Номер провадження: 22-ц/813/3811/20
Номер справи місцевого суду: 504/355/17
Головуючий у першій інстанції Рідник І. Ю.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Погорєлової С.О., Князюка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В., Віцько А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу голови Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» Новгородської Анни Олегівни на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 31 липня 2017 року по цивільній справі за позовом виконувача обов`язки керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Арсенюка Олександра Віталійовича до Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області, ОСОБА_1 , за участю третьої особи - Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» про визнання незаконним рішення та визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року виконувач обов`язків керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області Арсенюк О.В., звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області, в інтересах держави, з позовом до ОСОБА_1 , Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання незаконним рішення Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №571-V від 30.09.2008 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0, 228 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 ; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,228 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) серії ЯЖ 706362, виданого ОСОБА_1 11.12.2008 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 право власності на вказану земельну ділянку набуто з порушенням вимог ст.ст.116, 118 Земельного кодексу України, ст.50 Закону України «Про землеустрій», оскільки, як було встановлено в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №001967 від 16.11.2016, ОСОБА_1 із клопотанням до Крижанівської сільської ради про виділення йому земельної ділянки для будівництва житлового будинку не звертався, розроблення та погодження проекту землеустрою не ініціював та не підписував, що відповідно до ст.155 ЗК України є підставою для визнання рішення Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №571-V від 30.09.2008 незаконним та визнання недійсним державного акту серії ЯЖ 706362, виданого 11.12.2008 на підставі незаконного рішення.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.04.2017 до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія».

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 31 липня 2017 року позовні вимоги виконуючого обов`язки керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Арсенюка Олександра Віталійовича задоволено.

Визнано незаконним рішення Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №571-V від 30.09.2008 в частині затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,228 га, за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ 706362, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №57, кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0848, виданий 11.12.2008 року ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,228 га, за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану на території Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області в АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 та Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області судовий збір на користь держави у розмірі 2000 гривень з кожного.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, голова Обслуговуючого кооперативу «Житлово- будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» Новгородська Анна Олегівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 31 липня 2017 року та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі Голова ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити мотивуючи подану апеляційну скаргу тим, що суд першої інстанції помилково задовольнив позов, взявши до уваги лише протокол допиту свідка ОСОБА_1 в кримінальному провадженні №0001967 від 16 листопада 2016 року, як підставу для задоволення позову прокурора, не надавши належної оцінки та не врахувавши, що сам по собі протокол допиту особи в якості свідка за відсутності вмотивованого вироку суду у даному кримінальному провадженні не є належним і достатнім доказом обставин, якими позивач обґрунтовував заявлені вимоги і на які посилався суд в оскаржуваному рішенні. Крім того, в апеляційній скарзі апелянт звертає увагу на те, що прокурор подав позов без дотримання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» і тому на думку апелянта не є належним позивачем у цій справі, а суд першої інстанції не звернув на це уваги. Також апелянт вказує на можливий пропуск прокурором позовної давності та те, що суд ухвалюючи оскаржуване рішення вказаній обставині оцінку не надав, тому просить застосувати позовну давність на стадії апеляційного розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» мотивований тим, що дана апеляційна скарга є необґрунтованою, прокурор звернувся до суду в межах наданих законом України «Про прокуратуру» повноважень та у відповідності до вимог ст.. 23 цього Закону, а також в межах строку позовної давності. Оскаржуване судове рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, неодноразово викликався за зареєстрованим місцем проживання, яке на запит Одеського апеляційного суду підтверджено отриманою відповіддю ГУ ДМС України в Закарпатській області від 26.03.2020 року. Згідно з повідомленнями пошти ОСОБА_1 відсутній у місці проживання і тому внаслідок ст. ст. 128,130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим, що не перешкоджає розгляду справи в апеляційному порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процессуального права або неправильне застосування норм матеріального

права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. З цієї статті.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Рішення суду у повному обсязі зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов та визнаючи незаконним рішення Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №571-V від 30.09.2008 року в частині затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,228 га. за адресою: АДРЕСА_1 , визнаючи недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ 706362 виданий 11.12.2008 року ОСОБА_1 на дану земельну ділянку, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 будь- яких дій для отримання безоплатно у власність земельної ділянки на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області не здійснював, що свідчить про порушення порядку приватизації спірної земельної ділянки і про прийняття органом місцевого самоврядування рішення щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність ОСОБА_1 всупереч вимогам закону. Визнання судом рішення про виділення та передачу громадянинові земельної ділянки не законним, має наслідком визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого на підставі цього рішення.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції з таким висновком суду не погоджується з нижче наведених підстав.

Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що:

-рішенням XVI сесії Крижанівської сільської ради V скликання № 571- V від 30.09.2008 затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам, відповідно до списку, у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка ділянки). Згідно списку, що є додатком до рішення, під №13 вказано, що ОСОБА_1 передана у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 площею 0.228 га /а.с.13-14/.

-на підставі вище вказаного рішення 11.12.2008 року ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №706362, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №57, кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0848/а.с. 15/.

-згідно з протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_1 від 15.12.2016 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0001967 від 16.11.2016 року, ОСОБА_1 , мешканець с.Стройне Свалявського району Закарпатської області, із заявою до Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області щодо отримання земельної ділянки під забудову житлового будинку ніколи не звертався, питання щодо розроблення та погодження проекту із землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки на території Крижанівської сільської ради не ініціював, ніяких документів на земельну ділянку не отримував, зазначивши, що в період 2007-2012 року він періодично працював на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області підсобним працівником під час будівництва житлового комплексу « Зелений мис ». У той період, за вимогою його бригадира ОСОБА_2 підписував якісь документи на землю, яку в подальшому повинен був оформлювати директор ОСОБА_3 . Приблизно в 2009 році його викликав в м.Одесу бригадир ОСОБА_2 , де він по приїзду підписував у нотаріуса за проханням ОСОБА_2 документи, але про те, що в нього є земельна ділянка в с.Крижанівка, яку він подарував ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», йому нічого не відомо /а.с. 17-22/.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з Постанови Верховного суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження в справі до судового розгляду»:

- суд, готуючи справу до розгляду, повинен визначити: обставини, які мають значення для справи, та факти, що підлягають встановленню і покладені в основу вимог і заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів; визначити коло доказів відповідно до характеру спірних правовідносин і роз`яснити, якій із сторін слід довести певні обставини; вжити заходів для забезпечення явки в судове засідання, а також сприяти врегулюванню спору до судового розгляду (п.2);

- при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом, зокрема ст. 61 ЦПК (в редакції,що діяла на час розгляду справи в районному суді та на час ухвалення оскаржуваного судового рішення). У деяких випадках тягар доказування регулюється нормами матеріального права. Якщо представлені докази недостатньо підтверджують вимоги позивача чи заперечення відповідача або не містять в собі всіх необхідних даних і у сторін є обґрунтовані складнощі у наданні додаткових доказів, суд за їх клопотанням зобов`язаний сприяти їм в одержанні або витребуванні таких доказів (частина четверта статті 10, стаття 137 ЦПК в редакції на час розгляду справи в районному суді та на час ухвалення оскаржуваного судового рішення). Докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову)(п. 13).

Колегія суддів звертає увагу, що прокурором пред`явлено позов в інтересах держави в особі Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області, а підставою такого звернення стали показання ОСОБА_1 , надані в рамках кримінального провадження №0001967, згідно з якими ОСОБА_1 із клопотанням до Крижанівської сільської ради про виділення йому земельної ділянки для будівництва житлового будинку не звертався, розроблення та погодження проекту землеустрою не ініціював та не підписував, що на думку прокурора є порушенням порядку приватизації спірної земельної ділянки і свідчить про прийняття органом місцевого самоврядування рішення щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність ОСОБА_1 всупереч вимогам закону і має наслідком визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого на підставі цього рішення.

В протоколі допиту свідка від 15 грудня 2016 року в рамках вказаного кримінального провадження містяться пояснення ОСОБА_1 , в якому він пояснив, що з заявою до Крижанівської сільської ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області щодо отримання спірної земельної ділянки в порядку, передбаченому ст. ст. 118-122 Земельного кодексу України він не звертався, питання щодо розроблення та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Крижанівської сільської ради не ініціював. В період 2007-2012 років він періодично знаходився у м. Одесі і працював на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області підсобним працівником під час будівництва житлового комплексу « Зелений мис ». Саме тоді за вимогою його бригадира ОСОБА_2 він підписував якісь документи на землю, яку в подальшому повинен був оформлювати директор ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» ОСОБА_3 . Він особисто державною реєстрацією земельної ділянки, розташованої на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області не займався. Приблизно в 2009 році його викликав в м.Одесу бригадир ОСОБА_2 , де він по приїзду підписував у нотаріуса за проханням ОСОБА_2 документи, але про те, що в нього є земельна ділянка в с.Крижанівка, яку він подарував ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», йому нічого не відомо.

Під час розгляду справи в апеляційному суді з`ясовано,що вирок за матеріалами кримінального провадження № 0001967 відсутній, кримінальне провадження закривалося і потім провадження у справі після скасування постанови про закриття провадження поновлювалося.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України в редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Під час розгляду справи в апеляційному суді з`ясовано,що вирок за матеріалами кримінального провадження № 0001967 відсутній.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Фактично прокурором додано до заявленого ним позову лише копію протоколу допиту ОСОБА_1 в якості свідка від 15.12.2016 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 знав, що підписує документи на отримання земельної ділянки і не заперечував проти того, що оформленням земельної ділянки буде займатися ОСОБА_3 .

Подальші дії ОСОБА_1 свідчать, що він будучи у нотаріуса, обов`язком якого є роз`яснення правочину, який вчиняється, і пересвідчення добровільності волевиявлення сторін правочину, укладаючи договір дарування земельної ділянки не міг таким чином не розуміти, що він її відчужує на користь ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», керівником якої є ОСОБА_3 .

Тобто дефекту волевиявлення ОСОБА_1 як під час підпису документів щодо оформлення на його ім`я земельної ділянки іншими особами ( ОСОБА_3 ) так і під час подальшого добровільного відчуження земельної ділянки юридичній особі, ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», пов`язаної з ОСОБА_3 , у ОСОБА_1 не було.

Судова колегія звертає увагу, що законодавством не заборонено представництво інтересів особи в тому числі і під час надання послуг з отримання документів про право власності на земельну ділянку в порядку приватизації.

Тому сам по собі той факт, що ОСОБА_1 не займався особисто проходженням процедури виготовлення проекту відведення земельної ділянки та оформленням необхідних заяв, документів під час приватизації земельної ділянки, не свідчить про порушення процедури приватизації і не є достатньою підставою для визнання незаконним рішення Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №571-V від 30.09.2008 року в частині затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,228 га. за адресою: АДРЕСА_1 , а також для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ 706362 виданого 11.12.2008 року на ім`я ОСОБА_1 .

Також судова колегія не вбачає, що надані ОСОБА_1 свідчення 15.12.2016 року є вже остаточними і такими, що не потребують уточнення, оскільки як вбачається з подальшої хронології подій ОСОБА_1 не висував ніяких вимог до ОСОБА_3 або до ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» з приводу використання його особи для отримання у власність земельної ділянки і з подальшим її відчуженням на користь ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія».

Фактично прокурор спираючись лише на єдиний протокол допиту свідка у кримінальному провадженні, не ініціював перед судом, що розглядає справу за позовом прокурора про необхідність огляду в судовому засіданні інших матеріалів кримінального провадження для можливості надати належну оцінку всім обставинам справи для перевірки факту порушення порядку приватизації спірної земельної ділянки та про прийняття органом місцевого самоврядування рішення щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність ОСОБА_1 всупереч вимогам закону.

В даному випадку у суду відсутні підстави для самостійного витребування доказів з кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 222 КПК України обсяг відомостей та матеріалів, які можуть бути розголошені визначає слідчий або процесуальний керівник - прокурор.

Оскільки підставою позову є порушення порядку приватизації, а в якості доказів, що підтверджують обставини, якими мотивована позовна заява, прокурором надано лише копія протоколу допита свідка ОСОБА_1 від 15.12.2016 року та під час розгляду справи в районному суді, позивачем не додано всіх документів на підставі яких Крижанівською сільською радою Лиманського району Одеської області було прийнято рішення щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність ОСОБА_1 що унеможливило з`ясування, які ж саме документи стали підставою для прийняття рішення органом місцевого самоврядування щодо передачі земельної ділянки ОСОБА_1 та хто саме звертався за їх отриманням (сам ОСОБА_1 або інша особа в порядку представництва, хто безпосередньо розписувався в отримуванні документів тощо), судова колегія не погоджується з висновком районного суду щодо достатності доказів, які містяться в матеріалах цивільної справи для встановлення факту порушення порядку приватизації спірної земельної ділянки та про прийняття органом місцевого самоврядування рішення щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність ОСОБА_1 всупереч вимогам закону.

Само по собі визнання позовних вимог прокурора з боку Крижанівської сільської ради може свідчити лише про правомірність вступу прокурора у справу на захист інтересів держави у зв`язку з бездіяльністю Крижанівської сільської ради, але таке визнання позову не є достатньою підставою вважати заявлений позов прокурора доведеним і таким, що підлягає задоволенню у відповідності до обґрунтувань наведених у цій постанові суду апеляційної інстанції.

Наведеного суд першої інстанції не врахував і прийшов до передчасного і помилкового висновку про задоволення заявлених прокурором вимог.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення позовних вимог виконуючого обов`язки керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Арсенюка Олександра Віталійовича до Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області, ОСОБА_1 , за участю третьої особи Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» про визнання незаконним рішення та визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 368, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу голови Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» Новгородської Анни Олегівни - задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 31 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги виконуючого обов`язки керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Арсенюка Олександра Віталійовича до Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області, ОСОБА_1 , за участю третьої особи - Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» про визнання незаконним рішення та визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 11.09.2020 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: С.О. Погорєлова О.В. Князюк