Справа № 495/8971/19
З а о ч н е р і ш е н н я
18 лютого 2020 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої одноособово - судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі Завацькій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.
В судове засідання представник позивача не з`явився, але надав клопотання про розгляд справи в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
В судове засідання відповідач не з`явився, був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи, причини неявки суду не відомі.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.
16.10.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/5376092.
У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Audi», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
29.06.2016 року приблизно о 08 год. 35 хв. в м. Білгород-Дністровський по вул. Ізмаїльська, 50, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_3 .
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу ««Toyota», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », було завдано механічних пошкоджень, власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.
Відповідно до Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («європротоколу»), відповідач порушив Правила дорожнього руху України.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором стахування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » - ОСОБА_3 - звернулася до Страховика - ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АЕ/5376092.
Так, на підставі страхового акту №ОЦ/123/450/16/0359 від 23.11.2016 року власнику автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » , ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 6 086, 13 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3438 від 24.11.2016 року.
Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав: 6 086 грн. 13 коп.
Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренд тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхової відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
В свою чергу ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-трапортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Як вбачається з матеріалів справи, з моменту дорожньо-транспортної пригоди до цього часу відповідачем взагалі не було письмово повідомлено страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду.
З огляду на вищезазначене в розумінні ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АЕ/5376092.
Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.
Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 24 листопада 2016 року, що стверджується платіжним дорученням №3438 від 24.11.2016 року.
З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було щодо погашення заборгованості в добровільному порядку.
02.08.2019 року, між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_4 , Новий кредитор) укладено Договір №02/08/2019 про відступлення права вимоги (надалі - Договір), відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору.
Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АЕ/5376092 від 16.10.2015 року.
Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» Фізична особа підприємець ОСОБА_1 отримав право вимоги на таке відшкодування, а тому відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку.
Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено відшкодування шкоди в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відновідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.
Керуючись ст.ст.1166, 1191ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 128, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_4 в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 320649) завданні збитки в порядку регресу в розмірі 6 086 грн. 13 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_4 в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 320649) витрати на правову допомогу в розмірі 3 700 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_4 в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 320649) витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 768,40 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: