Провадження №2/712/79/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого-судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

представників позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та адвоката Кожем`як М.О.

відповідачки ОСОБА_3

представників третьої особи Литвиненко І.М. та Демідової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Управління державного-архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради, про припинення порушень правил добросусідства,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 11.10.2018 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа Управління державного-архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради, про припинення порушень правил добросусідства, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею 14/25 частин будинку по АДРЕСА_1 (на підставі договору дарування від 08.02.1995, посвідченого нотаріусом Старовойтовою Л.В. Першої Черкаської державної нотаріальної контори) та згідно з рішенням від 08.07.2011, справа № 2-3353/11, і отримала право на постійне користування земельною ділянкою для обслуговування існуючого житлового будинку, за який він сплачує земельний податок (рішення № 667 від 24.07.1998). Згідно з свідоцтвом про шлюб від 25.11.2010 своє прізвище « ОСОБА_4 » змінила на « ОСОБА_5 ». Її будинок згідно з технічним паспортом має дерев`яні стіни обкладені цеглою. Вказує, що протягом останніх двох років відповідачка ОСОБА_3 порушує її конституційне право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідачка у своєму дворі за адресою АДРЕСА_2 здійснила реконструкцію житлового будинку з добудовою та надбудовою мансардного поверху на підставі будівельного паспорту. На її неодноразові звернення до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області, звернення на гарячу урядову лінію, позивачку було повідомлено про підготовку до документальної перевірки будівництва у АДРЕСА_2 . В результаті перевірки встановлено, що ОСОБА_3 проводилось будівництво з відхиленням від будівельного паспорту та є самочинним, відповідачка порушила норми закону, надавши недостовірні відомості у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, на підставі якої було здійснено реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 . За таких обставин, позивачка просить суд скасувати декларацію про готовність до експлуатації об`єкта від 05.12.2016 № ЧК 56 та скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , яка була проведена 21.03.2017, номер запису права власності 19656669, індексний номер 34472881 від 27.03.2017, на підставі декларації про готовність до експлуатації від 05.12.2016 № ЧК 56.

До суду відповідачкою 06.11.2018 скеровано відзив на позов, яким остання просить суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на той факт, що при здійсненні реконструкції житлового будинку адресою: АДРЕСА_2 не було допущено порушення містобудівних умов. В даному випадку, вона є власницею земельної ділянки АДРЕСА_2 з конкретно визначеним цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На даній земельній ділянці вже розміщено належний їй на праві приватної власності житловий будинок. Дані про земельну ділянку та її цільове призначення були внесені до земельного кадастру до прийняття рішення Черкаською міською радою від 04.12.2014, яким затверджено план зонування території м. Черкаси. Орган місцевого самоврядування, приймаючи рішення Черкаської міської Ради від 04.12.2014 № 2-513, яким затвердив План зонування території м. Черкаси, без законних підстав не звернув увагу на ті обставини, що нині земельна ділянка, на якій розташований належний їй житловий будинок вже виділені відповідачці у власність та їй наданий відповідний статус відповідно до чинного правовостановлюючого документу, тобто вона є приватною власністю, а тому не може без зміни свого цільового призначення бути включена до земель, що відносяться до земель ділової зони, де будівництво будівель садибної забудови не передбачено. Разом з тим, видача їй будівельного паспорту здійснювалася 02.07.2013, тобто до прийняття рішення Черкаської міської Ради від 04.12.2014 № 2-513, яким затверджено План зонування території м. Черкаси, відтак будівництво здійснювалося нею без порушення містобудівних умов. Так, нею була здійснена лише реконструкція будинку, яка полягала у добудові мансардного поверху та внутрішніх переплануваннях приміщень будинку. Відстань між її будинком те земельною ділянкою позивачки як до реконструкції так і після неї лишалася незмінною. Вказане підтверджується будівельним паспортом. Відстань же між будинками змінилася внаслідок здійснення позивачкою самовільних прибудов до її будинку, право власності на які у подальшому було визнано нею через суд без її відома. Враховуючи наведене, жодних недостовірних відомостей нею у декларації зазначено не було.

