241/400/20
2/241/250/2020
02.09.2020 року Першотравневий районний суд Донецької області
головуючого судді Чудопалової С.В.,
при секретарі Небиліченко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені за прострочення сплати аліментів, -
позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останнього на її користь заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 118348, 89 гривень, а також пеню за прострочення сплати аліментів за період 01.12.2018 по 30.11.2019 у сумі 118348, 89 гривень.
Ухвалою судді від 10.03.2020 відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 01.04.2020.
Ухвалою суду від 11.08.2020 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду та відзиву на позовну заявуне надавав.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням по справі заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.
30.07.2013 заочним рішенням Першотравневого районного суду Донецької області (справа № 241/651/13-ц, провадження № 2/241/263/2013) з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14).
02.10.2013 рішенням Апеляційного суду Донецької області (справа № 241/651/2013, провадження № 22-ц/775/1811/13(м) рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 30.07.2013 в частині стягнення аліментів на дитину було залишено без змін (а.с. 16-18).
30 липня 2013 року Першотравневим районним судом Донецької області було видано виконавчий лист № 241/651/13-ц у вищевказаній справі (а.с. 19).
Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 241/651/13-ц, виданим Енергодарським МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області 01.12.2019, загальна заборгованість по аліментам за період з березня 2018 року по 01 грудня 2019 року складає 118 348, 89 гривень (а.с. 22-23).
Враховуючи наявну заборгованість, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки у сумі 118348, 89 гривень та пеню за період 01.12.2018 по 30.11.2019 у сумі 118348, 89 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.
Матеріали цивільної справи містять розрахунок заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 241/651/13-ц, виданому Енергодарським МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області 01.12.2019 року (а.с. 22-23), загальна заборгованість за період з березня 2018 року по 01 грудня 2019 року складає 118 348, 89 гривень. Сума заборгованості позивачем не оспорюється.
Згідно із частиною третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
У частині восьмій статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом.
Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 згаданого Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.
З урахуванням вимог діючого законодавства, суд вважає, що підстав для стягнення заборгованості по аліментах немає, оскільки всі питання щодо сплати аліментів за судовим рішенням вирішуються державним виконавцем при виконанні судового рішення. У разі нездійснення державним виконавцем дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», діючим законодавством передбачено порядок оскарження такої бездіяльності.
Таким чином, у разі задоволення позовних вимог та стягнення боргу по аліментах, це фактично призведе до подвійного стягнення однієї і тієї ж суми, а тому суд вважає, що позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.
Крім того, у позивача відсутній спір про розмір заборгованості по аліментам, і в даному випадку питання про стягнення заборгованості по аліментах має вирішуватися в рамках виконавчого провадження.
Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача пені за несплату аліментів, то слід зазначити наступне.
Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч. 1 ст. 196 СК України. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.
При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті.
У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена уст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Здійснюючи розрахунок розміру неустойки (пені), яка підлягає стягненню, необхідно врахувати висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16-ц, згідно якого Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними, однак слід зауважити наступне.
Як вбачається з позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки за період 01.12.2018 по 30.11.2019 у сумі 118348, 89 гривень.
Відповідно до норми п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки штрафу, пені застосовується позовна давність в один рік.
Оскільки позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою 04.03.2020, то має правові підстави для стягнення з відповідача пені за період з 04.03.2019 по 30.11.2019.
Також, оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Так, при розрахунку пені за прострочення сплати аліментів позивачем наводиться наступна формула: заборгованість за місяць * кількість днів заборгованості * 1 відсоток, яка є вірною та приймається судом до уваги.
Проте, при перевірці розрахунку пені судом було встановлено, що при здійсненні розрахунку пені позивачем було невірно застосовано коефіцієнт «0,1» (що дорівнює 10 %) замість «0,01» (що дорівнює 1%) у кожному з періодів, у зв`язку з чим допущено помилку у сумі пені, яку просить стягнути позивач з відповідача.
З огляду на викладене, сума пені за прострочення сплати аліментів розраховується з формули: сума заборгованості по аліментах х кількість днів заборгованості за період х 1% та становить наступне:
- з 04.05.2019 по 30.11.2019 4364, 71 х 210 х 1% = 9165, 89 грн.;
- з 04.06.2019 по 30.11.2019 4364, 71 х 179 х 1% = 7812, 83 грн.;
- з 04.07.2019 по 30.11.2019 4723, 56 х 149 х 1% = 7038, 10 грн.;
- з 04.08.2019 по 30.11.2019 4723, 56 х 118 х 1% = 5573, 80 грн.;
- з 04.09.2019 по 30.11.2019 4723, 56 х 87 х 1% = 4109, 49 грн.;
- з 04.10.2019 по 30.11.2019 4723, 56 х 57 х 1% = 2692, 43 грн.;
- з 04.11.2019 по 30.11.2019 4723, 56 х 26 х 1% = 1228, 12 грн.,
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст. ст. 180, 196 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.
В іншій частині відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя С.В. Чудопалова