Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/5534/18
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Позарецької С.М.

при секретарі - Осадчій А.Ю.,

за участю представників

відповідачів за

довіреністю Сергієнко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Державної казначейської служби України, в якому просить стягнути з держави України в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну (немайнову) шкоду в сумі, яка буде визначена за наслідками судового розгляду, враховуючи положення ст. 117 КЗпП України, характер правовідносин сторін, обставини справи та засади розумності і справедливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2018, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/5534/18 (а.с.71).

На підставі ухвали суду від 11.07.2018 дану справу прийнято, відкрито провадження і призначено її до судового розгляду у відкритому засіданні за правилами загального позовного провадження. Крім того, за клопотанням позивача, розгляд справи визначено проводити у режимі відеоконференції, за участю позивача, який перебуває за адресою: АДРЕСА_1 . Забезпечення проведення відеоконференції доручено Тальнівському районному суду Черкаської області, який знаходиться за адресою: вул.Соборна, буд. 42, м. Тальне, Черкаська обл. (а.с.74-75).

Разом з тим, відповідно до ухвали суду від 11.07.2018 ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову до суду (а.с.74-75).

Ухвалою суду від 27.11.2018 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні (а.с. 244).

Ухвалою суду від 27.11.2018 призначено по справі судово-психологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Черкаського відділення Київського НДІСЕ (м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 31/1), оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 , враховуючи його згоду здійснити таку оплату, про що зазначено під час судового засідання.

Крім того, зупинено провадження по справі на час проведення судово-психологічної експертизи.

Враховуючи клопотання ОСОБА_1 , викладене під час судового засідання, - ухвалою суду від 04.03.2019р. призначено по справі судово-психологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Кропивницького відділення Київського НДІСЕ. Крім того, оплата за проведення експертизи покладена на ОСОБА_1 , який погодився її здійснити.

16.04.2019р. експертом ОСОБА_2 подано до суду клопотання про організацію виконання експертизи, тобто про необхідність повідомлення ОСОБА_1 прибути 26.04.2019р. до установи для проведення психологічного дослідження та повідомлення його про сплату рахунку на оплату вартості експертизи до моменту прибуття до установи. Згідно з даними рахунку №18282 від 10.04.2019р. вартість експертизи складає 7850 грн. 00 коп.

Клопотання відповідного змісту та рахунок направлено судом ОСОБА_1 17.04.2019р. за №711/5534/18/6583/2019.

25.04.2019р. позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення судових витрат, в порядку ст. 135 ЦПК України. Вказано, що Пенсійним фондом України та Головним управління пенсійного фонду України в Черкаській області не виконано судове рішення від 02.04.2019р. по справі № 826/7878/18, що свідчить про скрутне матеріальне становище позивача.

У зв`язку з надходженням заяви ОСОБА_1 , 05.06.2019р. Придніпровським районним судом м. Черкаси було витребувано цивільну справу з експертної установи з метою вирішення заяви, в порядку ст. 135 ЦПК України.

11.06.2019р. Кропивницьким відділенням Київського НДІСЕ повернуто до суду цивільну справу №711/5534/18 та направлено повідомлення про неможливість надання висновку, оскільки станом на 03.06.2019р. оплату за експертне дослідження не проведено.

На підставі ухвали суду від 31.07.2019р. поновлено провадження по справі.

Згідно з ухвалою суду від 06.11.2019р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення судових витрат в порядку ст. 135 ЦПК України.

Відповідно до ухвали суду від 26.02.2020р. відмовлено у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 від 25.02.2020р. про зупинення провадження по справі.

В ході розгляду справи 05.11.2019р., 09.12.2019р., 31.03.2020р., 04.05.2020р., 25.06.2020р., 22.07.2020р., 23.09.2020 позивачем ОСОБА_1 подані клопотання, які сформовано в системі «Електронний суд», в яких він просить, в разі наявності законних підстав, зупинити провадження у справі до здійснення, хоча б часткових розрахунків із заборгованості по виплаті заробітної плати відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області, що належить позивачу, з метою надання можливості для його особистої участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Тальнівського районного суду Черкаської області.

Ухвалою суду від 23.07.2020р. відмовлено позивачеві у задоволенні його заяв про зупинення провадження.

Також ухвалами суду від 23.09.2020р. відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його клопотань від 22.07.2020р. та від 23.09.2020р. у зупиненні провадження.

Відповідно до ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2020 року, ухвалу від 27.11.2018 року про призначення судово-психологічної експертизи та ухвалу від 04.03.2019 про призначення по справі судово-психологічної скасовано.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився, хоча неодноразово повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Між тим, до суду від позивача ОСОБА_1 надійшло чергове клопотання від 23.09.2020 сформоване за допомогою сервісу системи «Електронний суд», подане в порядку ст. 223 ЦПК України про відкладення розгляду справи, а при наявності підстав зупинення провадження у справі. В черговому клопотанні позивачем повідомлялося суду про те, що він не має можливості прибути в судове засідання, оскільки відповідачі створюють йому умови, відповідно до яких позбавляють його будь-яких необхідних засобів для існування, штучно створюють перешкоди у використанні ним його права на доступ до правосуддя. На його думку, внаслідок протиправних дій відповідачів він позбавлений фінансових можливостей прибути до Тальнівського районного суду Черкаської області для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки проживає в іншому населеному пункті, а саме: с. Соколівочка, що розташоване на відстані близько 8 км в одному напрямку. Тож, враховуючи наявні матеріали справи, скрутне матеріальне становище, в якому перебуває позивач з винних дій відповідачів, для забезпечення основоположних норм права, просив суд відкласти проведення судових засідань до початку здійснення хоча б часткових розрахунків із заборгованості по виплаті заробітної плати Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області, що належать позивачу, з метою надання можливості для його особистої участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції в Тальнівському районному суді. Разом з тим, наполягав на особистій участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції у Тальнівському районному суді.

У судовому засіданні представник відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Пенсійного фонду України за довіреністю Сергієнко І.І. заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначила, що вимоги позивача ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду, відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, оскільки причини повторних неявок позивача - є неповажними.

В судове засідання не з`явився представник відповідача Державної казначейської служби України, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

23.09.2020 засобами електронного сервісу на адресу суду надійшло клопотання, за його авторства, про проведення розгляду справи без його участі, посилаючись на ст. 43 ЦПК України та враховуючи положення постанови КМУ №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами). Разом з тим, просив направити копію судового рішення, прийнятого за результатом розгляду справи.

Судом визнано причини неявки позивача ОСОБА_1 в судові засідання неповажними.

Дослідивши наявні матеріали справи, враховуючи думку учасників справи, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду, виходячи з наступного:

згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, як передбачено ч. 5 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки, вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Позивач ОСОБА_1 судом неодноразово, завчасно повідомлявся смс-повідомленнями, враховуючи його згоду на отримання таким способом повідомлень про судові засідання, судовими повістками, які направлялись на його електронну адресу (позивач зареєстрований та є користувачем системи «Електронний суд»), про місце, дати та час призначених судових засідань по даній справі. Доказами того, що він був обізнаний про дату і час судових засідань є довідки про доставку смс-повідомлень та електронних листів, а також заяви, його авторства, про відкладення справи у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем, в якому перебуває позивач внаслідок протиправних дій відповідачів, - до початку здійснення, хоча б часткових, розрахунків із заборгованості по виплаті заробітної плати Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області, що належить позивачу, з метою надання можливості для його особистої участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції в Тальнівському районному суді.

Суд звертає увагу, що в судові засідання, призначені в режимі відеоконференції (за клопотанням ОСОБА_1 визначено Тальнівський районний суд Черкаської області), він не з`являвся і кожного разу в судові засідання надавав заяви про відкладення розгляду справи з одних і тих же підстав та одних і тих самих мотивів, про які йдеться вище.

Отже, позивач ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, однак, у судові засідання по справі не з`являвся, коли повідомляв про поважність причин неявки, то обставини, які вказані ним в його заявах, - не обгрунтовують поважність причин його неявки, жодних клопотань чи то заяв, щодо можливості розгляду справи за його відсутності - не було надано.

Між тим, ОСОБА_1 не скористався своїм правом мати представника, який представляв би його інтереси та брав участь у судових засіданнях замість нього, про що було судом роз`яснено позивачу у листуванні з ним протягом всього періоду розгляду справи. Також позивач не скористався правом отримання безоплатної правової допомоги, відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу», попри роз`яснення, які йому були надані судом, у листі від 03.10.2019 року за вих. № 711/5534/18/15982/19 (а.с.133 Т.2). Разом з тим, ОСОБА_1 не скористався своїм правом подати до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи.

Слід також вказати, що згідно зі ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади і позивач зареєстрований та є впевненим користувачем системи «Електронний суд».

За таких обставин, судом визнано факти неявки позивача у судові засідання по справі, як такі, що відбулися без поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процес. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом. (ч.ч.1, 2, п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України)

Відповідно до частини 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 ст. 6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27.05.2020 у справі № 9901/11/19 вказала, що у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.

У розумінні процесуального законодавства України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді справи.

Загальнообов`язкові процесуальні правила, зокрема, викладені у ст. 223 ЦПК України є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права. Водночас правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження. Частина п`ята статті 223 ЦПК України сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду.

Крім того, як вказано у постанові ВС від 22.05.2019 (справа №310/12817/13) процесуальний закон не вказує на необхідності врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

За встановлених обставин, суд враховує і той факт, що причини повторних неявок позивача до суду, процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ст. 223 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, а позивач, при цьому не з`являється в призначене судове засідання. Доводи позивача про те, що правовідносини у справі виникли внаслідок порушення його трудових прав та про те, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі через те, що відповідачі не виплатили йому заробітну плату, не можуть бути свідченням поважності причин його неявки на розгляд цієї справи.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позивач, будучи завчасно, кожного разу судом повідомленим про судові засідання по справі, не є заінтересованим у оперативному судовому вирішенні справи за його позовом, мали місце повторні неявки його в судові засідання без поважних причин, зокрема, - 26.02.2020р., 05.05.2020р., 23.07.2020р., 23.09.2020р.), а тому позовну заяву слід залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 4, 131, 198, 223, 257 ч.1 п.3, 258-261, 353-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Пенсійного фонду України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст ухвали складено 28.09.2020.

Головуючий: С. М. Позарецька