УХВАЛА

про залишення без руху позовної заяви

01 вересня 2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рядча Т.І., дослідивши на предмет дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Вихор» Херсонської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до Міського комунального підприємства «Вихор» Херсонської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вивчивши матеріали позовної заяви суддею встановлено, що позовну заяву подано без дотримання вимог, встановлених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

В поданій позовній заяві позивачем зокрема заявлено вимогу про стягнення з Міського комунального підприємства «Вихор» Херсонської міської ради середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але в порушення вимог п. 3 ч. 3 ст.175 ЦПК України не зазначено ціни позову та не надано обґрунтований розрахунок суми, яку заявлено до стягнення.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є ЗУ "Про судовий збір", яким визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1) п. 1 ч. 2 ЗУ "Про судовий збір" визначено ставку судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено вимогу немайнового характеру про поновлення на роботі та вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Разом з цим, позивачем при зверненні з позовом до суду, в порушення вимог ч. 4 ст.177 ЦПК України, не додано документів, що підтверджують сплату судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Згідно зі ст. 1 ЗУ "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 117 КЗпП вбачається, що середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника проводиться не у зв`язку із виконуваною працівником роботою, а навпаки, у зв`язку із звільненням працівника та непроведенням з працівником належного розрахунку після припинення трудових відносин. Тобто, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні та компенсація є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов`язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати.

Статтею 5 ЗУ "Про судовий збір" встановлено вичерпний перелік осіб, що звільнені від сплати судового збору, і позивачі за подачу позовів про стягнення середнього заробітку за час затримки виплат до цієї категорії не віднесені.

В п. п. 57, 58 Постанови Великої палати Верховного Суду України №910/4518/16 від 30.01.2019 року викладено позицію, що за змістом приписів ст. ст. 94,116,117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 ЗУ від 24.03.1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Оскільки, позивач заявляє вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то в даному випадку норми щодо звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" не підлягають застосуванню.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як вбачається із наданої позовної заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Вихор» Херсонської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: зазначити ціну позову, надати обґрунтований розрахунок суми, що заявлено до стягнення, надати докази, які підтверджують сплату судового збору в сумі 840,80 грн. та надати докази зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.І. Рядча