ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2020 року м. Харків

Справа № 639/2112/19

Провадження № 22-ц/818/4314/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи :

Позивач: Харківська міська рада,

Відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

Третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна,

Представник відповідача ОСОБА_1 (особа, що звернулася з апеляційною скаргою): ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 24 червня 2020 року, увалене суддею Барковою Н.В.,

у цивільній справі за позовом про визнання договору недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року Харківська міська рада звернулася до суду з позовом, у якому просила скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни (індексний номер рішення 28171314 від 10 лютого 2016 року), яким проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно - нежитлові підвальні приміщення загальною площею 51,5 кв. м. в літ. «А-2» по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01); визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу від 29.04.2016 року №764, виданий ПН ХМНО Малаховою Г.І., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про купівлю-продаж нежитлових підвальних приміщень загальною площею 51,5 кв.м. в літ. «А-2» по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01); судовий збір стягнути з відповідачів на користь Харківської міської ради.

Позов мотивований тим, що згідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень органів місцевого самоврядування віднесено надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», при цьому, Інспекція ДАБК є єдиним органом державної влади, уповноваженим на встановлення факту готовності об`єкту до експлуатації та на прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на території м. Харкова. Так, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на підставі звернення ОСОБА_4 від 10.01.2019 року (вх. № П-5-35/0/31-19 від 10.01.2019), проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил стосовно підвальних приміщень в літ. «А-2» по АДРЕСА_1 . В Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розміщеному на офіційному сайті Держархбудінспекції України, відсутня інформація щодо об`єкту за вищевказаною адресою. Отже, дозвільні документи на будівництво за вищевказаною адресою відсутні, об`єкти за вказаною адресою до експлуатації не приймались.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (далі - Державний реєстр) щодо об`єкта нерухомого майна нежитлові підвальні приміщення загальною площею 51,5 кв. м. в літ. «А-2» по АДРЕСА_1 на праві приватної власності належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2016 року, укладеного з ОСОБА_2 .. В той же час, в Державному реєстрі наявна інформація про те, що на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова у справі №643/3769/14-ц від 19.05.2014, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. зареєстровано право власності на нежитлові підвальні приміщення загальною площею 51,5 кв. м. в літ. «А-2» по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (номер запису про право власності 13195204). Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. 05.02.2016 року проведена державна реєстрація права власності. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Однак, рішенням Апеляційного суду Харківської області по справі № 643/3769/15-ц від 24.06.2015 року скасовано рішення Московського районного суду від 19.05.2014 року в частині визнання права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 .

Тобто, ОСОБА_2 набула право власності на підвальне приміщення попри рішення суду апеляційної інстанції у справі № 643/3769/15-ц. На підставі договору купівлі-продажу № 764 від 29.04.2016 року, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., право приватної власності на нежитлові підвальні приміщення загальною площею 51,5 кв. м. в літ. «А-2» по АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_1 (номер запису про право власності 14388719).

Будь-які дозвільні документи на будівництво (реконструкцію) спірного об`єкту відсутні, при цьому порушені вимоги законодавства при реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна. При цьому частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою статті 203 ЦК України, за якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

У відзиві на позов представник відповідача, просить суд закрити провадження у вказаній цивільній справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору. При цьому представник відповідача посилається на те, що в даній справі підставою для перевірки та звернення до суду стала заява мешканця квартири ОСОБА_4 , який на даний час з 31.05.2019 року не є власником квартири АДРЕСА_3 внаслідок її відчуження, відтак його заява не є актуальною. Вважає, що ХМР не є органом, який за законом вправі діяти в інтересах інших осіб та мешканця, а також зауважує, що вказаний орган не є стороною оспорюваного правочину з купівлі-продажу, і цей договір не впливає на права та законні інтереси позивача, оскільки саме по собі недотримання умов здійснення діяльності в певній сфері суспільних відносин не свідчить про порушення прав особи. Крім того, представник відповідача зауважує, що рішення Апеляційного суду Харківської області від 24.06.2015 року, на яке посилається позивач, було та є відсутнім у відкритому доступі, зокрема, в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Таким чином, нотаріус приймала рішення щодо посвідчення правочину та державної реєстрації прав на підставі рішення Московського райсуду, що набрало законної сили.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 24 червня 2020 року позовні вимоги задоволено. Скасовано рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни (дата державної реєстрації 05.02.2016, відомості внесено до реєстру 10.02.2016, індексний номер рішення 28171314), яким проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно - нежитлові підвальні приміщення загальною площею 51,5 кв. м. в літ. «А-2» за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01). Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 29.04.2016 року №764, виданий приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховю Галиною Іванівною, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про купівлю-продаж нежитлових підвальних приміщень загальною площею 51,5 кв.м. в літ. «А-2» по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01). Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Харківської міської ради судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі по 960 гривень 50 копійок з кожного окремо.

Рішення суду мотивоване тим, що на час укладення між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу нежитлових підвальних приміщень загальною площею 51,5 кв.м. в літ. «А-2» по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) від 29.04.2016 року №764, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховю Галиною Іванівною, у ОСОБА_2 було відсутнє право власності на нежитлові підвальні приміщення загальною площею 51,5 кв.м. в літ. «А-2» по АДРЕСА_1 , що встановлено рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24.06.2015 року, яке набрало законної сили. Отже, зміст такого правочину суперечить загальним положенням ЦК України про право власності (ст.ст.316-328, 334 ЦК України), про правочини (ст.ст.202-214 ЦК України), а також нормам щодо змісту договору купівлі-продажу (ст. 655 ЦК України). Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання договору купівлі-продажу від 29.04.2016 року №764, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Галиною Іванівною, недійсним, тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. При цьому, оскільки позивачем обрано спосіб захисту у вигляді визнання вказаного договору недійсним, вимогу про одночасне скасування такого договору суд вважає надмірною, оскільки її зміст охоплюється визнанням договору недійсним.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовну.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає ті ж доводи, що і у відзиві на позов, зокрема, що у позивача не було повноважень для звернення із вказаним позовом, оскільки ним не доведено порушення його прав чи інтересів вчиненням спірного договору купівлі-продажу, стороною якого вона не є, крім того, ХМР не є органом, який за законом уповноважений діяти в інтересах інших осіб, доказів повноважень діяти в інтересах ОСОБА_4 також не надано.

Також вказує, що ОСОБА_4 з 31.05.2019 не є власником квартири АДРЕСА_3 внаслідок її відчуження, тому його заява (скарга) не є актуальною. А саме по собі недотримання умов здійснення діяльності в певній сфері суспільних відносин не свідчить про порушення прав особи. вважає, що у даній відсутній спір, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Стверджує, що рішення суду апеляційної інстанції від 24.06.2015 було та є відсутнім в ЄДРСР.

У відзиві на апеляційну скаргу Харківська міська рада просила залишити її без задоволення з огляду на її необґрунтованість та зазначала, що ХМР наділена широким спектром повноважень звернення до суду з метою реалізації повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування, також, виконавчий орган міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови території відповідно до вимог закону. Так, об`єкт будівництва перед реєстрацією речових прав на нього має бути прийнятий до експлуатації виконавчим органом міської ради, а проведена позапланова перевірка спірних нежитлових приміщень лише була проведена на підставі звернення ОСОБА_4 , а не в його інтересах. Оминаючи процедуру прийняття об`єкту до експлуатації, ОСОБА_2 , фактично виключила позивача ХМР з процесу будівництва об`єкта, позбавивши її тим самим законодавчо закріплених делегованих повноважень. Крім того, враховуючи судові рішення ОСОБА_2 не мала права відчужувати спірні підвальні приміщення, оскільки не набула на них законних прав.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та завчасно, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі наведеного, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на підставі звернення ОСОБА_4 від 10.01.2019 року за вх. № П-5-35/0/31-19 від 10.01.2019 року (а.с.27), проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил стосовно підвальних приміщень в літ. «А-2» по АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2014 року, серія та номер: №643/3769/14-ц 2/643/2213/14, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. 05.02.2016 року (відомості внесено до реєстру 10.02.2016 року, індексний номер рішення: 28171314) проведена державна реєстрація права власності на нежитлові підвальні приміщення загальною площею 51,5 кв. м. в літ. «А-2» по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 . В подальшому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. 29.04.2016 року проведена державна реєстрація права власності щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлових підвальних приміщень загальною площею 51,5 кв. м. в літ. «А-2» по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2016 року №764, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Галиною Іванівною (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) (а.с.28-30).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Розірвано договір оренди житлової квартири від 30 грудня 2014 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Виселено ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_4 . Стягнуто з ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором оренди в розмірі 6600 (шість тисяч шістсот ) гривень та витрати на оплату судового збору в розмірі 243,60 гривень (двісті сорок три гривні 60 копійок), а всього 6843,60 гривень (шість тисяч вісімсот сорок три гривні 60 копійок). Визнано за ОСОБА_2 право власності: на двокімнатну квартиру АДРЕСА_5 АДРЕСА_6 , підвальне приміщення загальною площею 51,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено в повному обсязі (а.с.31-34, 169-171).

