючи послуги закордонних адвокатів . Ще одним доказом є те що Відповідач має можливість забезпечувати дітей на достатньому рівні це довідка рахунок від державного виконавця з якої видно, що виплатити в місяць 8000 грн, а тим паче 29000 грн для Відповідача не проблема. Впевненості в отриманні постійної грошової, натуральній допомозі - немає. Відповідач ухиляється від своїх прямих обов`язків. Через те, що батько належним чином не дбає про дітей та не виплачує достатніх коштів на їх утримання, а має можливість, - є необхідність стягувати аліменти у примусовому порядку призначивши їх розмір 1/3 від середньої заробітної плати по м. Вінниця, що значно менше ніж 4000 грн. (1/3 від зарплати). Це надає можливість Відповідачу не переховуватись, не звільнятись, а спокійно працювати та забезпечувати хоч якийсь рівень проживання власним дітям. Просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_6 , на утримання доньки та сина в розмірі 1/3 частини з від середньої заробітної плати по м. Вінниця щомісяця, і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 10.07.2020року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав просив задовольнити.

Відповідач та його представник позов не визнали заперечували щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони 24.11.2011року зареєстрували шлюб ,який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2014року розірвано.

Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2016р.н. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 та дочки ОСОБА_9 в розмірі по 500грн., які підлягають індексації на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 23.12.2016року і до досягнення дітьми повноліття.

18.12.2017року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 і дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2016 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 і дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі по 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп., які підлягають індексації, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

11.08.2016року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 та змінила прізвище на ОСОБА_13 .

Як встановлено в судовому засіданні про що не заперечував і відповідач діти проживають разом із матір`ю в Польщі.

Згідно положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України- батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 ЗУ «Про охоронну дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Положеннями ст. 1 ЗУ «про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд вважає, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Після винесення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років збільшився відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» та для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2020 року - 2218 грн., з 1 липня 2020 року - 2318 грн., з 1 грудня 2020 року - 2395 грн.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. 182- 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 6-143цс13.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, тобто має право на зміну способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів. Розмір аліментів, що були стягнуті рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2017року на даний час не задовольняють мінімальних потреб на утримання та розвиток дітей, що з віком дітей зросли. Тому, вимога позивача щодо зміни розміру стягуваних аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_11 , в розмірі 1/3 частки є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вимога про визначення розміру частки від середньої заробітної плати по м. Вінниці задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до норм Сімейного кодексу України аліменти визначені в частці призначаються від усіх видів заробітку (доходу) платника.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, аліменти у зміненому розмірі на користь позивача підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили.

Позивач згідно п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору відносно вимог щодо зміни способу стягнення аліментів, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840грн.80коп.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», Конституції України, ЗУ «Про охоронну дитинства», ст. ст. 180-182, 184, 192 СК України, керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, який було встановлено рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2017року з твердої грошової суми на частину від доходу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/ 3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2017року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, припинити з дня набрання законної сили даним рішенням та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840,80 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.10.2020року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Суддя: