Справа № 648/836/20
Провадження № 2/648/453/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року смт Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рибас А.В.,

при секретарі Данильченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Білозерка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору ОСОБА_2 та Товарна біржа «Центральна», про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Білозерського районного суду Херсонської області із вказаним позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері та є такою, що прийняла спадщину, оскільки відповідно до ст.ст.1269 та 1270 ЦК України, подала до нотаріальної контори заяву про її прийняття та протягом 6 місяців не відмовилася від неї. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області Луб`янського В.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте листом-роз`ясненням від 22.01.2020 року приватним нотаріусом відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок є недійсним, так як не відповідає вимогам законодавства України, оскільки договір купівлі-продажу був укладений на товарній біржі та мав бути посвідчений нотаріально. На даний час позивач не може оформити свої спадкові права на вказаний будинок після смерті матері. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 17.07.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання та викликом сторін.

Ухвалою суду від 04.09.2020 року, в порядку ст.ст. 84, 197, 200 ЦПК України, задоволено клопотання представника позивача та у приватного нотаріуса Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області Луб`янського В.А. витребувані письмові докази, а саме: витяги із спадкового реєстру щодо наявності спадкової справи, заведеної після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду на 30.09.2020 року.

В судове засідання представник позивача не з`явився до суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, будучи належним чином повідомленим, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи Товарна біржа «Центральна» та третя особа - ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленими, про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.02.1997 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_3 купила житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір купівлі-продажу укладено на Товарній біржі «Центральна», та зареєстрований на товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний №27; зареєстрований в обласному бюро технічної інвентаризації за №120.

Згідно листа КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» ХОР №916 від 26.02.2020 року, згідно матеріалів інвентарної справи, власником домобудівні, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 10.02.1997 року, посвідченого Товарною біржею «Центральна» за р. №27.

Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , складеного 26.02.2020 р. Херсонським державним бюро технічної інвентаризації, вказане домоволодіння належить ОСОБА_3 . Вказане також підтверджується довідками виданими Токарівською сільською радою Білозерського району Херсонської області від 29.01.2020 року та 30.01.2020 року.

Крім того, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 11.05.2019 року Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області сільською радою Білозерського району Херсонської області.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане (повторно) 17.05.1999 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Управління юстиції в Херсонській області, батьками ОСОБА_5 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Також судом встановлено, що 21.11.1987 року Суворовським відділом реєстрації актів громадянського стану Управління юстиції в Херсонській області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено на « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим (повторно) 17.05.1999 року Суворовським відділом реєстрації актів громадянського стану Управління юстиції в Херсонській області, актовий запис №756. 11.10.2011 року, вказаний шлюб розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 виданий 11.10.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №41/2019 заведеної після смерті ОСОБА_3 , позивач 22.01.2020 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області Луб`янським В.А. було відмовлено, в зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку був укладений на товарній біржі, в зв`язку з чим мав бути посвідчений нотаріально, інші спадкоємці за законом відсутні.

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме договір купівлі-продажу будинку було укладено 19 травня 1994 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української PCP в редакції 1963 року.

Відповідно до ст.153 ЦК Української PCP 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Відповідно до ст.224 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 227 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Згідно з ч.2 ст. 47 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно ч.3 ст.9 ЖК України громадяни мають право придбати житло на біржових торгах.

У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом.

Таким чином, спірні правовідносини на момент їх виникнення були врегульовані різним чином одночасно нормами ЦК України (в редакції від 1963 року) та Законом України «Про товарну біржу», тобто існувала колізія норм права. Враховуючи доктрину пріоритетності спеціальних норм права над загальними, суд вважає, що на момент укладення та реєстрації позивачем на товарній біржі договору купівлі-продажу житлового будинку, слід було керуватися передусім нормами Закону України «Про товарну біржу», а тому нотаріальне посвідчення даного договору не було потрібне.

В той же час, при укладанні договору купівлі-продажу будинку сторони керувались ст.15 Закону України «Про товарну біржу», де вказано, що угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно ст.41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику справах про спадкування» спадкоємець який позбавлений умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування.

Враховуючи вказані обставини та те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України її цивільне право підлягає захисту, шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

На підставі ст.ст. 15, 16, 263, 264, 265, 268 273,315, 354, 1216-1218, 1261, 1268 ЦК України, керуючись 12, 13, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору ОСОБА_2 та Товарна біржа «Центральна», про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_5 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рибас А.В.