Справа № 296/270/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П. ,

за участю секретаря судового засідання Рабчинської Я.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог позивач пояснив, що спільне життя з відповідачем не склалося. Перебуваючи у шлюбі, сторони не живуть однією сім`єю. Вже тривалий час кожен живе своїм життям та власними інтересами. Подальше збереження сім`ї є неможливим, суперечить інтересам подружжя та інтересам дитини.

В заяві від 10.09.2020р. позивач просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

Від відповідача надішла заява про розгляд справи без її участі, позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала (а.с.41).

На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Так, згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 сторони - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.01.2012р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №40 (а.с.42).

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с.5).

Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

З урахуванням обставин справи, позиції сторін щодо подальшого збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення.

Сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

Згідно із вимогами ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Зі змістом ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідач в заяві позов підтримала, що свідчить про те, сторони фактично дійшли згоди щодо того з ким із них буде проживати дитина, тому суд вважає можливим залишити малолітнього ОСОБА_3 на подальше проживання з матір`ю.

Керуючись ст. ст.5,12,13,81, 211,258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянами України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 20.01.2012р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №40.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з відповідачем ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач

ОСОБА_1

адреса: АДРЕСА_1

Відповідач

ОСОБА_2

адреса АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя В. П. Маслак