Провадження № 2/229/1116/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Король І.С.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківки Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа - ОСОБА_6 про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

У позовній заяві, яка надійшла до суду 25 червня 2020 року, позивачка ОСОБА_1 вказала, що її батьки перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 14 червня 1997 по 12 червня 2007 року. Вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після досягнення нею повноліття з відповідача на її користь були стягнути аліменти на час її навчання в Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівної академії до 30 червня 2019 року. На даний час позивачка продовжила навчання в академії, термін навчання закінчується ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивачка вказує, що потребує матеріальної допомоги батька, яку він добровільно не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу позивачці. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/6 частини доходу відповідача щомісяця до кінця навчання, а також понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Згоден надавати доньці матеріальну допомогу, але не в період канікул та дії карантинних обмежень, коли вона не їздила на навчання.

Суд, заслухавши учасників провадження, дослідивши докази по справі, встановив такі обставини.

ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 28 квітня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дружківка Донецької області на підставі актового запису про народження № 177 від 28 квітня 2000 року.

Позивачка ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За інформацією виконкому Дружківської міської ради відповідач ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто, відповідач проживає окремо від позивачки.

ОСОБА_1 досягла повноліття, але продовжує навчання на першому курсі денного відділенні на факультеті «Інтегрування технологій та обладнання» Донбаської державної машинобудівної академії за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до довідки № 08 від 17 червня 2020 року термін навчання складає з 01 вересня 2019 по 30 червня 2021 роки.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ОСОБА_1 отримала у 4 кварталі 2019 року доходи у вигляді аліментів - 5344,85 грн., стипендії - 4980,00 грн.; у 1 кварталі 2020 року отримала аліменти - 4042,84 грн., стипендію - 4980,00 грн., державну та соціальну матеріальну допомогу у вигляді субсидії на оплату житлово-комунальних послуг - 2399,92 грн.

Позивачка ОСОБА_1 має діагноз «Сколіоз І ступеню».

Суд вважає, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки несе витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, витрати на продовольчі та господарські товари, на проїзд до місця навчання.

Згідно зі ст.. 199 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідач ОСОБА_3 не надав суду доказів на підтвердження факту добровільного надання матеріальної допомоги доньці, тому суд вважає, що є всі підстави для стягнення з нього аліментів на повнолітню дитину. До того ж відповідач визнає свій обов`язок надавати матеріальну допомогу доньці у зв`язку із продовженням нею навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач ОСОБА_3 згоден сплачувати аліменти доньці у розмірі 1/6 частини свого доходу, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача у цій частці від його доходу.

Щодо заперечення відповідача проти стягнення з нього аліментів на період канікул та дії карантинних обмежень, то суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 199 СК України право на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється у разі припинення навчання або досягнення повнолітньою дитиною віку 23 років.

Статтею 62 Закону України «Про вищу освіту» № 1556-VII від 01.07.2014 року передбачено право осіб, які навчаються у вищих навчальних закладах, на канікулярну відпустку тривалістю не менш як вісім календарних тижнів на навчальний рік.

Проте під час такої відпустки освітній процес не припиняється.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про вищу освіту» освітній процес - це інтелектуальна, творча діяльність у сфері вищої освіти і науки, що провадиться у вищому навчальному закладі (науковій установі) через систему науково-методичних і педагогічних заходів та спрямована на передачу, засвоєння, примноження і використання знань, умінь та інших компетентностей у осіб, які навчаються, а також на формування гармонійно розвиненої особистості.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про вищу освіту» освітній процес у вищих навчальних закладах здійснюється не лише у формі навчальних занять, але й у інших формах, зокрема, у формі самостійної роботи, контрольних заходів.

Частиною 2 ст. 199 СК України передбачена єдина підстава для припинення утримання - це припинення навчання. Надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, канікулярної відпустки не припиняє навчання, а тому заперечення відповідача про те, що позивачка не має права на утримання під час канікулярної відпустки є таким, що не відповідає вимогам статті 199 СК України.

Його висновок про те, що під час канікул позивачка не несе витрат, пов`язаних з процесом навчання, не ґрунтується на нормах Закону України «Про вищу освіту» та матеріалами справи не доведений, тобто є його припущенням.

Відповідно до частини 6 ст. 81 ЦПК доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо організації навчального процесу під час дії карантинних обмежень, то суд зазначає таке.

Наказом т.в.о. міністра освіти та науки України № 406 від 16 березня 2020 року «Про організаційні заходи для запобігання поширенню коронаврусу COVID-19», враховуючи рекомендації Всесвітньої організації охорони здоров`я, керівникам установ освіти і закладів дошкільної, загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої та післядипломної освіти на період карантину було наказано забезпечити виконання освітніх програм закладів освіти, зокрема шляхом організації освітнього процесу із використанням технологій дистанційного навчання, що не передбачає відвідування закладів освіти її здобувачами, та у виняткових випадках шляхом ущільнення графіку освітнього процесу, а також виконання працівниками закладів освіти з іншої роботи (організаційно-педагогічної, методичної, наукової тощо) (крім закладів дошкільної, позашкільної освіти та установ освіти).

Тобто, в період дії карантину для запобігання поширенню коронаврусу COVID-19 освітні процеси припинені не були, а реалізовувались шляхом дистанційного навчання. А тому і ці заперечення відповідача про те, що позивачка не має права на утримання під час дії карантинних обмежень не відповідають вимогам статті 199 СК України.

Відповідно до 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З позовом до суду ОСОБА_1 звернулася 25 червня 2020 року, а тому саме з цієї дати присуджуються аліменти.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені нею витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 500 грн., які підтверджені документально.

Також згідно з цією статтею з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн. на користь державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 2, 10-12, 80, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст. 198-201 Сімейного кодексу України, суд

У ХВ А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину задовольнити в повному обсязі.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , на період її навчання в Донбаській державній машинобудівній академії в розмірі 1/6 частини його доходу до ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 25 червня 2020 року.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць піддати негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 у дохід державного бюджету судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 серпня 2020 року.

Cуддя: С. О. Рагозіна