Справа № 562/2691/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Чорного І.А., за участю секретаря судового засідання Карпінчук О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області, служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Здолбунівського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області, служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Теперик О.В., будучи повідомленими про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання призначене на 06.10.2020 року повторно не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань від останніх на адресу суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про день, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань від останнього на адресу суду не надходило. Відзив на позов не подавав.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, будучи повідомленими про день, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у даній справі від 16.10.2019 року, розгляд такої проводиться за правилами загального позовного провадження, і як наслідок, з проведенням у справі підготовчого провадження.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03.03.2020 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено таку до судового розгляду по суті. Також указаною ухвалою визнано явку позивача ОСОБА_1 до суду обов`язковою та повідомлено останній про можливість залишення без розгляду позову у випадку її повторної неявки у судове засідання, з огляду на те, що таке нез`явлення відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України перешкоджає розгляду справи.

У судові засідання (зокрема й 20.08.2020 року, 22.09.2020 року, 06.10.2020 року) позивач ОСОБА_1 , явку якої визнано обов`язковою на підставі ухвали суду, не з`явилася. Про день, час і місце розгляду справи повідомлена завчасно належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки у судові засідання не повідомила.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

За змістом ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З системного аналізу частини 5 статті 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України вбачається те, що законодавець безпосередньо пов`язує участь позивача в судових засіданнях з рухом судового процесу. Дії суду залежать від дій позивача.

Неявка позивача в судове засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності.

В цьому контексті суд вважає, що повторна неявка належним чином повідомленого позивача є його конклюдентними діями, якими робиться заява про залишення позову без розгляду, а також є правовим наслідком нездійснення позивачем права брати участь у судовому засіданні.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи,поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач, не з`являючись у судові засідання, де її явка була визнана судом обов`язковою, не надала суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу по суті.

Ураховуючи вищевикладене та розумність строків розгляду справи, суд приходить до висновку про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, оскільки позивач, незважаючи на тривалий час перебування справи на розгляді в суді, повторно 06.10.2020 року не прибула до суду без поважних причин, доказів поважності причин неявки суду не надала.

Зважаючи на наведені обставини та враховуючи, що будучи належним чином повідомленою позивач ОСОБА_1 , явку якої було визнано обов`язковою, повторно не з`явилася в судове засідання, про причини неявки суду не повідомила і її нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку, що дану позовну заяву слід залишити без розгляду.

Частиною 2 ст. 257 ЦПК України передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. 43, 44, 129-131, 223, 257 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області, служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, вона має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду або через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.А.Чорний