Справа № 544/1256/20
У Х В А Л А

02 жовтня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Нагорної Н. В.,

за участі секретаря - Киричевської В. М.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ціко В. О. про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України,

у с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Пирятинського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ціко В.О. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 . Своє подання обґрунтувала тим, що у відділі ДВС на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження № 59726375 по примусовому виконанню вимоги Головного управління ДФС у Полтавській області № Ф 1541/54У, виданої 11 травня 2019 року, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 5211,36 грн. На даний час вимогу ДФС про повернення заборгованості боржник добровільно не виконав. Держаним виконавцем за місцем проживання боржника неодноразово направлялися виклики, на які ОСОБА_1 не з`явився. Таким чином боржник умисно ухиляється від виконання судового рішення. У зв`язку з цим державний виконавець просить вирішити питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документу, до виконання ним своїх зобов`язань по сплаті заборгованості.

У судове засідання старший державний виконавець не з`явився, подав до суду клопотання про слухання справи у його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 441Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Судом встановлено, що у Пирятинському РВ ДВС на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження № 59726375 по примусовому виконанню вимоги ДФС № Ф 1541-54У від 11.05.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДФС у Полтавській області заборгованості у сумі 5211,36 грн.

Проте, державним виконавцем не надано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 злісно ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань, що є підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон. Зокрема, з досліджених матеріалів подання не убачається даних про те, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлялася боржнику за адресою, вказаною у виконавчому документі. Таким чином у матеріалах справи відсутні відомості про обізнаність боржника про наявність відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання. Вищевказане не дає підстави стверджувати та не доводить факту свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Крім того, до подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України не надано обґрунтованих доказів на підтвердження обставин, що боржник виїжджав або має намір виїхати за межі України. Напроти, в матеріалах справи міститься довідка про те, що ОСОБА_1 не документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон. У поданні не вказано, які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві, адже лише відсутність доходів та майна у боржника, на яке можливо здійснити стягнення, не може розцінюватись судом як саме ухилення боржника від виконання свого зобов`язання.

Враховуючи наведене, суд уважає, що вимоги подання не обґрунтовані, обставини, викладені в поданні, не підтверджені належними та допустимими доказами, тому підстави для обмеження у праві виїзду за межі України до повного виконання майнових зобов`язань відносно боржника ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Пирятинського районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ціко В. О. про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Н. В. Нагорна