Провадження № 2-н/337/752/2020
УХВАЛА

Іменем України

06 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Дмитро Сергійович розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов наступних висновків.

У відповідності до п)4 ч.1, ч.2 ст.161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження цивільного судочинства призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За правилами ч.2 ст.160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу встановлені статтею 163 ЦПК України.

Так, згідно п) 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Натомість заявницею до заяви не додано документів або їх копій, які підтверджують проживання дитини разом з нею, що згідно ч. 5 ст. 183 СК України є обов`язковою передумовою для виникнення права на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів тим із батьків, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до п)1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відсутність документального підтвердження проживання дитини разом з заявницею, не відповідає також і передбаченому ч. 3 ст.19 ЦПК України положенню щодо безспірності заяв, для розгляду яких призначено наказне провадження.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163-165, 259, 260, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хортицького районного

суду м. Запоріжжя Д.С. Бредун