ЄУН № 337/5620/19
Провадження № 2/337/496/2020
25 лютого 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді - Ширіної С.А.,
за участю секретаря судового засідання - Бикової С.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу),
Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» (на далі ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу в якому позивач зазначив, що 15.12.2016 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1606417, яким страховиком було забезпечено транспортний засіб , а саме автомобіль «ГАЗ-2705», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 04.10.2017 року в м. Запоріжжі по вул. Південне шосе , 32-А трапилась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «KIA Sportage» , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Вольтаж», під керуванням ОСОБА_3 та забезпеченого автомобіля «ГАЗ-2705», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 18.10.2017 року, особою винною в настанні ДТП визнано відповідача по справі ОСОБА_1 та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.
05.10.2017 року до позивача звернувся потерпілий із заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору.
Відповідач ОСОБА_1 не повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду, чим порушив п. 5 ст.21 ЗУ «Про страхування» та п.33.1.4 ст.33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
11.07.2019 р. відповідачу ОСОБА_1 було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди дана, але станом на 17.12.2019 року суму страхового відшкодування не повернуто.
17.01.2020 року ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя відкрито спрощене провадження по даній справі.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце , день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. На електору адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.
В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що 15.12.2016 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1606417, яким страховиком було забезпечено транспортний засіб, а саме автомобіль «ГАЗ-2705», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
За цим Договором (поліс ЦВ) ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» взяло на себе обов`язок , в разі настання події, яка є страховим випадком , і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди , яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи , відповідальність якої застрахована за договором, здійснити виплату страхового відшкодування . Страхувальник , в свою чергу зобов`язався, дотримуватись умов договору страхування, передбачених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
04.10.2017 року по вул. Південне шосе , 32-А в м. Запоріжжі трапилась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «KIA Sportage» , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Вольтаж», під керуванням ОСОБА_3 та забезпеченого автомобіля «ГАЗ-2705», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 18.10.2017 року, особою винною в настанні ДТП визнано відповідача по справі ОСОБА_1 та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.
05.10.2017 року до позивача звернувся потерпілий із заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору.
11.07.2019 р. відповідачу ОСОБА_1 було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди дана, але станом на 17.12.2019 року суму страхового відшкодування не повернуто.
Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту є в т. ч. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди.
Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, який завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Відповідно до положень частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Положення ст. 1191 ЦК України передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом.
Згідно до вимог ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи , відповідальної за завданні збитки.
Статтею 27 Закону України "Про страхування" від 07.03.1996 року за № 85/96 встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу підлягає задоволенню у повному обсязі.
В порядку ст.141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4,5, 12,13, 81,141, 133, 137,247, 263-265, 268 280-284 ЦПК України,ст.ст.16,22, 993,1166, 1187, 1191 ЦК України , суд -
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя: С.А.Ширіна