Справа № 2-1149/08 Провадження №22-ц/802/1062/20 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С. С.
Категорія:60 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 вересня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпук А.К., вивчивши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду від 27 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 , який подано в її інтересах ОСОБА_2 до Хорохоринської сільської ради про встановлення права власності в порядку спадкування недієздатною особою,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.12.2008 позовну заяву ОСОБА_2 в справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Хорохоринської сільської ради про встановлення права власності в порядку спадкування залишено без розгляду.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.09.2017 заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали Луцького міськрайонного суду від 17.12.2008 за нововиявленими обставинами постановлено вважати неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 07.08.2020 подав апеляційну скаргу. В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

У відкритті апеляційного провадження належить відмовити з таких підстав.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 127 ЦПК України передбачено, що підставою поновлення процесуального строку є його пропущення з поважних причин.

Відповідно до п.13 ч.1 розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 294 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення ухвали) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно з ч.2 ст. 358 ЦПК України (яка діє на час подання апеляційної скарги) незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Виходячи з наведеної норми належить дійти висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту ухвали про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок про застосування норми права у подібних відносинах міститься в постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є позивачем у даній справі, копію ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.09.2017 йому вручено 13.11.2017 (Том ІІ, а.с. 211).

Лише через 2 роки з часу постановлення ухвали суду, ОСОБА_2 було оскаржено до апеляційного суду.

Отже, ОСОБА_2 пропустив річний строк звернення до суду з апеляційною скаргою, тому причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду не мають правового значення при вирішенні питання про прийняття апеляційної скарги, поданої після спливу одного року, з дня складення повного тексту судового рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ч.2 ст. 358 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду від 27 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 , який подано в її інтересах ОСОБА_2 до Хорохоринської сільської ради про встановлення права власності в порядку спадкування недієздатною особою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя