Провадження № 2/760/2163/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Олех Ю.М.

представника позивача- ОСОБА_1

представника відповідача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судового засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачки 340 000, 00 гр. боргу за договором позики.

Посилається в позові на те, що 2 листопада 2009 року надав відповідачці позику в розмірі 340 000, 00 гр., яку остання зобов`язалася повернути в строк до 30 грудня 2018 року.

На момент надання позики був власником паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області. В 2010році ним було втрачено вищевказаний паспорт, у зв`язку з -цим 07.04.2010 року отримано паспорт серії НОМЕР_2 виданий Жовтневим РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області.

1 серпня 2009 року він передав відповідачці лист - вимогу про повернення грошових коштів, наданих за розпискою від 2 листопада 2009 року.

Однак станом на момент звернення до суду відповідачка не виконала взятих на себе зобов`язань, грошові кошти не повернула.

Виходячи з цього, невиконання відповідачкою умов договору, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Представник відповідачки в судовому засіданні позов визнала.

Зазначає, що в 2009 році відповідачкою було прийнято рішення про придбання машиномісць в. АДРЕСА_1 шляхом придбання облігацій.

2 листопада 2009 року нею було отримано від позивача позику у розмірі 340 000, 00 гр.

Дана позика була оформлена у формі розписки та з зазначенням дати повернення грошових коштів 30 грудня 2018 року.

Зазначає, що отримані грошові кошти були витрачені саме на придбання цільових іменних незабезпечених облігацій, за якими і було оформлено придбання машиномісця.

30 грудня 2018 року відповідачка шляхом телефонного зв`язку повідомила позивача про неможливість повернути борг та попросила надати додатковий час для вирішення цього питання.

2 серпня 2019 року було отримано від позивача вимогу про повернення грошових коштів отриманих за розпискою від 02 листопада 2019 року.

Зазначає, що відповідачка не відмовляється від повернення коштів, однак не має на даний час такої можливості.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За правилами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 2 листопада 2009 року між сторонами був укладений договір позики, за умовами якого позивачем було надано відповідачці грошові кошти в розмірі 340 000, 00 гр., яку останній зобов`язалася повернути в строк до 30 грудня 2018 року.

У зв`язку з невиконанням відповідачкою зобов`язань, 1 серпня 2019 року позивачем на її адресу було направлено лист - вимогу про повернення грошових коштів, наданих за розпискою від 2 листопада 2009 року.

/ а.с.12 - 13 /

Виходячи з положень ч. 1 ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

В той же час, з точки зору закону в разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання.

Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

На підтвердження укладеного з відповідачкою договору позики та передачу їй грошових коштів позивач надав до суду розписку від 2 листопада 2009 року про отримання відповідачкою зазначених коштів.

Представник відповідачки в судовому засідання укладення договору та отримання відповідачкою грошових коштів не спростовувала.

Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачкою зобов`язань за договором позики, визнання відповідачкою факту заборгованості перед позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з викладеного з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 3 400, 00 гр. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.15,16, 509, 610, 611,625, 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 / АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_3 / на користь ОСОБА_3 / АДРЕСА_3 . ІН НОМЕР_4 / 340 000, 00 гр. боргу та 3 400, 00 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 лютого 2020 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва