Справа № 463/4848/19 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/811/727/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Голдовуючий суддя Мікуш Ю.Р.

Судді : Приколоти Т.І, Савуляка Р.В.

Секретар: Фейір К.О.

З участю представника СК «Дружба» Гвоздінського І.К. та представника Козак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 10 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Садівничого кооперативу «Дружба-3» про визнання недійсним державного акту, зобов`язання вчинити дії та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою ,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання недійсним державного акту, зобов`язання вчинити дії та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Оскаржуваною ухвалою позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалу оскаржила представник позивача-адвокат Зелінська С.В. В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною. Стверджує, що представник позивача не з`явилася в суд з поважних причин, зокрема з погіршенням стану здоров`я, докази чого додаються до апеляційної скарги. Крім цього, суд безпідставно посилався на повторну неявку позивача, оскільки 23.12.2019 року судове засідання було перенесено у зв`язку з неявкою представника відповідача. Просить скасувати ухвалу, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в судові засідання призначені на 23 грудня 2019 року та на 10 лютого 2020 року позивач повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, від позивача не надходило заяв про розгляд справи за його відсутності, тому суд дійшов висновку, що позов необхідно залишити без розгляду.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком.

З матеріалів справи встановлено, що судом вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Останні два підготовчі засідання були призначені на 23 грудня 2019 року та на 10 лютого 2020 року.

23 грудня 2019 року підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті по кримінальній справі (а.с.103).

10 лютого 2020 року суд постановив ухвалу про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання позивача, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.107) та від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності.

За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17 (№ 61-14373св19).

Як вбачається з матеріалів справи, суд викликав сторони у підготовче засідання, а не в судове засідання, що не є тотожним, оскільки завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті (ст.189 ЦПК України).

Крім цього, підготовче засідання призначене на 23 грудня 2019 року не відбулося, а тому не можна вважати, що відбулася повторна неявка позивача.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм процесуального права, зокрема позов залишено без розгляду у підготовчому засіданні, що суперечить вимогам пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч.1 п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України однією із підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.6, ст. 379 ч.1 п.п.3,4, 383,384, 389-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 10 лютого 2020 року скасувати. Справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 17 вересня 2020 року.

Головуючий: Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк