Справа №265/8816/19
Провадження №2-о/265/52/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

за участю секретаря Лапоног Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

заінтересовані особи - Департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що вона, ОСОБА_1 є власником 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 17.01.2008 року, що підтверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Іншими співвласниками, яким також належить по 1/4 частки вказаної квартири є ОСОБА_2 - її мати, ОСОБА_3 - дідусь та ОСОБА_4 - бабуся. Своє дівоче прізвище « ОСОБА_1 » вона змінила на « ОСОБА_1 » у зв`язку з укладенням шлюбу.

19 жовтня 2019 року у зв`язку з втратою свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 17 січня 2008 року на квартиру АДРЕСА_1 , вона, разом з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради для отримання адміністративної послуги, а саме виготовлення дубліката зазначеного свідоцтва про право власності на житло . Проте листом Управління міського майна Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради від 13.11.2019 року їй було повідомлено, що під час розгляду наданих документів виявлена невідповідність, яка виникла у зв`язку з тим, що по-батькові ОСОБА_1 зазначено у різний спосіб, що унеможливлює розгляд питання щодо видачі дубліката свідоцтва про право власності. Так, фактично у свідоцтві про право власності її ім`я по-батькові зазначено « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 », як зазначено в свідоцтві про народження та паспорті. Отже, помилка у написанні її ім`я по-батькові у свідоцтві про право власності № НОМЕР_2 від 17 січня 2008 року, яке є правовстановлюючим документом, унеможливлює отримання дублікату вказаного свідоцтва та можливість укладати правочини щодо належної їй 1/4 частки вказаної нерухомості. Відтак, з метою отримання дублікату Свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 17 січня 2008 року їй необхідно встановити факт належності їй вказаного правовстановлюючого документу, в якому помилково зазначено її по-батькові « ОСОБА_1 » замість вірного « ОСОБА_1 ». Листом Управління міського майна Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради їй було рекомендовано звернутись до суду, оскільки в іншому порядку встановити даний факт неможливо.

Просила суд встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 17 січня 2008 року на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , видане Управлінням міського майна міста Маріуполя на ім`я ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , яка на підставі довіреності діє також від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у судове засідання також не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій заявлені ОСОБА_1 вимоги підтримала, та не заперечувала проти їх задоволення.

Представник заінтересованої особи - Депатаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, Зінов`єв І.Г ., який діє на підставі довіреності у судове засідання не з`явився, від якого до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу не заперечував.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

У ст. 46 Конституції України, закріплене право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 6 ч. 1; ч. 2ст. 315 ЦПК України,суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно дост. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом ЗАГС Орджонікідзевського райвиконкому міста Маріуполя 02 серпня 1993 року « ОСОБА_1 » (російською мовою) народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 183813714 від 07 жовтня 2019 року, право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 17 січня 2008 року, виданого управлінням міського майна.

Проте, як вбачається з копії самого свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 17 січня 2008 року, виданого Управлінням міського майна, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - по 1/4 частки кожному.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 , виданого Покровським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області, 10 лютого 2017 року було укладено шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_1 , після чого дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_1 .

На підставі зазначеного свідоцтва про шлюб на ім`я « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , було видано паспорт громадянина України, запис № 246.

Як вбачається з письмової відповіді, наданої Управлінням міського майна Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради за вих. № 26.72-69868.26.71 від 13 листопада 2019 року, за результатами розгляду звернення з питання виготовлення дубліката свідоцтва про право власності на житло на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з втратою оригіналу, роз`яснено, що відповідно до п. 3.8 Порядку, підставою для відмови у видачі дубліката свідоцтва про право власності на житло є виявлення в документах недостовірних відомостей та подання заявником неповного пакета документів. Під час розгляду наданих документів виявлено невідповідність, яка виникла у зв`язку з тим, що по-батькові ОСОБА_1 зазначене у різний спосіб, що унеможливлює розгляд питання щодо видачі дубліката свідоцтва про право власності. У зв`язку з викладеним, питання щодо видачі дубліката свідоцтва про право власності на житло буде розглянуто департаментом у разі надання пакету документів. Оформлених належними чином. Спори, що виникають з порушеного питання, вирішуються судом.

Таким чином, встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло була допущена описка щодо написання по-батькові заявника, а саме: зазначено " ОСОБА_1 " замість вірного " ОСОБА_1 ".

Проаналізувавши сукупність зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт, що свідоцтво про право власності № НОМЕР_2 від 17 січня 2008 року на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , видане Управлінням міського майна міста Маріуполя 17 січня 2008 року на ім`я ОСОБА_1 , дійсно належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про що свідчить відповідність у наданих документах.

При цьому наявність помилки при написанні по-батькові заявника у зазначеному свідоцтві про право власності на житло позбавляє її можливості реалізувати своє право власності, та виправити помилку у позасудовому порядку неможливо.

Наведене дає підстави вважати заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий Управлінням міського майна, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому забезпечить здійснення нею особистих майнових прав.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 258, 259, 263, 265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи - Департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 17 січня 2008 року на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , видане Управлінням міського майна міста Маріуполя на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 17 лютого 2020 року.

Суддя _________________ Гноєвой С.С.