Номер провадження: 22-ц/813/6798/20
Головуючий у першій інстанції Бабаков В.П.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/12587/19

Номер провадження: 22-ц/813/6798/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей та стягнення пені за прострочення сплати аліментів, за апеляційною скаргою адвоката Тонкошкура Ігора Васильовича, діючого від імені ОСОБА_2 , на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Бабакова В.П. 25 жовтня 2020 року, повний текст рішення складено 25 жовтня 2019 року,

встановив:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 2 118 грн. на кожну дитину щомісяця. Стягнення аліментів на утримання дітей у збільшеному розмірі здійснювати з дня подання цієї позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.12.2014 року.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.09.2014 року з ОСОБА_2 не її користь стягнуто аліменти на утримання трьох дітей у розмірі по 1 032 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18.06.2014 року.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.03.2016 року розмір раніше стягнутих за рішенням суду аліментів на утримання дітей було зменшено до 900,00 грн. на кожну дитину щомісяця. Зменшений розмір аліментів є меншим розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку у 2019 році. Розмір аліментів у сумі 900,00 грн. на кожну дитину є недостатнім для забезпечення потреб дітей. Діти від народження постійно хворіють, знаходяться на диспансерному обліку. Забезпечити дітей лікуванням, харчуванням одягом та гармонійним розвитком їй вкрай важко, оскільки отримувані нею доходи та аліменти не покривають витрати на ці цілі.

Відповідач від здійснення підприємницької діяльності отримує достатні доходи, щоб сплачувати аліменти на утримання дітей у більшому розмірі. Отримувані відповідачем доходи дозволяють йому виїжджати на відпочинок за кордон, відвідувати елітні клуби, вести розкішне життя. З врахуванням викладеного вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 2 118 грн. на кожну дитину.

Відповідач постійно прострочує сплату аліментів. Згідно розрахунку державного виконавця від 10.05.2019 року із заборгованості по аліментам відповідач має заборгованість по аліментам за період з 01.09.2016 року по 31.01.2019 року в розмірі 46 846,48 грн., з яких погашено 16 200,00 грн.. Залишок заборгованості становить 30 646,48 грн..

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц щодо порядку розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, її розмір станом на 31.01.2019 року становить 24 248,67 грн., що не перевищує розмір заборгованості по аліментам (а. с. 1 2).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.08.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Сторони у судове засідання не з`явились. Відзив на позов від відповідача не надійшов. Суд першої інстанції зазначив, що відповідач сповіщався про розгляд справи за місцем його реєстрації у передбаченому ст. ст. 128, 130 ЦПК України порядку.

Справу розглянуто судом першої інстанції у заочному порядку.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.10.2019 року вищезазначений позов ОСОБА_1 задоволено.

Збільшено розмір аліментів, які стягнуті з ОСОБА_2 , та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно по 2 118,00 грн. але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з з 12.08.2019 року та досягнення дітьми повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за кожний день прострочення сплати аліментів за період з 01.09.2016 року по 31.01.2019 року у сумі 24 248,67 грн..

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 є батьком трьох неповнолітніх дітей: - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.09.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей були стягнуті аліменти щомісячно у розмірі - по -1 032грн. на кожну дитину.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.03.2016 року розмір аліментів зменшено до - 900 грн. щомісяця на кожну дитину.

Діти від народження постійно хворіють, у зв`язку з чим знаходяться на диспансерному обліку в КНП «Дитяча міська поліклініка № 4» Одеської міської ради, що підтверджується медичними висновками ЛКК від 27.02.2019р. за № 92, № 93 та № 94.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в розмірі 1 699 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2 118грн. на одну дитину.

Згідно діючого законодавства розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку(доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Суд не обмежується розміром заробітку(доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 ст. 182 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції вважав, що фактичні обставини по справі дають підстави вважати, що розмір аліментів, які відповідач має сплачувати за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.03.2016 року на утримання трьох дітей, є недостатнім для забезпечення потреб станніх Аліменти у розмірі 900,00 грн. на кожну дитину не покривають навіть витрат на лікування дітей.

Враховуючи рекомендований ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів, положення ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», суд вважав за можливе збільшити розмір стягнутих аліментів з відповідача на кожну дитину до розміру прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років, а саме 2 118,00 грн..

