Справа № 565/1840/19
Провадження № 2/565/215/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

21 лютого 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіДемчини Т.Ю.
з участю секретаря судового засіданняКовальчук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач - акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (надалі - Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 26728,12 грн. заборгованості за кредитним договором, а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору від 05.05.2011, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності. Однак позичальник ОСОБА_1 не виконав умов договору щодо повернення кредиту на умовах і в порядку, передбачених договором, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка складається з 15990,52 грн. заборгованості за тілом кредиту; 6999,11 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 1889,53 грн. та 100,00грн. пені; 500,00 грн. штрафу (фіксована складова); 1248,96 грн. штрафу (процентна складова).

В судове засідання представник позивача не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності, у поданій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача та винесення заочного рішення у справі.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином у передбаченому ЦПК України порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, з урахуванням думки представника позивача судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Судом встановлено, що 05 травня 2011 року ОСОБА_1 заповнив та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців і керівників корпоративних клієнтів, також ознайомився та підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», отримавши кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок, платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації, та ознайомившись з умовами кредитування, зазначеними у довідці: базовою процентною ставкою у розмірі 2,5 % на місяць, а також процентною ставкою на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування у розмірі 3,75 %; розміром щомісячних платежів та терміном їх унесення; розміром комісії за проведення банківських операцій з використанням банківської картки; розміром пені за несвоєчасне погашення заборгованості та штрафів при порушенні термінів платежів, а також інших умов кредитування. Разом з тим, розмір кредитного ліміту, умови і порядок його збільшення у підписаних відповідачем документах не зазначений.

У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, розміщеними на офіційному сайті Банку за електронною адресою: privatbank.ua.

До підписаних відповідачем Анкети-заяви та Довідки про умови кредитування позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Запропоновані ПАТ КБ «Приватбанк» умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена.

У Анкеті-заяві позичальника ОСОБА_1 , а також підписаній ним Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» не зазначено розмір наданого відповідачу кредиту. Із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 отримав платіжну картку з кредитним лімітом у розмірі 3700,00 грн.

При цьому із змісту позову та наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості ОСОБА_1 вбачається, що станом на 24.09.2019 він має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 15990,52 грн., а також заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 6999,11 грн., а всього 22989,63 грн.

Порядок та умови збільшення розміру кредиту, у тому числі на розмір боргових зобов`язань, у підписаних ОСОБА_1 документах не зазначені. Витягом з Тарифів, а також Витягом з Умов та правил, наданими позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі, дії банку при нарахуванні відсотків у випадку недостатності коштів та вичерпання кредитного ліміту. Так, згідно з п.2.1.1.12.2 Умов та Правил, якщо на дату нарахування процентів Клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування процентів.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг ПриватБанку та Довідку про умови кредитування, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань.

Відповідно до п.1.1.5.1, 1.1.5.2 наданого до позовної заяви Витягу з Умов та правил, зміни до цих Умов і правил надання банківських послуг вносяться Банком щомісяця в односторонньому порядку, при цьому Банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання будь-якого з ряду перерахованих каналів, у тому числі шляхом розміщення інформації на офіційному сайті Банку. Отже, умови надання послуг залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). При цьому, Тарифи, Умови та Правила надання послуг неодноразово змінювались з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з даним позовом. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, за відсутності у Анкеті-заяві та Довідці про умови кредитування домовленості сторін про умови та порядок збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань, надані позивачем Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже, Витяг з Умов та Правил, наданий до позовної заяви, не може розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 05 травня 2011 року шляхом підписання ОСОБА_1 Анкети-заяви та Довідки про умови кредитування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді передбачене п.2.1.1.12.2 Умов та Правил збільшення кредиту на суму нарахованих процентів у випадку використання на час їх нарахування усієї суми кредитних коштів. А тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача наведених у позовній заяві та розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 24.09.2019 нарахованого тіла та простроченого тіла кредиту у загальному розмірі 22989,63 грн., і стягненню підлягає тіло кредиту у розмірі суми, яка була доступна позичальнику до використання.

Позивачем не додано доказів збільшення ОСОБА_1 кредитного ліміту за час дії договору. Отже, суд визнає обґрунтованою заборгованість відповідача за тілом кредиту у розмірі наданого кредитного ліміту - 3700,00 грн.

Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення неустойки, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Узгодженими умовами укладеного між сторонами договору, зазначеними, зокрема, у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності згідно з наведеною у довідці формулою за кожний день прострочення. У той же час, згідно з підписаною відповідачем вищезазначеною довідкою, при порушенні строків платежів по любому з грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів, ОСОБА_1 зобов`язався сплатити Банку штраф (фіксовану та процентну складову).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15.

За таких обставин суд не вбачає правових підстав для покладення на відповідача подвійної відповідальності за прострочення виконання грошових зобов`язань, а тому вимогу позивача в частині стягнення з ОСОБА_1 штрафів вважає такою, що не підлягає до задоволення, через необґрунтованість.

Таким чином, загальна сума боргу ОСОБА_1 перед Банком, визнана судом обґрунтованою, складається із: заборгованості по поверненню тіла кредиту в сумі 3700,00 грн., а також пені за несвоєчасне виконання зобов`язань в сумі 1989,53грн., що в сукупності дорівнює 5689,53 грн. З вищевикладених підстав суд вбачає правові підстави для стягнення цих коштів.

Судові витрати слід присудити пропорційно до задоволеної частини позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.526, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 81, 258-259, 263-265, 280-282, 289 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, ) 5689 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 53 коп. заборгованості за кредитним договором.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити у зв`язку з безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 користь акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» 408 (чотириста вісім) грн. 92 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Т.Ю.Демчина