Справа № 581/583/20
Провадження № 2/581/153/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
07 вересня 2020 року селище Липова Долина
Липоводолинський районний суд Сумської областіу складі судді Сізова Д.В.,
з участю секретаря Самілик Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за кредитним договором,
24 липня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Вказує, що вказані договірні відносини між банком та відповідачем виникли в силу ч. 1 ст. 634 ЦК України, шляхом приєднання ОСОБА_1 до розроблених банком формулярів та стандартних форм у вигляді вказаних умов та тарифів банку.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Тому, зважаючи на наявну письмову згоду позивача на розгляд справи у заочному порядку, відсутність відповідача та відзиву на позов, суд вважає можливим розглянути цивільну справу у заочному порядку та ухвалити заочне рішення.
Судом встановлено такі фактичні обставини справи.
15 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Розмір процентної ставки за користування кредитними коштами дана заява не містить (а. с. 31).
Із наданої АТ КБ «ПриватБанк» інформації вбачається, що ОСОБА_1 за кредитним договором видавались кредитні картки, строк дії останньої встановлено до квітня 2021 року включно.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У заяві позичальника процентна ставка не зазначена. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна вважати частиною кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами. При цьому, згідно з частиною ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення процентів, нарахованих на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Позивач просить стягнути за вказаною вимогою 8539 грн. 48 коп., при цьому наводить розрахунок заборгованості (а.с. 17-18) із якого відсоткова ставка становить 84 % річних за період із 1 жовтня 2018 по 3 травня 2020 року.
Оскільки кредитний договір не містить умов про розмір процентів, який зобов`язаний сплатити відповідач на вимогу позивача за прострочення виконання грошового зобов`язання, вимога позивача про стягнення таких відсотків зі ставки 84% є необґрунтованою.
Однак, виходячи з положень ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач має право на стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми кредиту.
Ураховуючи, що позивач просить стягнути відсотки відповідно до ст. 625 ЦК України за період із 1 жовтня 2018 по 3 травня 2020 року і заборгованість за тілом кредиту за цей період змінювалася, сума трьох процентів річних, яка підлягає стягненню становить 1183 грн. 98 коп. та розраховується наступним чином:
Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд вважає, що в цій частині банк вправі вимагати захисту своїх прав, тому позов у частині стягнення заборгованості за кредитом (тіла кредиту) та трьох процентів річних підлягає задоволенню.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині стягнення заборгованості суд відмовляє із вищезазначених мотивів.
Судові витрати підлягають розподілу у передбаченому ст. 141 ЦПК України порядку, пропорційно до задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на 57 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1198 грн. (2102 грн. х 57 %).
Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1198 грн. судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених для його перегляду або апеляційного оскарження, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Липоводолинським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду в загальному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .
Суддя Д. В. Сізов