Разом з тим, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24.06.2015 року апеляційну скаргу Прокурора Московського району м. Харкова задоволено. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2014 року в частині визнання права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_7 АДРЕСА_1 скасовано. ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні вищезазначених позовних вимог. В іншій частині рішення суду не переглядалося. При цьому вказаним рішенням встановлено, що відповідач самочинно переобладнав житлову квартиру АДРЕСА_4 в три окремі ізольовані житлові квартири. Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 про визнання права власності на переобладнані житлові та нежитлові приміщення, суд першої інстанції не навів жодних підстав для задоволення зазначених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що загальна площа нерухомого майна, на яке було визнано право власності складає 154, 8 кв.м, а загальна площа квартири АДРЕСА_4 складає 79, 6 кв.м, тобто реконструйована була не тільки квартира позивачки в багатоквартирному будинку, але й інші приміщення будинку, які не входять до складу належної позивачу квартири. Зазначені переобладнання є самочинними, про що зазначає сама позивачка. Таким чином, жодних правових підстав для визнання права власності за ОСОБА_6 у суду першої інстанції не було. (а.с.35-37, 172-174).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 29.04.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. за №764, право приватної власності на нежитлові підвальні приміщення загальною площею 51,5 кв. м. в літ. «А-2» по АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_1 (а.с.78).

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 29 квітня 2016 року відчужила підвальні приміщення ОСОБА_1 не маючи на те відповідної правомочності, оскільки рішенням суду апеляційної інстанції від 24 квітня 2015 року була позбавлена права власності на них, як об`єктів самочинного будівництва.

Доводи представника відповідача щодо відсутності рішення Апеляційного суду Харківської області від 26 квітня 2015 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень, на підставі чого державний реєстратор не відав про нього вчиняючи державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження.

Так, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішення апеляційного суду ухвалене 24 червня 2015 року надіслане судом до ЄДРСР 2 липня 2015 року, має індексний №28171314, зареєстроване 03.07.2015 та оприлюднено 7 липня 2015 року та є відкритим для

безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі

судової влади України.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині відсутності повноважень ХМР діяти в інтересах ОСОБА_4 , та те, що він не є власником квартири АДРЕСА_3 , внаслідок чого його заява втратила актуальність, не мають правового підґрунтя, оскільки позов Харківською міською радою пред`явлено не в інтересах і не на захист прав ОСОБА_4 , а внаслідок порушень законодавства відповідачами. Заява ОСОБА_4 слугувала лише підставою для проведення позапланової перевірки.

Так, згідно абзацу 6 пункту 7 Порядку №533, який діяв станом на час звернення ОСОБА_4 , із заявою, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а також виявлення факту самочинного будівництва об`єкта.

Відповідачами не надано суду доказів, що нежитлові приміщення, права власності на які стосується спір, не є самочинними, введені в експлуатацію та щодо них були проведені відповідні реєстраційні дії у встановленому законом порядку, та не спростовано належним чином доводи щодо відсутності права власності ОСОБА_6 на них станом на час укладення договору купівлі-продажу, за яким вона є продавцем.

Згідно ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно п.1,9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Так, ОСОБА_6 згідно договору купівлі-продажу було передано у власність ОСОБА_1 майно, яке їй вже не належало згідно рішення суду, а право власності за продавцем у державному реєстрі було зареєстроване на підставі скасованого рішення суду. Інших відомостей щодо яких можна б було зробити висновок про реєстрацію права власності у встановленому законом порядку (прийняття в експлуатацію тощо) на нежитлові приміщення, яких стосується спірний договір, за ОСОБА_6 суду не надано.

Отже, ОСОБА_6 було порушено норми законодавства в сфері будівництва, нагляд за додержанням яких належить Харківській міській раді, що прямо витікає з її повноважень, в тому числі делегованих.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 24 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 2 жовтня 2020 року