Відповіддю на відзив від 12.11.2018 позивачка просила суд задовольнити її вимоги в повному обсязі, оскільки будівельний паспорт був виданий з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Земельна ділянка по АДРЕСА_2 попадає в зону зелених насаджень загального користування. Таким чином, віднісши земельну ділянку по АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 в зону зелених насаджень загального користування Черкаською міською радою при затвердженні генерального плану м. Черкаси від 29.12.2011 та при затвердженні Плану зонування території м. Черкаси від 04.12.2014, який розроблений на основі генерального плану, не було припинено право власності ОСОБА_3 (відповідачки) на зазначену земельну ділянку, а лише затверджено зміну її функціонального призначення з врахуванням державних та громадських інтересів. Висновку органу санепіднагляду щодо можливості здійсненої відповідачкою реконструкції будинку по АДРЕСА_2 , що на час проведення реконструкції знаходився відповідно до чинного генерального плану м. Черкаси у зоні зелених насаджень загального користування, відповідачкою не було надано.

В ході розгляду судом справи, позивачкою уточнювалися позовні вимоги, зокрема, заявою від 20.02.2020 просила суд скасувати декларацію про готовність до експлуатації об`єкта від 05.12.2016 № ЧК 56 та скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , яка була проведена 21.03.2017 номер запису про право власності 19656669, індексний номер 34472881 від 27.03.2017, на підставі декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 05.12.2016 № ЧК 56; зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити дотримання вимог щодо протипожежних розривів між належним їй житловим будинком за адресою АДРЕСА_2 після його реконструкції та частиною житлового будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 шляхом застосування конструктивних рішень, спрямованих на створення перешкод поширенню пожежі між будинками, а саме: зобов`язати ОСОБА_3 за власний рахунок демонтувати вікна у житловому будинку літ. «А-2» по АДРЕСА_2 у приміщенні «9» (санвузол) на рівні першого поверху та у приміщенні «11» на рівні мансардного поверху та влаштувати зовнішню стіну довжиною 13,48 м житлового будинку літ. «А-2» по АДРЕСА_2 без віконних прорізів зі сторони житлового будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 ; зобов`язати ОСОБА_3 за власний рахунок змінити конструктивні характеристики житлового будинку літ. «А-2» по АДРЕСА_2 шляхом доведення його до ІІІ ступеня вогнестійкості та підвищення категорії по межі вогнестійкості будівельних конструкцій та межі поширення вогню по цих конструкціях, як передбачено ескізним проектом «Добудова та надбудова мансардного поверху до житлового будинку, реконструкція літньої кухні та бані, влаштування альтанки по АДРЕСА_3 » 2013 року, зокрема: «Конструктивна схема будинку вирішена з існуючих цегляних та частково дерев`яних несучих стін, обкладених цеглою (добудова стіни цегляні) та об`єднаних перекриттям в єдину систему… 1) Ступінь вогнестійкості житлового будинку ІІІ…3) Ступінь вогнестійкості несучих конструкцій прийнятий не менше REI 45 i EI 45 відповідно, а групу за межею поширення вогню М0».

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від. 16.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представники позивачки позовні вимоги та уточнені позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, у його задоволенні просила відмовити.

Представники третьої особи проти позову запеерчували та просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши вступне слово учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті з точки зору достовірності, належності, допустимості та повноти, суд вважає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить 14/25 частин будинку АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 08.02.1995. та згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.07.2011.

Власницею сусіднього домоволодіння АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 , яка набула право власності на дане домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.02.1988 № 2-871 та договору купівлі-продажу від 14.07.1988 № 2-4659.

Право власності на земельну ділянку, на якій розташований вказаний житловий будинок належить ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 28.03.2005 №19

Відповідачкою ОСОБА_3 була здійснена реконструкція належного їй житлового будинку з добудовою та надбудовою мансардного поверху, літньої кухні з розташуванням бані та добудовою вольеру та влаштування альтанки на підставі будівельного паспорту № 405-бп, виданого Департаментом архітектури, містобудування та інспектування 02.07.2013 та повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованого Інспекцією ДАБК у Черкаській області від 11.09.2013 №ЧК91.

Після проведення реконструкції відповідачкою на підставі зареєстрованої в ДАБІ декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 05.12.2016 №ЧК56 зареєстроване право власності на нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_2 27.03.2017.

Рішенням № 1220 Управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 03.10.2017 скасована дія будівельного паспорту забудови земельної ділянки від 02.07.2013 № 405-бп на підставі того, що даний будівельний паспорт виданий з порушенням п.1.4 розділу І «Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки» та ч.2 ст. 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Надаючи оцінку встановленим обставинам в контексті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихіднихданих;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено порядок прийняття до експлуатації закінчених будівництвом об`єктів.

Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів також визначений Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461.

Відповідно до п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 року № 750), прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до I-III категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).

Згідно з п.11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, датою прийняття в експлуатацію об`єкта вважається дата реєстрації декларації.

Пунктом 18 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів встановлено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

З дослідженої у судовому засіданні декларації, зареєстрованої 05.12.2016, вбачається, що будівництво об`єкта відбувалось на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт від 11.09.2013, зареєстрованої Інспекцією ДАБК за № ЧК91, відповідно достовірність поданих даних має стосуватись зареєстрованої декларації про готовність до експлуатації.

У той же час, можливість виявити факти, що вказували б на недостовірність даних декларації, кореспондується із здійснення відповідачем Управлінням ДАБК покладених на нього завдань, що до архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до частини другої статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Тобто, законодавцем чітко визначені підстави для скасування реєстрації такої декларації, і при цьому наголошено, що вони мають існувати саме на момент дати реєстрації декларації.

На дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, відповідала дійсності, розбіжності між даними, зазначеними у декларації і фактично здійсненою реконструкцією були відсутні, що підтверджувалося наданим технічним паспортом реконструйованого об`єкту: об`єкт реконструкції розташовувався на належній забудовнику на праві приватної власності земельній ділянці, реконструкція здійснювалася на підставі чинного на час реєстрації декларації будівельного паспорта.

Крім того, суд враховує, що Рішенням Черкаської міської ради від 11.03.2011 №296 було надано ОСОБА_3 містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки під реконструкцію житлового будинку. Дане є чинним.

Дію будівельного паспорта було скасовано 03.10.2017, тобто більш ніж через 10 місяців після реєстрації декларації та реєстрації прав власності на реконструйований об`єкт. Водночас, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, будівельний паспорт вичерпує свою дію фактом виконання.

Відтак скасування будівельного паспорту після реєстрації як декларації так і прав власності на нерухомий об`єкт не може слугувати підставою для скасування реєстрації декларації, оскільки на момент вчинення відповідних дій він був чинним.

Разом з тим, суд вважає за необхідне надати оцінку доводам відповідача щодо скасування будівельного паспорта як однієї з підстав скасування реєстрації декларації.

Так, рішення №1220 Управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 03.10.2017, яким скасована дія будівельного паспорту забудови земельної ділянки від 02.07.2013 № 405-бп, прийняте у зв`язку з тим, що «що даний будівельний паспорт виданий з порушенням п.1.4 розділу І «Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки» та ч.2 ст. 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування.

Згідно з п.1.4 розділу І «Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки» Розроблення будівельного паспорта здійснюється: в межах населених пунктів - відповідно до наявної містобудівної документації на місцевому рівні.

Тобто конкретне порушення вимог містобудівної документації не зазначене.

З наявних матеріалів справи, а саме листів Департаменту архітектури та містобудування ЧМР, Управління ДАБІ у Черкаській області вбачається, що дію будівельного паспорта було скасовано у зв`язку з встановленням його видачі з порушенням плану зонування території, оскільки земельна ділянка, на якій розміщено будинок, що підлягав реконструкції, знаходиться в зоні озеленених територій загального користування.. Разом з тим, як вбачається з листа Департаменту архітектури та містобудування ЧМР від 22.05.2017 №2886-2 реконструкція та технічне переоснащення будівель і споруд в цій зоні можлива якщо це не приведе до збільшення невідповідностей генеральному плану. Запроектована реконструкція житлового будинку з добудовою розміщена в межах продовження контуру існуючих стін і не змінює відстані від будинку до меж земельної ділянки та існуючого будинку на сусідній земельній ділянці. Господарські будівлі розташовуються в існуючих будівлях що реконструюються, або є тимчасовими і не мають фундамента. Зважаючи на зазначене існуючі відстані між будівлями не змінилися, протипожежний стан сусідніх будівель не погіршився, невідповідність містобудівній документації не збільшилася.

Згідно затвердженого рішенням Черкаської міської Ради від 04.12.2014 року № 2-513 Плану зонування території м. Черкаси, а саме п. 5.3.3. пояснювальної записки дозволяється реконструкція та технічне переоснащення будівель і споруд, якщо це не призведе до невідповідностей Зонінгу.

Також, суд приймає до уваги доводи відповідачки про те, що видача будівельного паспорту здійснювалася 02.07.2013, тобто до прийняття рішення Черкаської міської Ради від 04.12.2014 року № 2-513 яким затверджено План зонування території м. Черкаси.

Крім того, питання щодо правомвірності скасування будівельного паспорту було предметом розгляду Черкаського окружного адміністративного суду, за наслідками якого 07.03.2019 постановлене рішення про задоволення позову ОСОБА_3 , визнане протиправним та скасоване рішення головного інспектора нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управуління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаскьій області Ільченка І.С. від 03.10.2017 № 1220 про скасування дії будівельного паспорту забудови земельної ділянки від 02.08.2013 № 405-бп. Рішення суду переглядалолся апеляційною інстанцією та набуло чинності 25.07.2019.

Відтак, з огляду на викладене, твердження позивача щодо здійснення відповідачкою самовільної реконстуркції будинковолодіння АДРЕСА_2 не заслуговують на увагу.

Тверджень позивача про порушення при реконструкції будинковолодіння АДРЕСА_2 вимог ДБН 360- 92 «Планування та забудова міських і сільських поселень» щодо протипожежної відстані між житловими будівлями, яка повинна бути не менше 8 м, суд оцінює критично з огляду на наступне.

Так, про недотримання вказаної відстані зазначається у листах Управління ДАБІ в Черкаській області, а також у висновку судової будівельно-технічної експертизи №6/91 від 20.12.2019 та висновку екперта ОСОБА_6 № 02/19/буд від 15.01.2019.

Разом з тим, з технічної документації на домоволодіння АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , з пояснень судових експертів ОСОБА_6 , Тарана В.І. та Гуржій Т.М., наданих під час розгляду справи, достеменно встановлено, що відповідачкою ОСОБА_3 здійснена реконструкція будинку АДРЕСА_2 на існуючому фундаменті, без зміни його місця розташування та зміни відстані до межі з земельною ділянкою позивачки. Крім того, судовими експертами повідомлено, що при натурному огляді домоволодінь сторін та вивченні технічних паспортів не вбачається зміна місцярозташування будинку ОСОБА_3 стосовно межі з сусідньою земельною ділянкою ОСОБА_1 .

Таким чином, суд доходить висновку, що пожежних розривів між вказаними домоволодіннями у розмірі 8 м не існувало на час видачі відповідачці 02.08.2013 будівельного паспорту № 405-бп та введення в експлуатацію об`єкта реконструкції 05.12.2016.

Тобто, реконструкція ОСОБА_3 будинку АДРЕСА_2 не призвела до зменшення пожежних розривів із домоволодінням позивачки.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачкою у 2011 році закінчена реконструкція домоволодіння АДРЕСА_2 та рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси визнано право власності на самочинні будівлі, в тому числі будівлю а2 , яка найбільш наближена до межі із домоволодінням АДРЕСА_2 , що могло призвести до зменшення пожежних розривів між вказаними домоволодіннями. У той же час, вказане питання не було предметом дослідження під час проведення судової експертизи, а експерту ОСОБА_6 не були надані у повному обсязі всі необхідні документі, що позбавляє можливості суд дійти переконливого висновку про зміншення пожежних розривів між домоволодіннями сторін внаслідок дій позивачки.

Щодо зменшення вогнестійкості будинку відповідачки слід зауважити наступне.

Вогнестійкість це здатність будівельних конструкцій зберігати свої робочі функції під дією високих температур за умов пожежі.

Будівельні конструкції виконують загороджувальну, теплоізоляційну та несучу функції.

Втрата несучої здатності конструкції призводить до того, що вона залежно від її типу обвалюється або прогинається.

До основних будівельних конструкцій належать зовнішні та внутрішні несучі стіни (перегородки), колони, балки, плити, настили та ін.

Для несучих конструкцій вогнестійкість визначається тільки за втратою несучої здатності (зовнішні стіни, перекриття, балки, ферми, колони).

Загороджувальна здатність будівельних конструкцій характеризує можливість утворення в конструкції наскрізних отворів або тріщин, через які в сусідні приміщення проникає полум`я або продукти горіння.

Теплоізолююча функція конструкцій залежить від їх здатності до прогрівання. За теплоізолюючою здатністю вогнестійкість визначається підвищенням температури конструкції в будь-якій точці з необігрітого боку поверхні більше ніж на 190°С порівняно з температурою до нагріву.

Характеристикою вогнестійкості будівельних конструкцій є межа вогнестійкості.

Межа вогнестійкості це час, після якого будівельна конструкція втрачає свої несучі, загороджувальні або теплоізоляційні функції.

Отже, втрата несучості будівельною конструкцією означає її обвалювання (руйнування); втрата загороджувальної здатності появу тріщин; а теплоізолюючої прогрівання конструкцій під час пожежі до температури, коли при її підвищенні можливе самоспалахування речовин, що перебувають у сусідніх приміщеннях.

Межа вогнестійкості для будівельних конструкцій встановлюється експериментальним або розрахунковим шляхом.

Прийнято вісім ступенів вогнестійкості будівель і споруд.

Вогнестійкість ІІІ - будинки з несучими та огороджувальними конструкціями з природних або штучних кам`яних матеріалів, бетону, залізобетону. Для перекриттів дозволяється застосовувати дерев`яні конструкції, які захиені штукатуркою або мають вогнезахисну обробку.

Вогнестійкість ІІІб - будинки переважно одноповерхові з каркасною конструктивною схемою. Елементи каркаса з деревини, яка зазнала вогнезахисну обробку, огороджувальні конструкції піддані вогнезахисній обробці або захищені від дії вогню та високих температур.

Межа вогнестійкості будівельних конструкцій не завжди може відповідати вимогам пожежної безпеки, а відтак її потрібно підвищувати.

З висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6/91 вбачається, що вогнестійкість будинку відповідачки визначена як ІІІб, будинку позивачки ІІІ.

У той же час, як зазначалося вище, відповдіачкою не було вчинено будь яких протиправних дій щодо зменшення протипожежних розривів чи відхилення від проекту реконструкції, а тому підвищення пожежної безпеки на вимогу позивачки за рахунок відповідачки є необгрунтованим і таким, що не відповідає правилам добросусідства.

Інших належних та допустимих доказів, які свідчили б про наявність порушень з боку відповідачки позивачем не надано і в ході розгляду справи не добуто.

Статтею 11 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що, виходячи з принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, суд позбавлений можливості самостійного витребування та збирання доказів по справі та надання оцінки обсягу доказів, який би був достатній для задоволення вимог позивача.

Відтак порушення вимог ДБН, на яке посилається позивач суд не вважає доведеним.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У п. 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, № 303А) суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відтак суд зазначає, що інші аргументи позивача не дають підстав для висновку про здійснення порушень відповідачами, пов`язаними з здійсненням реконструкції житлового будинку, які б призвели або могли призвести до порушень прав позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленному законодавством порядку.

Оскільки підстави для скасування зареєстрованої в ДАБІ декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 05.12.2016 №ЧК56 відсутні, а вимоги про скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_2 , проведеної 27.03.2017р. є похідними і не обгрунтовуються позивачкою іншими підставами, то відповідно і вони задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд роз`яснює, що у випадку наявності таких порушень, які здійснені будь-яким самочинним будівництвом зі сторони відповідачки ОСОБА_3 , позивач має право в порядку, визначеному чинним законодавством, звернутися з позовною заявою до суду щодо вимог про зобов`язання знесення самочинного будівництва та усунення інших порушень, якщо вважає, що діями відповідачки порушено її права чи інтереси.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з вимогами ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, якімістять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі викладеного, суд приходить висновку, що позивач не довела обставин, на які посилалась як на підставу своїх позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з п. 1 ч. 2 цієї статті Кодексу інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати стягненню з відповідачки не підлягають.

Керуючись ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст.ст. 5, 26, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Управління державного-архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради про припинення порушень правил добросусідства відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 13.10.2020.

Головуючий І.О.Мельник