Провадження № 2/263/436/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 жовтня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючого судді Шевченко О.А.,

за участю секретаря Ковальовій О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 , в якій позивач просить суд: позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом та до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач, розуміючи винність своєї поведінки, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками відносно своєї дитини, не виконує норми ч. 1 ст. 12 Закону Україні «Про охорону дитинства», зловживає алкогольними напоями. 12 липня 2017 року малолітню ОСОБА_3 за заявою матері було влаштовано до КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської ради Донецької області», у зв`язку зі складними життєвими обставинами, в яких вона опинилася. Відповідач з часу влаштування дитини не прийняла заходів щодо повернення доньки у сім`ю, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, щодо виховання, утримання та розвитку дитини. Членами комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради одноголосно прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки- ОСОБА_3 та стягнення з неї аліментів. У зв`язку з чим, керуючись положеннями ст. ст. 19, 150, 164, 165, 180, 181 Сімейного кодексу України, посилаючись на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася.

1.1. процесуальні дії суду та рух справи:

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд указаної цивільної справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовчі судові засідання. Роз`яснено учасникам їх право та строки на подачу відзиву на позов та відповіді на відзив.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 грудня 2019 року підготовче судове засідання було закрито та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07жовтня 2020 року вирішено провести заочний розгляд вказаної цивільної справи.

1.2 заяви та клопотання учасників справи:

Представник позивача надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

2. Предметом спору у цій справі є питання щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 та стягнення з неї аліментів.

3. Фактичні обставини справи, які стосуються предмету спору та установлені судом:

Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, та витребувані судом у позивача у порядку ч. 5 ст. 19 СК України, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Судом установлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області.

З листа КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа-інтернат №2 І-ІІ ступенів Маріупольської міської ради Донецької області» №205 від 20.04.2017, вбачається, що дівчинка, ОСОБА_3 , разом з матір`ю, ОСОБА_2 , мешкає у сторонньої людини, 82 літньої ОСОБА_5 . Мати, ОСОБА_2 , ніде не працює, зловживає алкоголем. З січня місяця дівчинку до школи привозить та забирає ОСОБА_5 . Мати зовсім перестала виконувати батьківські обов`язки, не цікавиться навчанням дівчинки, не відвідує батьківські збори, на зауваження класного керівника реагує агресивно.

Згідно відповіді Служби у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупоольської міської ради №47.9/9627 від 23.05.2017, матір ОСОБА_2 неодноразово запрошувалась Службою у справах дітей на бесіду, але не з`явилась.

У відповіді ЦВП ГУНПУ в Донецькій області від 03.07.2017 зазначено, що в ході перевірки з матір`ю ОСОБА_2 та неповнолітньою ОСОБА_3 була проведена профілактична робота, в ході якої їм було роз`яснино норми чинного законодавства, а саме адміністративну відповідальність за невиконання батьками своїх обов`язків (ст.. 184 КУпАП) та проведена профілактична бесіда.

ОСОБА_2 12 липня 2017 року звернулася до Служби у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради із заявою, в якій просила влаштувати її дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку зі складними життєвими обставинами.

12 липня 2017 року складений акт про передачу дитини - ОСОБА_3 до дитячого будинку «Центр опіки».

Відповідно до довідки КЗ «Маріупольський міський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» від 12 липня 2017 року, з 12 липня 2017 року та по теперішній час ОСОБА_3 знаходиться у дитячому будинку «Центр опіки» на повному державному забезпеченні.

Спеціалістами управління «Служба у справах дітей» роз`яснювалося ОСОБА_2 щодо відповідальності, передбаченої ст. ст. 173-2, 184 КУпАП, ст. ст. 164, 170 СК України, ст. 166 КК України, що підтверджується актом-роз`ясненням від 22липня 2018 року, який містить підпис останньої.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 13 серпня 2019 року № 12 членами комісії одноголосно прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки, ОСОБА_3 , а також доручено управлінню «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради підготувати позовну заяву до суду про відібрання дитини.

3.1 оцінка доказів:

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Проводячи оцінку досліджених доказів, суд вважає, що вони відповідають змісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення.

У суду відсутні мотив, які є підставою для відхилення цих доказів та про їх відхилення не заявлено клопотання жодної із сторін.

4. Щодо порушення прав позивача та ким вони порушені, то суд вважає, що із змісту підстав позову, досліджених судом доказів вбачається невиконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків відносно дочки- ОСОБА_3 .

5. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спору.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про дитину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).

Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною. В обсязі, необхідного для її самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини і допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Згідно з ч. 4 ст. 164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки щодо своєї малолітньої дитини ОСОБА_3 , не цікавиться її життям, не приймає участі в її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не відвідує та не спілкується з дитиною, яка на теперішній час знаходиться у дитячому будинку, без поважних причин, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин, приймаючи до уваги висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав, необхідно дійти висновку, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 відповідає інтересам дитини, з урахуванням антигромадського способу життя ОСОБА_2 , яка зловживає спиртними напоями, необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Щодо позовної вимоги Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину ОСОБА_3 у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій суді.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

На підставі викладеного, враховуючи, що у суду відсутні відомості щодо доходу відповідача, яка на теперішній час не працює, беручи до уваги обставини, які повинні враховуватися судом при визначенні розміру аліментів, необхідно дійти висновку про те, що належним розміром аліментів на дитину є 1/4 частини доходу відповідача, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як дитини, так і відповідача.

6. розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою справляється у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлює прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року у розмірі 2102 гривень.

Тобто ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою з 01 січня 2020 року становить 2102 гривень.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з чим з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 4204 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 3, 9 Конвенції про права дитини, ст. ст. 164, 165, 166, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 12, 13, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради доОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину, - задовольнити.

ПозбавитиОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь державного або комунального закладу охорони здоровя, навчального або іншого закладу, куди буде влаштована дитину, чи на користь іншої особи, якій буде передано дитину під опіку, ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 вересня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.09.2019 року, перерахувавши аліменти на особистий рахунок дитини у відділення Державного ощадного банку України.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 4204 грн. (2102 + 2102).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлений 12жовтня 2020 року.

Відомості про сторін у справі:

Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, юридична адреса: пр. Миру, 70, м. Маріуполь, Донецька область, адреса розташування: вул. Митрополитська, 39, м. Маріуполь, Донецька область, 87500;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.А. Шевченко