Провадження № 2/760/5199/20
Справа № 760/8041/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 жовтня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Ступак М.С.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , про стягенення заборогованості -
30.03.2020 позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь 8711,03 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
У позові посилається на те, що 12.09.2017 в м. Києві по проп. Лобановського водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , під час порушення водієм пункту 8.7.3е, 2.3б ПДР України (ст.124 КпАП України), внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслдіок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Також, позивач в позові посилається на те, що відповідно до постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 29.11.2017 (справа №760/196/17), дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху України. При цьому, вказує, що свою вину ОСОБА_1 визнав у повному обсязі.
Зазначає, що на момент ДТП автомобіль ОСОБА_2 був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «АРКС», згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту за №134656а6кша.
Позивач посилається, що відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2233773 від 05.10.2017 року, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку №АХА2233767 від 05.10.2017 року та умов Договору страхування № 134656а6кша від 02.12.2016, розмір страхового відшкодування склав 29 142,72 грн., які позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодження танспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення №377984 від 06.10.2017, №378013 від 06.10.2017.
Разом з тим, позивач у позові вказує, що на виконання вимог ст. 29 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплатило частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 20 431,69 грн., а тому просить стягнути з відповідача відповідну різницю у відшкодування повного матеріального збитку , що становить 8711,03 грн.
Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 8711,03 грн.
30.03.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.
Ухвалою суду від 21.05.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України., що підтверджується зворотнім повідомленням.
Про причину неявки суд до відома не поставив.
Судова повістка, що направлялась на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, не була отримана останнім.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
13.07.2020 року до суду надійшло клопотання від позивача про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 12.09.2017 в м. Києві по проп. Лобановського водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , під час порушення водієм пункту 8.7.3е, 2.3б ПДР України (ст.124 КпАП України), внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 внаслдіок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Зазначені обставини підтверджуються постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 29.11.2017 (справа №760/196/17).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Іnfiniti», д.н.з. НОМЕР_3 , належить на праві власності ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.
Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2233773 від 05.10.2017 року, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку №АХА2233767 від 05.10.2017 року та умов Договору страхування № 134656а6кша від 02.12.2016, розмір страхового відшкодування склав 29 142,72 грн., які позивачем було сплачено потерпілому за відновлювальний ремонт пошкодження танспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення №377984 від 06.10.2017, №378013 від 06.10.2017.
Разом з тим, позивач у позові вказує, що на виконання вимог ст. 29 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплатило частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 20 431,69 грн., а тому просить стягнути з відповідача відповідну різницю у відшкодування повного матеріального збитку, що становить 8711,03 грн.
Встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПАТ «СК «Універсальна», згідно полісу № АК/004487535, ліміт відповідальності за майнову шкоду-100 000.00 грн., франшиза-1000,00 грн.
Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до ст. 29 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховою компанією у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Стаття 1191 ЦК України встановлює, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-691цс15 від 02 грудня 2015 року, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 2102,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 1166, 1188, 1192,1194 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12-13, 76-82, 141, 169, 259, 263 - 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М.Букіна