Справа № 462/421/18 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 22-ц/811/1041/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Ванівського О.М.

суддів: Мельничук О.Я.,Крайник Н.П.

секретаря Симець В.І.,

представника апелянта ЛМР Шмотолохи О.П., представника апелянта Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Редько І.О., Казмірчука Ю.Р. та його представника Реймера В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Львівської міської ради, Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 21 лютого 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №462/421/18 за позовом ОСОБА_1 до Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В:

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, боржника - Комунальну 3-тю стоматологічну поліклініку м. Львова Львівською міською радою та Управлінням охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. Заяву мотивував тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12.06.2018 року в справі №462/421/18 задоволено позов ОСОБА_1 , вирішено стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на користь ОСОБА_1 10 057 грн. 10 коп. заборгованості по заробітній платі. 13.07.2018 року вказане рішення набрало законної сили та 06.08.2018 року Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчий лист. Судове рішення залишається не виконаним і виконання його є неможливим з підстав відсутності коштів на рахунках відповідача та прийняттям Львівською міською радою рішення про ліквідацію боржника. Так, відповідач - Комунальна 3-я стоматологічна поліклініка м. Львова є комунальним закладом та фінансується з місцевого бюджету Львівської міської ради, її засновником є Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. При цьому, за даними ЄДРПОУ, Комунальна 3-я стоматологічна поліклініка м. Львова з 29.11.2018р. перебуває в стані припинення. Ухвалою Львівської міської ради від 29.11.2018р. № 4242 «Про припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства Стоматологічна поліклініка № 4» вирішено: припинити Комунальну 3-ю стоматологічну поліклініку м. Львова шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства Стоматологічна поліклініка № 4; утворити комісію з припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства Стоматологічна поліклініка № 4; затверджено її персональний склад та призначено ліквідатора. Вважав, що за таких обставин, без заміни сторони виконавчого провадження, рішення суду залишиться без виконання, що призведе до порушення ст.129 Конституції та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 21 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №462/421/18 - задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження, боржника Комунальну 3-ю стоматологічну поліклініку м. Львова, (79021, м. Львів, вул. Є. Петлюри, 17) на Львівську міську раду, (79008, м. Львів, площа Ринок, 1) та Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, (79008, м. Львів, площа Ринок, 1) по справі №462/421/18.

Ухвалу суду оскаржили Львівська міська рада, Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Апелянти просять оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.

Апелянти покликаються на те, що у відповідності до частини 3 статті 96 ЦК України учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника).

Також посилаються на те, що позивачем не доведено факту вибуття Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова, як боржника у виконавчому провадженні, а також факту переходу прав та обов`язків від згаданого боржника до Львівської міської ради та Управління охорони здоров`я.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта ЛМР Шмотолохи О.П., представника апелянта Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Редько І.О. на підтримання апеляційних скарг, пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Постановляючи ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що внутрішньодержавний правовий статус підприємства як самостійної юридичної особи сам по собі не звільняє державу від відповідальності за борги підприємств у межах Конвенції. Оскільки судове рішення у справі №462/421/18 про задоволення вимог заявника не виконане боржником і не припиняє зобов`язальних правовідносин для сторін, тому дійшов висновку що заява підставна та підлягає до задоволення.

Колегія суддів не погоджується з такою позицією суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 12.06.2018 року Залізничним районним судом м. Львова по справі №462/421/18 ухвалено рішення. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Вирішено стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на користь ОСОБА_1 10057 грн. 10 коп. заборгованості по заробітній платі за період з серпня по грудень 2017 року. Також вирішено стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова 704,80 грн. судового збору в дохід держави. В решті вимог відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили 13 липня 2018 року та 06 серпня 2018 року Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчий лист №462/421/18.

Згідно Статуту Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки, згадана установа є юридичною особою публічного права (стаття 3.1), засновником якої є Львівська міська рада.

За загальним правилом (частина 3 статті 96 ЦК України), учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Випадки, коли Львівська міська рада (як засновник) несе відповідальність за зобов`язаннями Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки, вищезгаданим Статутом не передбачені.

Заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження обґрунтовується посиланням на статтю 442 ЦПК України та частину 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст.. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За приписами частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, особа, яка звертається до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, має довести належними та допустимими доказами факт вибуття однієї із сторін виконавчого провадження: в даному випадку факт вибуття боржника, Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду, під вибуттям однієї із сторін у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї із сторін (стягувача або боржника) у зв`язку з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи, що раніше не брала участі у виконавчому провадженні (постанова Верховного Суду від 07 серпня 2018 року у справі № 33/234-10).

Відтак, особа, яка звертається до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, також має довести належними та допустимими доказами (крім факту вибуття однієї із сторін виконавчого провадження) ще й факт переходу прав та обов`язків від правопопередника (в даному випадку боржника - юридичної особи, яка вибула) до іншої особи (в даному випадку до Львівської міської ради та Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, які також є юридичними особами).

Як вже зазначалось вище, необхідність заміни сторони виконавчого провадження заявник аргументує тим, що «за даними ЄДРПОУ, Комунальна 3-я стоматологічна поліклініка м. Львова з 29.11.2018 р. перебуває в стані припинення» - з посиланням на ухвалу Львівської міської ради від 29.11.2018 року № 4242 «Про припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4».

Відповідно до приписів статті 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб (в тому числі і шляхом приєднання) майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Докази про припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова у матеріалах справи відсутні: на твердження самого заявника, згаданий боржник лише знаходиться в стані припинення.

При цьому таке «припинення» відбувається в результаті реорганізації (а не ліквідації) шляхом приєднання до іншого комунального підприємства, до якого (у відповідності до вищезгаданої статті 104 ЦК України), як правонаступника, переходять (в тому числі) і обов`язки, зокрема і перед заявником ОСОБА_1 .

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку про те, що заявником належними та допустимими доказами не доведено факт вибуття Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова, як боржника у виконавчому провадженні (по виконанню рішення Залізничного районного суду м.Львова від 12.06.2018 року по справі №462/421/18, та факт переходу прав та обов`язків від згаданого боржника (як юридичної особи) до Львівської міської ради та/чи Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Колегія суддів також вважає за необхідне відмітити і наступне.

В заяві ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження зазначається, що 06 серпня 2018 року Залізничним районним судом м. Львова було видано виконавчий лист, однак судове рішення залишається не виконаним і виконання його є неможливим з підстав відсутності коштів на рахунках відповідача та прийняттям ЛМР (Львівською міською радою) рішення про ліквідацію боржника.

Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців.

За змістом частини 1 (пункт 2) статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, то виконавчий документ повертається стягувачу.

Відтак, саме постанова державного чи приватного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачу з підстав відсутності в останнього майна, на яке може бути звернено стягнення (відповідно і грошових коштів), може бути належним та допустимим доказом майнового стану боржника, який унеможливлює примусове виконання судового рішення.

Як стверджується матеріалами справи, виконавчий лист заявник ОСОБА_1 за поданою ним до суду заявою отримав 27 серпня 2018 року (а.с. 39).

В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що цей виконавчий лист взагалі був пред`явлений до виконання.

За вище наведеного колегія суддів вважає, що і факт наявності у боржника такого майнового стану, який унеможливлює виконання судового рішення, заявником належними та допустимими доказами також не доведено.

Враховуючи вище наведені обставини у їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Відтак, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні її заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 3 і 4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Львівської міської ради, Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - задоволити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 21 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 01 жовтня 2020 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.