Згідно розрахунку державного виконавця Другого Суворовського ВДВС м. Одеси від 10.05.2019 р. заборгованості по аліментам, за період з 01.09.2016 року по 31.01.2019 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання дітей станом на 31.01.2019 р. складала 46 846,48 грн., з яких відповідач 20.03.2019 року погасив 16 200,00 грн.. Таким чином, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання дітей за розрахунковий період з 01.09.2016 р. по 31.01.2019 р. становить 30 646,48 грн..

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватись за такою формулою: р = (А1 х 1% х Q1) + (А2 х 1% х Q2) +…….(Аn х 1% х Qn).

Загальна сума пені за кожен день прострочення від дня прострочення ОСОБА_2 сплати аліментів на утримання дітей до 31.01.2019 р., з урахуванням розміру заборгованості та висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 25.04.2018 року, становить 24 248,67 грн..

Суд першої інстанції перевірив наданий позивакою розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, вважав його правильним та таким, що відповідає вимогам СК України та ЦПК України.

За таких обставин, суд першої інстанції вважав необхідним стягнути з відповідача неустойку (пеню) за кожен день прострочення за період з 01.09.2016 року по 31.01.2019 року в сумі 24 248,67грн. (а. с. 31 32).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.03.2020 року (а. с. 51) залишено без задоволення заяву адвоката Тонкошкура І.В., діючого від імені ОСОБА_2 , від 03.02.2020 року (а. с. 41 42) про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.10.2019 року.

Адвокат Тонкошкур І.В., діючий від імені ОСОБА_2 , в апеляційній просить скасувати вищевказане заочне рішення. Провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в заочне рішення суду першої інстанції ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.04.2014 року було стягнуто аліменти у розмірі по 1 032,00 грн. на кожну дитину. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.03.2016 року розмір аліментів зменшено до 900,00 грн. на кожну дитину. Вказаним рішенням встановлено значне погіршення його матеріального стану. Після 2016 року ситуація не змінилася, його матеріальне становище не покращилося. Тому, провадження у справі в частині збільшення розміру аліментів необхідно закрити; 2) позивачка не надала доказів здійснення витрат на лікування; 3) зміна законодавцем мінімального розміру аліментів само по собі не є підставою для зміни розміру аліментів згідно ст. 192 СК України. Вказане є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі, у процедурі виконання рішення та стягнення аліментів і враховується під час визнання суми аліментів або заборгованості. Державним виконавцем вказаний механізм застосовано не було; 4) виходячи з принципу рівності батьків щодо утримання дітей, встановлений законодавством прожитковий мінімум дітей від 6 до 18 років, вважає можливим стягувати з нього аліменти у розмірі по 1 056,00 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 5) він уклав інший шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_6 . Таким чином, на його утриманні знаходиться четверо дітей та його жінка, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною; 6) рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.01.2017 року з нього було стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів за період з 18.06.2014 року по 14.01.2016 року у розмірі 7 955,44 грн.. Таким чином, відбулося подвійне стягнення пені за один і той самий період.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.05.2020 року апеляційну скаргу адвоката Тонкошкура І.В., діючого від імені ОСОБА_2 , було залишено без руху у зв`язку зі сплатою судового збору в неповному обсязі.

22.05.2020 року до апеляційного суду надійшли докази сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.05.2020 року відкрито апеляційне провадження по справі.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копія апеляційної скарги двічі направлялися ОСОБА_1 .. Матеріали справи містять докази отримання ОСОБА_1 копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копії апеляційної скарги. Правом надання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 проігнорувала. Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа за предметом позову (зміна розміру аліментів, встановлених за рішенням суду, та стягнення пені за прострочення сплати аліментів) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннямич. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції щодо необхідності зміни розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Вважає, що на підставі наявних у справі, наданих її учасниками та досліджених судом доказів суд вірно встановив вищевказані обставини по справі, дійшов правильного вищевказаного висновку про необхідність зміни розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Висновки суду в цій частині відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 192, 196 СК України) та процесуального (ст. ст. 263, 264 ЦПК України) права.

На підставі наявних у справі, наданих її учасниками та досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 є батьком трьох малолітніх дітей: - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9 11).

Діти проживають разом з матір`ю, знаходяться на її утриманні (а. с. 12), знаходяться на диспансерному обліку в КНП «Дитяча міська поліклініка № 4» Одеської міської ради, що підтверджується медичними висновками ЛКК від 27.02.2019р. за № 92, № 93 та № 94 (а. с. 6 8).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.09.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей стягнуто аліменти у розмірі - по 1 032грн. на кожну дитину щомісячно. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.03.2016 року розмір аліментів було зменшено до - 900 грн. щомісяця на кожну дитину (а. с. 24).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.01.2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 18.06.2014 року по 14.10.2016 року (а. с. 90 93).

Згідно розрахунку державного виконавця від 10.05.2019 року (а. с. 4 5) за період з 01.09.2016 року по 31.01.2019 року існує заборгованість по аліментам у розмірі 30 646,48 грн..

Між сторонами виникли правовідносини щодо обов`язку матері, батька утримувати дитину та його виконання, зміни розміру аліментів, відповідальності за прострочення сплати аліментів.

За правилами, передбаченими ст. ст. 180 184, 192 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 196 СК у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожний день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зміни розміру аліментів, оскільки встановлений попереднім рішенням суду розмір аліментів на дітей у сумі по 900,00 грн. на кожну дитину є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Доводи апелянта про те, що попереднім рішенням суду встановлено, що у відповідача значно погіршився майновий стан, на теперішній час на утриманні відповідача знаходиться донька від іншого шлюбу та його дружина, відсутність доказів здійснення витрат на лікування, зміна мінімального розміру аліментів є підставою для визначення державним виконавцем іншого розміру аліментів, колегія суддів відхиляє, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Доводи апелянта про необхідність закриття провадження у справі в частині збільшення розміру аліментів колегія суддів відхиляє, оскільки підстави та предмет даної справи інший ніж були у іншій справі за позовом ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зміненого розміру аліментів. Вважає, що цих висновків суд дійшов з порушенням вищевказаних норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановлено, що на утриманні позивачки знаходяться троє малолітніх дітей від шлюбу з відповідачем.

На час розгляду справи судом першої інстанції ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» був передбачений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі: - з 01 січня 2 027,00 грн.; з 01 липня 2 118,00 грн.; з 01 грудня 2 218,00 грн..

На час розгляду справи апеляційним судом, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: - з 01 січня 2 218,00 грн.; з 01 липня 2 318,00 грн.; з 01 грудня 2 395,00 грн..

Враховуючи взаємний обов`язок батьків з утримання дітей, встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років, який змінюється протягом року в сторону збільшення, що у свою чергу веде до додаткового навантаження на матір з утримання дітей, встановлений законодавством гарантований розмір аліментів (не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), згоду відповідача на сплату аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, колегія вважає необхідним змінити розмір аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання трьох дітей у розмірі по 1 200,00 грн. на кожну дитину.

Щодо доводів апелянта про подвійне стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів колегія суддів зазначає наступне.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.01.2017 року з ОСОБА_2 було стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів за період з 18.06.2014 року по 14.01.2016 року в розмірі 7 955,44 грн..

Таким чином, по даній справі необхідно стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 15.10.2016 року (а не з 01.09.2016 року як просила позивачка) по 31.01.2019 року у загальному розмірі 22 960,17 грн.. Наданий позивачкою розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, колегією суддів перевірений, він є обґрунтованим за вищезазначений період.

Таким чином, доводи апелянта про подвійне стягнення пені за весь період прострочення є недоведеними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги адвоката Тонкошкура І.В., діючого від імені ОСОБА_2 , є доведеними частково, тільки щодо визначення зміненого розміру аліментів та розміру пені за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

За правилами ч. 4 ст. 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки висновки суду першої інстанції щодо визначення зміненого розміру аліментів та розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів не відповідають обставинам справи, судом в цій частині порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи у вказаній частині, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення зміненого розміру аліментів та розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вищевказаного обґрунтування.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 268, 274, 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Тонкошкура Ігора Васильовича, діючого від імені ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2020 року - змінити.

Викласти абзаци перший, другий та третій резолютивної частини вищевказаного заочного рішення суду в наступній редакції:

«Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 березня 2016 року, а саме з по 900 (дев`ятсот) грн. 00 коп. на кожну дитину на по 1 200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання даною постановою законної сили і до досягнення дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 . В решті позовних вимог про збільшення розміру аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 15 жовтня 2016 року по 31жовтня 2019 року у загальному розмірі 22 960 (двадцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят) грн. 17 коп.. В решті позовних вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відмовити».

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе