Рішення

Іменем України

Справа № 712/8389/19

Провадження 2/712/181/20

12 жовтня 2020 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Олефіренко В.В.

розглянувши у загальному позовному провадженні в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради про зобов"язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача Черкаської міської ради (вул. Б.Вишневецького,36, м. Черкаси), посилаючись на те, що 29 січня 1974 року рішенням виконкому Черкаської міської ради депутатів трудящих квартиру № 3 в будинку АДРЕСА_2 , з 2-х кімнат, житловою площею 31,0 кв.м. та кухні, було надано РЕУ-1, як службову. Відповідно до посвідчення на право заняття службової житлової площі виданого на підставі рішення Черкаського виконкому міської ради народних депутатів трудящих № 41 від 29.01.1974 року, громадянка ОСОБА_2 отримала право на зайняття квартири АДРЕСА_3 .04 серпня 1971 року відповідно до наказу № 33/3а, позивач була зарахована на посаду робітниці в РЕУ-1, в подальшому була переведена на посаду маляра-штукатура РЕУ-1, на якій в складі ремонтно-будівельного управління по поточному ремонту житлового фонду пропрацювала до 29.04.1991 року, та наказом від 23.04.1991 року за № 30-к була звільнена за власним бажанням. На підставі розпорядження керівництва РЕУ-1 в 1974 році, ОСОБА_1 , складом сім"ї - чоловік ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , отримала право на заняття квартири АДРЕСА_3 . На неї було переоформлено особовий рахунок, надано статус відповідального квартиронаймача. З 24.05.1974 року ОСОБА_1 , її чоловік ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 зареєстровані та постійно проживають в даній квартирі, молодший син ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав з 29.06.1979 року. В 1994 році позивач звернулася до керівництва РЕУ-1, щодо вирішення питання про переоформлення службової квартири АДРЕСА_3 у комунальну. Листом від 24.11.1994 керівництво спеціалізованої госпрозрахункової дільниці поточного ремонту житлового фонду звернулось до Виконкому Черкаської міської ради народних депутатів з клопотанням про переоформлення службової квартири АДРЕСА_3 у комунальну. Підставою переведення переоформлення квартири зі службової в комунальну було зазначено, що ОСОБА_1 пропрацювала в РСУ поточних ремонтів житлового фонду з 01.01.1977 по 23.04.1991 року, тобто більше 10 років. Таким чином, позивач була впевнена, що на той час питання щодо переоформлення квартири було вирішено позитивно. У 2016 році вона вирішила приватизувати квартиру в якій проживає. Згідно з довідкою КП "Соснівська СУБ" станом на 07.04.2016 року будинок по АДРЕСА_2 мав статус житлового будинку і перебував на балансі КП "Соснівська СУБ".30.06.2016 року вона звернулась до керівництва КП "Соснівська СУБ" з приводу приватизації квартири АДРЕСА_3 . Листом від 06.07.2016 року в задоволенні заяви їй було відмовлено, як такої, що є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, з підстав того, що квартира має статус службової.28 листопада 2018 року позивач звернулася до департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, щодо виключення квартири АДРЕСА_3 із числа службових.13 грудня 2018 року листом № 8651-2 в.о. директора департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради повідомив мене, що «по питанню виключення квартири із числа службових має звертатися та організація, у віданні якої вона знаходиться, у разі ліквідації організації - її правонаступник або ж в судовому порядку». Таким чином вказаним листом в задоволенні заяви мені було відмовлено та вказано на вирішення даного питання в судовому порядку. Позивач вважає, що одноособова відмова в.о. директора департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради про розгляд питання виключення житла з числа службових не ґрунтується на законі, тому що таке звернення повинно розглядатись органом місцевого самоврядування і який своїм рішенням надав житлу статусу службового. На даний час позивач разом із своєю сім`єю, є єдиним та повноправним користувачем даної квартири, подальше перебування даної квартири на обліку в якості службової, є неправомірним і таким, що порушує моє право на приватизацію житла. У зв`язку з викладеним, позивач просить зобов`язати виконавчий комітет Черкаської міської ради виключити житлову квартиру АДРЕСА_3 з числа службових.

17 вересня 2019 року представник відповідача Черкаської міської ради скерував до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтував тим, що відповідно до п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затверджене Постановою Ради Міністрів від 04 лютого 1988 № 37 «Про службові жилі приміщення» жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, легалізацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого

комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від

29.01.19774 № 41 квартиру АДРЕСА_3 включено до числа службових.

Позивачу, як працівнику ЖЕК-1 в 1974 надавалася квартира АДРЕСА_3 , як службове житло на час виконання нею обов`язків. В 1991 позивач звільнилася за власним бажанням з підприємства, яке надавало їй службове житло, але на сьогодні продовжує проживати в даній квартирі. В разі, коли не вирішені житлові питання багатьох працівників і вони є с потенційними претендентами на отримання саме того чи іншого службового житла, як правило, у таких випадках не дозволяється визнавати, що відпала потреба у використанні службового житла.

Тобто, службові жилі приміщення, що звільняються (в разі їх звільнення), віддаються особам, які мають право на їх одержання в порядку, встановленому Положенням. В даному випадку, не відпала потреба у використанні службового житла, а саме, квартири АДРЕСА_3 .

Тому, по питанню виключення квартири із числа службових має звертатися з клопотанням та організація, у віданні якої вона знаходиться, у разі ліквідації організації її правонаступник, а не сам наймач (робітник) чи члени його сім`ї. Станом на сьогодні, правонаступник ЖЕК-1 з клопотанням про виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_3 до виконавчого комітету Черкаської міської ради не звертався та дана квартира не виключена із числа службових.

Вирішення питання щодо виключення жилого приміщення з числа службових залежить від волевиявлення керівництва підприємства, установи чи організації, тобто це право, а не обов`язок роботодавця. Жодних правових засобів для зобов`язання вчинити таку дію законодавством не передбачено.

Тому, враховуючи, що Черкаською міською радою жодним чином не порушено права та законні інтереси позивача, а також позивачем в позовній заяві не наведено підстав, які б вказували на порушення його прав, свобод чи інтересів Черкаською міською радою, а тому вважаємо, що позовні вимоги до Черкаської міської ради не підлягають до задоволення

02.12.2019 року представник відповідача виконавчого комітету Черкаської міської ради скерував до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтував тим, що виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від

29.01.19774 № 41 квартиру АДРЕСА_3 включено до числа службових. Позивачу, як працівнику ЖЕК-1 в 1974 надавалася квартира АДРЕСА_3 , як службове житло на час виконання нею обов`язків. В 1991 позивач звільнилася за власним бажанням з підприємства, яке надавало їй службове житло, але на сьогодні продовжує проживати в даній квартирі. В разі, коли не вирішені житлові питання багатьох працівників і вони є с потенційними претендентами на отримання саме того чи іншого службового житла, як правило, у таких випадках не дозволяється визнавати, що відпала потреба у використанні службового житла.

Тому, враховуючи, що виконавчим комітетом Черкаської міської ради жодним чином не порушено права та законні інтереси позивача, а також позивачем в позовній заяві не наведено підстав, які б вказували на порушення його прав, свобод чи інтересів Черкаською міською радою, а тому вважаємо, що позовні вимоги до виконавчого комітеті ЧМР не підлягають до задоволення.

09.07.2020р. позивачка подала до суду заяву про продовження строку подачі заяви про зміну предмета позову.

Представник позивача адвокат Антонюк І.А. в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представники відповідачів виконавчого комітету ЧМР та Черкаської міської ради в судове засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами житлового законодавства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Позивачкою у липні 2020 року подана заява про зміну предмета спору з пропуском строку, передбаченого ч.3 ст.49 ЦПК України, якою не передбачено можливість поновлення чи продовження даного строку, а тому суд вирішує заявлений позов в межах вимог згідно з первісно поданою позовною заявою.

Судом встановлено, що рішенням № 41 виконкому Черкаської міської ради депутатів трудящих від 29.01.1974 року квартиру АДРЕСА_3 з 2-х кімнат житловою площею 31,0 кв.м. та кухні, надано ЖЕК-1, як службову.

Відповідно до посвідчення на право заняття службового жилого приміщення від 21.03.1974 р. на підставі рішення Черкаського виконкому міського ради депутатів трудящих від 29.01.1974 р. № 41 ОСОБА_6 працюючій в ЖЕК-1 на посаді двірника надана службова квартира АДРЕСА_3 .

Листом ДКП «Державна підрядна спеціалізована госпрозрахункова дільниця по поточному ремонту житлового фонду» від 24.11.1994 року, який адресований Черкаській міській раді народних депутатів, РСУ по поточному ремонту житлового фонду просить провести переоформлення службової квартири по АДРЕСА_1 в комунальну, в якій проживає ОСОБА_1 . ОСОБА_1 пропрацювала в РСУ поточних ремонтів житлового фонду з 03.01.1977 р. по 28.04.1991 р. більше 10 років.

Рішенням від 01.03.2004 № 244 виконавчого комітету Черкаської міської ради постановлено узгодити проект рішення міської ради «Про програму ліквідації державної підрядної спеціалізованої госпрозрахункової дільниці поточного ремонту житлового фонду» та внести на розгляд міської ради.

Рішенням від 12.05.2004 № 5-549 Черкаської міської ради затверджено програму ліквідації державної підрядної спеціалізованої госпрозрахункової дільниці поточного ремонту житлового фонду.

Рішенням від 15.11.2005 № 8-691 Черкаської міської ради про внесення змін до рішення міської ради від 12.05.2004 № 5-549 «Про програму ліквідації державної підрядної спеціалізованої госпрозрахункової дільниці поточного ремонту житлового фонду» п. 1 внесено зміни до п. 8 абзацу 2 розділу «Завдання Програми» рішення міської ради від 12.05.2004 № 5-549 «Про програму ліквідації державної підрядної спеціалізованої госпрозрахункової дільниці поточного ремонту житлового фонду», виклавши його в редакції: Термін виконання Програми до повної ліквідації державної підрядної спеціалізованої госпрозрахункової дільниці поточного ремонту житлового фонду».

Відповідно до п. 1.1.2. рішення від 10.04.2008 року № 4-366 Черкаської міської ради майновий комплекс ДКП «Державна підрядна спеціалізована госпрозрахункова дільниця по поточному ремонту житлового фонду» у зв`язку з приватизацією об`єктів права міської комунальної власності у 2003-2007 роках був виключений з переліку об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління.

Згідно довідки про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 31.03.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 склад сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Довідкою КП «Соснівська СУБ» ЧМР від 07.04.2016 № 1491 повідомлено, що будинок по АДРЕСА_2 має статус житлового будинку і знаходиться на балансі КП «СУБ».

Листом від 06.07.2016 року № 252/403-Х КП «Соснівська служба утримання будинків» ЧМР повідомлено ОСОБА_1 про те, що громадяни, які мешкають у службових жилих приміщеннях після відпрацювання протягом 10 років на посаді, яка дає право на одержання службового житла, не можуть бути виселенні з нього, вони мають право звернутися до органу, який наддав їм службове житло з проханням надати їм замість службового житла звичайне, або зняти з цього житла статус службового, після вирішення даних питань займане житло може бути приватизоване на умовах і порядку, передбаченому ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». У зв`язку з цим КП «Соснівська СУБ» повідомляє, що заява є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Листом від 13.12.2018 року № 8651-2 Департамент житлово-комунального комплексу ОСОБА_1 надано відповідь про те, що по питання виключення квартири із числа службових повинна звертатися та організація, у віддані якої знаходиться квартира, у разі ліквідації її правонаступник або ж у судовому порядку.

Листом виконавчого комітету Черкаської міської ради від 04.02.2020 року № 1992-01-21,33-р повідомлено про те, що за документами справи фонду № 659-Черкаського ремонтно-будівельного управління поточного ремонту житлового-фонду міського житлового управління потомного ремонту житлового фонду міського житлового управління, перейменовано у листопаді 1988 року у Черкаську державну підрядну спеціалізованої дільницю поточного ремонту житлового фонду управління житлово-комунального господарства міськвиконкому. Відомості щодо дати ліквідації Підрядної спеціалізованої госпрозрахункової дільниці поточного ремонту житлового фонду Управління житлово-комунального господарства виконкому Черкаської міської ради народних депутатів та правонаступників зазначеної організації у справі фонду № 659 відсутні

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

На органи державної влади поширюється спеціально-дозвільний тип правового регулювання - заборонено все, що прямо не дозволено законом, тобто відповідачу дозволено лише те, що прямо передбачено законом.

За змістом положень статті 47 Конституції України, кожен має право на житло.

Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року).

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається з підстав, що не заборонені законом.

Відповідно до пункту 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом.

Відповідно до ст.18 ЖК УРСР управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником

За змістом ст.118 ЖК Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.

Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначені повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства. Так, до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням; надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату; здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності; видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій; облік відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Відповідно до п.5 Положення про надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР №37 від 04.02.1988 року, облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, яка прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових. Службові жилі приміщення обліковуються в журналі обліку службових жилих приміщень (додаток №1). Оперативний облік належних їм службових жилих приміщень провадять також відповідні підприємства, установи, організації.

Відповідно до пункту 6 вказаного Положення жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових (ч.1 п.6).

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі обліку службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка (ч.ч. 2, 3 п.6).

Таким чином, питання щодо виключення жилого приміщення з числа службових віднесено до компетенції виконавчого комітету Черкаської міської ради, в порядку, визначеному Положенням про надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, тобто рішення виконкомом з вказаного питання приймається на підставі клопотання підприємства.

Судом встановлено, що позивачка в установленому законом порядку з питання виключення з числа службових займаної нею на законних підстава квартири зверталась до Черкаської міської ради як власника житла та до виконавчого комітету Черкаської міської ради як органу, до компетенції якого законом віднесено вирішення питання про виключення квартири з числа службових.

За результатами розгляду звернень позивачки їй було повідомлено про можливість ініціювання даного питання перед правонаступником ліквідованої установи - Підрядної спеціалізованої госпорозрахункової дільниці поточного ремонту житлового фонду Управління житлово-комунального господарства виконкому Черкаської міської ради.

Разом з тим, в ході судового розгляду відповідачами не було доведено суду про те, що Підрядна спеціалізована госпорозрахункової дільниці поточного ремонту житлового фонду Управління житлово-комунального господарства виконкому Черкаської міської ради була ліквідована з визначенням правонаступника.

Ухвалами суду у лютому та вересні 2020 року було витребувано у виконавчому комітеті Черкаської міської ради копію розпорядчого документа про ліквідацію Підрядної спеціалізованої госпорозрахункової дільниці поточного ремонту житлового фонду Управління житлово-комунального господарства виконкому Черкаської міської ради та інформацію про наявність чи відсутність правонаступників вказаної ліквідованої юридичної особи.

28.09.2020 року представник відповідачів виконавчого комітету ЧМР та Черкаської міської ради скерував до суду додаткові пояснення в яких посилався на те що відповідно до п. 1.1.2 рішення Черкаської міської ради від 10.04.2008 № 4-366 майновий комплекс ДКП «Державна підрядна спеціалізована госпрозрахункова дільниця по поточному ремонту житлового фонду» у зв`язку з приватизацією об`єктів права міської комунальної власності у 2003-2007 роках був виключений з переліку об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління. Відомості про наявність чи відсутність правонаступників ДКП «Державна підрядна спеціалізована госпрозрахункова дільниця по поточному ремонту житлового фонду» відповідач надати не може у зв`язку з відсутністю таких відомостей, що підтверджується листом міського голови від 04.02.2020 № 1992-01-21, 33-р.

Враховуючи викладене, суд вважає довеедним, що звернення позивачки про виключення з числа службових займаної нею квартири не були розглянуті належним чином компетентними органами місцевого самоврядування, якими позивачці роз`яснювалось можливість звернення до правонаступника ліквідованої ДКП «Державна підрядна спеціалізована госпрозрахункова дільниця по поточному ремонту житлового фонду», однак визначення правонаступника вказаної установи в ході ліквідації документально не підтверджено.

Вказаними діями відповідачів порушені права та законні інтереси позивачки на належний спосіб ефективного захисту у житлових правовідносинах, тому суд приходить до висновку, про задоволення позову в частині зобов`язання виконавчого комітету Черкаської міської ради розглянути питання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_3 з метою поновлення порушених прав позивачки.

До часткового задоволення позову суд приходить з урахуванням того, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивачем не заявлено вимоги про відшкодування відповідачем судових витрат.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 4, 7, 10, 13, 15, 80, 81, 141, 263-266 ЦПК України, ЦПК України, ст. 118 ЖК Української РСР, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Зобов`язати виконавчий комітет Черкаської міської ради розглянути питання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_3 .

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Черкаського апеляційного суду) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, відповідачем у випадку залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 12 жовтня 2020 р.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Черкаська міська рада( м. Черкаси, вул.. Б.Вишневецького, 36)

Відповідач: Виконавчий комітет Черкаської міської ради ( м. Черкаси, вул.. Б.Вишневецького, 36)