КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 754/2091/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

Розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» Крилової Олени Леонідівни на рішення Деснянського районного суду м. Києва, постановлене суддею Бабко В.В. 15 травня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.11.2010 року був укладений договір б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 3200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв`язку з чим станом на 31.12.2019 року має заборгованість у розмірі 36 476,54 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 2 078,03 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 32 185,34 грн., заборгованість за комісією в розмірі 0,00 грн.; заборгованість за пенею в розмірі 0,00 грн., а також відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1713,17 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2020 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2078 (дві тисячі сімдесят вісім гривень) 03 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» судові витрати в розмірі 840, 80 грн.

В частині позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам, пені та штрафів, передбачених Умовами та правилами надання банківських послуг відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, представник АТ КБ «Приватбанк» Крилова О.Л. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині незадоволених вимог та ухвали в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим, безпідставним, незаконним. Звертає увагу на те, що відповідачем було підписано довідку про умови кредитування (паспорт споживчого кредиту), в якій зазначено, що відповідач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування, що є належним доказом ознайомлення із умовами кредитування.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафів, суд першої інстанції виходив з того, що Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не містять підпису відповідача, сторонами не було погоджено умови договору щодо нарахування та сплати процентів, пені, комісії та штрафів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви, 15.11.2010 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н від 15.11.2010, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Банком зобов`язання за договором виконались, а саме відповідачу надались кредитні кошти в розмірі 3200,00 грн. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань.

Посилаючись на те, що відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, АТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з нього заборгованість в сумі 36476,54 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 2078,03 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 32185,34 грн., заборгованість за комісією в розмірі 0,00 грн.; заборгованість за пенею в розмірі 0,00 грн., а також відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1713,17 грн. - штраф (процентна складова).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Судом першої інстанції встановлено, що заборгованість за кредитним договором від 15 листопада 2010 року по тілу кредиту складає 2078,03 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 4-8). Відсутність заборгованості чи її наявність у іншому розмірі відповідач суду не довела.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, обґрунтовував свої висновки тим, що фактично отримані позичальником кошти в добровільному порядку не були повернуті, тому вимога щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2078,03грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, пені та штрафів, суд першої інстанції, обґрунтовував свої висновки тим, що позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу, тому вимога банку про стягнення зазначених складових заборгованості не підлягає задоволенню.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» вказувало, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету, довідку про умови кредитування. Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку.

Проте, надана позивачем заява-анкета, довідка про умови кредитування не підтверджує позовні вимоги. В підписаній анкеті-заяві встановлено кредитний ліміт 500 грн. Умови кредитування, зазначені в довідці про умови кредитування, не відповідають обґрунтуванню позовних вимог, процентна ставка не зазначена.

Витяг з Тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умов та Правил надання банківських послуг не містить підпису позичальника, а тому не може вважатися доказом на підтвердження умов надання кредиту та того, що під час підписання заяви відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та правилами надання банківських послуг.

А відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності вимог банку про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, штрафів та пені.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» Крилової Олени Леонідівни відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 13 жовтня 2020 року.

Суддя - доповідач:

Судді: