УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2020 р. Київський районний суд м.Харкова у складі

головуючого судді Колесник С.А.,

за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу №953/22267/19 за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі №953/22267/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просить: поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; прийняти та розглянути заяву про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 березня 2020 року по справі №953/22267/19; скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 березня 2020 року по справі № 953/22267/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей; призначити справу до розгляду в загальному порядку за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що 04.03.2020 Київським районним судом м. Харкова по справі № 953/22267/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей було постановлено заочне рішення, за яким: позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, тобто по 2500 гривень на кожну дитину, щомісяця, з індексацією відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 11.11.2019. Про існування такого заочного рішення заявник дізнався вже після його ухвалення, та коли йому стали відомі про обставини справи, він невідкладно, 26.06.2020 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 01.07.2020 заяву було залишено без руху для усунення недоліків. 07.08.2020 до суду було надане клопотання на виконання вищевказаної ухвали з виправленнями недоліків, але ті документи, які були ним надані являли собою деякі технічні помилки. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 11.08.2020 заяву про перегляд заочного рішення було повернуто, та цією ж ухвалою заявнику були надані роз`яснення, що він має право повторно звернутися із такою заявою до суду. Тому ОСОБА_1 повторно подав заяву про перегляд заочного рішення, оскільки і на даний час порушені його права. Заявник вказує, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також судом порушено норми матеріального та процесуального права, тому рішення суду, на його думку, підлягає скасуванню. Так, зазначає, що до теперішнього часу не отримував копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданих до неї документів та не міг знати про існування такої справи, ніяких повісток від суду також не отримував. Неповідомлення його у встановленому порядку про розгляд справи позбавило передбаченого цивільним законодавством права надати суду докази, якими він заперечує проти позову. Також вказує, що sms-повідомлення про судове засідання не може вважатися доказом належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання, оскільки ніякої заявки про отримання ним повідомлень через мобільний зв`язок він також не надавав. Заочне рішення було отримано тільки 19.06.2020 в приміщенні Київського районного суду м. Харкова та з цього часу йому стало відомо про усі обставини справи. Суд виходив тільки з пояснень позивача, та ніяким чином не з`ясував, чи має ОСОБА_1 можливість сплачувати аліменти у розмірі 5000 грн., не з`ясував усіх обставин справи. На сьогоднішній день, він не має регулярного доходу, тим паче навіть якщо, отримує дохід, він є не великим. В нього не має власного нерухомого майна, а тому він змущений орендувати собі житлове приміщення для проживання, що призводить до погіршення матеріального стану. Також зазначив, що на сьогоднішній день, він проживає з іншою сім`єю, яку також має утримувати, такі докази будуть надані суду після виклику свідків до початку розгляду справи по суті. А тому, розмір аліментів у сумі 5000,00 гривень для нього є не посильною, та призведе до майже не можливого його життя, як громадянина України та людини.

У зв`язку з викладеним заявник звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав, зазначив, що не має змоги сплачувати аліменти в розмірі, визначеному судом.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіднні проти скасування заочного рішення Київського районного суду м.Харкова від 04.03.2020 заперечувала, посилаючись на те, що відповідач був повідомлений про розгляд справи, проте в судове засідання не з"явився. Також зазначила, що до теперішнього часу відповідач аліменти не сплачує.

Суд, вислухавши пояснення відповідача та позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та заяву відповідача, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Дослідивши заяву відповідача ОСОБА_1 , матеріали справи, суд вважає, що клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки дійсно є підстави вважати, що відповідач звернувся із заявою про перегляд заочного рішення у строк, передбачений ЦПК України.

Щодо змісту самої заяви, то суд зазначає наступне.

11.11.2019 позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , який 24.01.2020 було уточнено, та ОСОБА_2 остаточно просила стягнути з відповідача аліменти на синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у фіксованій сумі у розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з моменту фактичного не ведення спільного господарства (з січня 2019 року) і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вказаних вимог, 12.11.2019 р. та 16.01.2020 р. повторно, судом сформовано запити до органів реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача у справі.

Згідно довідки за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_1 зареєстрований за адресою, яка була вказана позивачем у позовній заяві, АДРЕСА_1 . Саме цю адресу вказує також заявник ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Поштова кореспонденція надсилалась судом за зазначеною адресою та поверталась до суду з відміткою «не проживає».

Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку

Згідно п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 05 березня 2009 року № 270, у разі неможливості вручення одержувачами поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка»), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Оскільки сам заявник вказує свою адресу, як АДРЕСА_1 , то він мав змогу перевірити поштову скриньку на наявність повідомлення про надходження реєстрованого поштового відправлення, яке залишає листоноша відповідно до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 05 березня 2009 року № 270, та з`ясувати причини виклику до суду.

Клопотань про відкладення слухання справи або інших заяв з процесуальних питань відповідачем не подавалось.

Таким чином, судом здійснені всі передбачені законодавством засоби належного сповіщення відповідача.

04.03.2020 Київським районним судом м. Харкова за відсутності відповідача була розглянута цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та постановлено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено (а.с.29-33).

У відповідності до п.2 ч.3 ст.287 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Пункт 30 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. встановлює, що заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст.224 ЦПК України допускається лише у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Тобто, однією з необхідних умов для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання. Неявкою відповідача є його фактична відсутність в залі судового засідання при розгляді справи по суті. При цьому необхідно враховувати, що неявкою відповідача є його особиста відсутність, а також відсутність його представника.

Відповідно до ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, скасування заочного рішення можливе лише за умов одночасної наявності згаданих обставин.

В судовому засіданні досліджуючи доводи відповідача про неповідомлення належним чином про наявність судового провадження, місце та дату розгляду вказаної судової справи, суд зазначає, що доказів на підтвердження того, що відповідач з поважних причин не отримав повістку за місцем реєстрації суду не надано, а тому, суд вважає ці доводи необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Що стосується доводів відповідача по суті позовних вимог, суд їх відхиляє у зв`язку з тим що, відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, при ухваленні заочного рішення в справі судом дотримано всіх вимог, необхідних для заочного розгляду справи: неявка відповідача в судове засідання; належне повідомлення відповідача про час і місце судового засідання; відсутність поважних причин неявки відповідача в судове засідання; згода позивача на заочний розгляд справи, про що є заява позивача.

Посилання відповідача на відсутність доходів для сплати визначеного судом розміру аліментів, не спростовують доводів викладених в рішення суду, нових належних та допустимих доказів суду не надано.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Желтяков проти України від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі Брумареску проти Румунії (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 04.03.2020 у справі № 953/22267/19, оскільки відсутні обставини для його скасування, визначені у ЦПК України, а тому заява відповідача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260-261, 284-288 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити відповідачеві ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 березня 2020 року.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі №953/22267/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Колесник