КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/8731/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді доповідача - Білич І.М.

суддів - Коцюрби О.П., Шкоріної О.І.

при секретарі - Кемському В.В.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року, постановлену під головуванням судді Шевченківського районного суду м. Києва Юзькової О.Л.,

у цивільній справі № 761/44433/19 за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Асоціації «Національна туристична організація України», третя особа - Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Асоціації «Національна туристична організація України», в якому зокрема просив зобов`язати відповідача подати заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань для реєстрації інформації щодо ОСОБА_1 як керівника Асоціації «Національна туристична організація України».

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчиняти реєстраційні дії щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення «Асоціації Національна туристична організація України» в результаті її ліквідації.

В обґрунтування вимог заяви посилався на те, що внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань унеможливить виконання рішення суду в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача внести зміни до Реєстру про те, що ОСОБА_1 є керівником Асоціації з дня поновлення на роботі - 01.12.2017 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено з підстав того, що вжиття заходів забезпечення позову, запропонованих позивачем, фактично призведе до втручання у внутрішню господарську діяльність Асоціації .

Не погодившись з ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою вимоги заяви про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

Посилаючись на порушення судом норм процесуального права та не повне встановлення судом фактичних обставин справи. Зазначав, що заборона у судовому порядку вносити певні відомості до відповідного державного реєстру в повній мірі відповідає положенням Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

У судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити в повному обсязі.

Відповідач про день і час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, як за місцем своєї реєстрації, так і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади.

Третя особа по справі до початку її розгляду подала заяву щодо можливого розгляду справи за її відсутності.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися в судове засідання в силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів, щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Суд першої інстанції за таких обставин вказував на те, що забезпечення позову запропонованим позивачем способом, фактично призведе до перебирання судом на себе повноважень встановлених діючими законодавчими нормами для господарських об`єднань - вирішення питань щодо діяльності підприємств, та призведе до втручання в діяльність відповідача.

Разом з тим, вжиття заходів забезпечення позову, про які просить ОСОБА_1 є безпосереднім втручанням у внутрішню господарську діяльність Асоціації «Національна туристична організація України» як юридичної особи, зокрема в процедуру ліквідації Асоціації.

При цьому, позивач в межах даної справи не оспорює законність здійснення процедури ліквідації відповідача.

Доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції взагалі не було з`ясовано, що заявник в своїй заяві просив суд вжити забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вчиняти реєстраційні дії щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про припинення Асоціації Національна Туристична організація України в результаті її ліквідації. Тобто правовідносини, що виникли належать до відносин, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань». Відповідно до пп.2 ч. 1 ст.25 зазначеного вище закону реєстраційні дії провадяться на підставі: судових рішень що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до закону «Про виконавче провадження» щодо: заборони ( скасування заборони) вчинення реєстраційних дій.

Відтак, скаржник вважав висновки суду в частині того, що забезпечення позову призведе до перебирання судом на себе повноважень встановлених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань» хибними, оскільки в Законі чітко визначені повноваження суду у сфері державної реєстрації юридичних осіб.

Посилання в апеляційній скарзі, на те, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань», на думку колегії суддів, не змінюють факту наявності не співмірності заходів забезпечення позову ( заборони державним реєстратором юридичних осіб - підприємців та громадських формувань вчиняти реєстраційні дії щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про припинення «Асоціації Національна туристична організація України») заявленим позовним вимогам.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 368, 372, 374,375, 381 -384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: