Провадження № 2/643/1516/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання Хотян К.В.

представника позивача Ждан А.Ю.

представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2017 року позивач - Комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі: КП «Харківводоканал») звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому зазначив, що відповідачі по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем, шляхом відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_1 . У підсумку за боржниками утворилась заборгованість в сумі 17254 грн. 54 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2008 року по 31.08.2017 року у розмірі 11192 грн. 73 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2010 року по 31.08.2017 року у розмірі 6061 грн. 81 коп. Боржникам було направлено рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-денний термін. На момент подання позову відповідачі не здійснили жодних заходів до повного погашення заборгованості. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість з оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням відповідно до ст. 625 ЦК України індексу інфляції в сумі 2692 грн. 85 коп. та трьох процентів річних в сумі 510 грн. 18 коп., а всього: 20457 грн. 57 коп., а також покласти на відповідачів судові витрати.

16.03.2018 року по справі було увалено заочне рішення.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 04.12.2019року заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.03.2018 року, ухвалене у справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення було скасовано та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідачі не проживали у квартирі та не були споживачами послуг. Крім того, просила у разі задоволення позову застосувати строки позовної давності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановлений законом порядок.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

29.09.2017 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова було відмовлено у прийнятті заяви КП «Харківводоканал» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення (а.с.19).

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.3,25,26 ), відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 по червень 2017року та споживачами послуг з централізованого водопостачання і водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_1 .

Відповідно до зведеної картки абонента В + К (окремо) за відповідачами існує заборгованість в сумі 20457 грн. 57 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2008 року по 31.08.2017 року у розмірі 11192 грн. 73 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2010 року по 31.08.2017 року у розмірі 6061 грн. 81 коп.; інфляційні витрати 2692 грн. 85 коп.; три відсотки річних від простроченої суми 510 грн. 18 коп.

Вказана сума боргу до теперішнього часу не сплачена.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 03.04.2017року, ухваленим заочно, було визнано ОСОБА_1 , разом з неповнолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 .

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області, відповідач ОСОБА_1 була знята з реєстрації за вищевказаною адресою 27.06.2017року, а відповідач ОСОБА_3 22.06.2017року.

Відповідно до ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до статті 179 ЖК УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону та пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з приписів п. 6 ч. 1 ст. 20 вищевказаного Закону слідує, що порядок звільнення споживача від оплати за житлово-комунальні послуги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3 пункту 29 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 передбачене право споживача не сплачувати комунальні послуги з водопостачання та водовідведення та газопостачання у випадку відсутності споживача та опломбування запірної арматури на системі водопостачання та газопостачання.

При цьому, слід зауважити, що чинне законодавство не звільняє споживача від оплати комунальної послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у разі його непроживання у квартирі.

З наведених вище законодавчих актів можна дійти висновку, що споживач має право не сплачувати вартість лише комунальних послуг з водопостачання, водовідведення та газопостачання за умови, що виконавець послуги припинив водопостачання та газопостачання у квартиру та встановив пломбу на запірній арматурі (за умови відсутності квартирного лічильника води).

Основним доводом представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 є те, що відповідачі у квартирі не проживали, тому немає підстав стягувати з них суму боргу за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Такі доводи є безпідставними з огляду на те, що позивачем надавалась послуга з централізованого водопостачання та водовідведення в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ,в якій були зареєстровані відповідачі, а тому та обставина, що відповідачі не проживали в квартирі не звільняє їх від обов`язку здійснювати платежі за комунальні послуги.

З огляду на вищевикладене можна зробити висновок, що вимоги про стягнення заборгованості по червень 2017року (зняття з реєстрації відповідачів) є обґрунтованими, разом з тим з їх розміром суд не може погодитись через наступне: вимоги про стягнення заборгованості з оплати наданих послуг, що знаходяться поза межами позовної давності, не можуть бути задоволені в зв`язку з відповідною заявою представника відповідача та відсутності підстав для застосування положень ст. 264 ЦК України.

Відповідно до положень ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Поданням заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не перериває позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020року у справі №712/8916/17).

Отже, суд розглядає позовні вимоги Підприємства в межах позовної давності, тобто з вересня 2014 року, оскільки позивач у жовтні 2017 року звернувся до суду з даною позовною заявою.

Шляхом математичних розрахунків, зроблених на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідачів перед позивачем за надані послуги з централізованого водопостачання за період з вересня 2014 року по червень 2017 року становить - 7128 грн. 65 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з вересня 2014 року по червень 2017 року становить - 3938 грн. 43 коп.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до позиції зазначеної у правовому висновку ВСУ по справі 6-68цс12 від 20.06.2012 р., виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, враховуючи викладене вище, позовні вимоги повинні бути задоволені частково, в межах строків позовної давності з вересня 2014 року по червень 2017 року (зняття з реєстрації відповідачів), з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» /м. Харків, вул. Шевченка,2/ до ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 /, ОСОБА_3 / АДРЕСА_1 /про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з вересня 2014 року по червень 2017 року у розмірі 7128 грн. 65 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з вересня 2014 року по червень 2017 року у розмірі 3938 грн. 43 коп.; інфляційні витрати 2667грн. 03 коп.; три відсотки річних від простроченої суми 449 грн. 46 коп.., а всього: 14 183/ чотирнадцять тисяч сто вісімдесят три / грн. 57 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1104 грн. 00 коп., в рівних частках по 552 грн. 00 коп. з кожного.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківводоканал» на користь держави судовий збір в розмірі 496грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05.10.2020року.

Суддя Т.М. Довготько