ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6964/20Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.М.
Провадження № 22-ц/817/783/20 Доповідач - Хома М.В.
Категорія - 304000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Костів О. З., Щавурська Н. Б.,

секретар - Стецюк М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дроздовського Любомира Петровича на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2020 року про закриття провадження, постановлену суддею Сташків Н.М. у цивільній справі №607/6964/20 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" про примусове повернення об`єкта позички та стягнення неустойки,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив повернути йому об`єкт позички - цілісний технологічний комплекс з виробництва хлібопекарського борошна, переданий ним відповідачу за договором безоплатного користування майном від 1 липня 2018 року, а також стягнути неустойку за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта позики в розмірі 264 000,00 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2020 року закрито провадження у справі та роз"яснено позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Тернопільської області.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Дроздовський Л.П. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Віконт" договір не є правочином у господарській діяльності, оскільки є безоплатним та підписувався позивачем в якості фізичної особи.

Сторони у судове засідання не з"явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Покотило Ю.В. надійшла заява про слухання справи у його відсутності.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 1 липня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Віконт" укладено Договір №2 безоплатного користування майном, згідно умов якого позивач передав відповідачу у безоплатне користування цілісний технологічний комплекс з виробництва хлібопекарського борошна продуктивністю 60 т переробки зерна за добу з обладнанням, зазначеним у переліку згідно з додатком до цього договору, вартість якого на момент передачі становить 26 400 000 грн, на строк до 30 червня 2019 року. Згідно з додатковою угодою від 30 червня 2019 року, строк вищевказаного договору продовжено до 30 червня 2020 року.

Як вбачається із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 є одним із трьох засновників (учасників) ТОВ "Віконт"; основним видом діяльності ТОВ "Віконт" є виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості.

З 1999 року по 12.12.2019 року, тобто на момент укладення договору №2 від 1 липня 2018 року безоплатного користування майном, ОСОБА_1 перебував на посаді директора зазначеного товариства, про що він зазначив у заяві про забезпечення позову.

Отже, предмет договору безоплатного користування - технологічний комплекс з виробництва хлібопекарського борошна продуктивністю 60 тонн переробки зерна на добу - забезпечує здійснення господарської діяльності ТОВ "Віконт", переданий позивачем, який є одним із засновників цього товариства, саме на цілі, пов"язані із здійсненням господарської діяльності товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку здійсненням господарської діяльності.

Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що даний спір повинен розглядатись господарським судом.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір від 1 липня 2018 року підписаний ОСОБА_1 як позичкодавцем-фізичною особою, мала місце передача особистого майна позивача у користування відповідачу, а тому спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, колегія суддів оцінює критично, оцінку даному факту надав суд першої інстанції при закритті провадження. Сам факт підписання ОСОБА_1 як фізичною особою договору безоплатного користування майном не є безумовною підставою віднесення спору щодо предмету цього договору до юрисдикції загальних судів.

Відповідно до ч.2 ст. 4 ГПК України, фізичні особи, які не є підприємцями, мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених прав, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються мотивами, яким керувався суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, а тому колегія суддів вважає за доцільне повторно не відповідати на дані аргументи.

При цьому, колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛвід 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дроздовського Любомира Петровича - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 8 вересня 2020 року.

Головуюча

Судді