Справа № 495/587/20
рішення
ІМЕНЕМ УКрАЇНи

08 жовтня 2020 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Славич Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся 31.01.2020 року до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги представник відповідача обґрунтовує тим, що 17.12.2016 грудня відповідач ОСОБА_1 уклав з ПАТ «ОТП БАНК» Договір про надання споживчого кредиту №.

20.03.2018 року між ПАТ «ОТП БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія " Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір відступлення прав вимоги №20/03/18 у відповідності до умов якого, АТ «ОТП БАНК» зобов`язується відступати ТОВ "Фінансова компанія " Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги, визначене у Реєстрі прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимог №1 від 27.07.2018 року до Договору відступлення прав вимоги №20/03/18 від 20.03.2018 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 10071,28 грн., з яких:

-6630,29 грн. заборгованість по тілу кредита;

-0,35 грн. заборгованість по процентах;

-3440,64 грн. заборгованість по комісії.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не сплачує грошові кошти, представник відповідача звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

В судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, зазначає, що відповідач ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву не заперечує факту укладення кредитного договору № від 17.12.2016 року та отримання кредитних коштів, про те, що він є військовослужбовцем повідомив ПАТ «ОТП БАНК» лише в 2018 році, тобто через 2 роки з моменту укладення кредитного договору.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, однак надав відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки він є військовослужбовцем, також ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" не повідомила його про заміну стягувача.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що 20.03.2018 року між ПАТ «ОТП БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія " Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір відступлення прав вимоги №20/03/18 у відповідності до умов якого, АТ «ОТП БАНК» зобов`язується відступати ТОВ "Фінансова компанія " Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги, визначене у Реєстрі прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимог №1 від 27.07.2018 року до Договору відступлення прав вимоги №20/03/18 від 20.03.2018 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 10071,28 грн., з яких:

-6630,29 грн. заборгованість по тілу кредита;

-0,35 грн. заборгованість по процентах;

-3440,64 грн. заборгованість по комісії.

Згідно п. 6.4.1. Договору відступлення прав вимоги, ТОВ "ОТП БАНК" заявляє та підтверджує, що право вимоги на момент його передачі за цим Договором є дійсним і чинним, що він має повне та ні чим не обмежене право на відступлення права вимоги до ТОВ "Фінансова компанія " Європейська агенція з повернення боргів" і що всі погодження, необхідні для передання права вимоги ТОВ "Фінансова компанія " Європейська агенція з повернення боргів", були отримані належним чином до дати укладення цього договору.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, що підтверджується Довідкою №859 від 29.04.2015 року та в період з 06.06.2014 року по 04.08.2014 року перебував у службовому відрядженні для виконання завдань по забезпеченню правопорядку на державному кордоні, забезпеченні АТО в районі ППр «Довжанський-авто» та н.п. Бурюкове Свердловського району Луганської області.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Національний банк України у своєму листі від 2 вересня 2014 № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Зазначені документи можуть видаватися родинам військовозобов`язаних та резервістів для пред`явлення їх за місцем вимоги.

Вищезазначена частина Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється на всіх військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, який не обмежується районом проведення АТО.

Початком особливого періоду на території України є дата набрання чинності Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII, яким затверджено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303 «Про часткову мобілізацію», тобто - 18 березня 2014 року.

Таким чином, відповідач саме як військовослужбовець має визначене цим Законом право на не нарахування з 06.06.2014 року штрафних санкцій та пені за невиконання своїх зобов`язань за кредитними договорами, а також на не нарахування процентів за користування кредитом, оскільки згідно вищевказаних витягів з наказу відповідач є військовослужбовцем.

Суд, згідно розрахунку заборгованості сума, яка підлягає до стягнення з відповідача ОСОБА_1 є лише загальна сума заборгованості, яка складає 6630,29 грн., у зв`язку з вищевикладеним.

Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможпивість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Нормами ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При таких обставинах, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, лише в частині тіла кредиту - 6630,29 гривень.

Згідно ст. 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1383,74 грн., оскільки позовні вимоги задоволені лише на 65,83%.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 530, 599, 610-612, 625, 1054, ЦК України, ст.ст.12,13,76,259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30) суму заборгованості в розмірі 6630,29 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30) судовий збір у розмірі 1383,74 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя