Дата документу 30.09.2020 Справа № 322/271/19
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 322/271/19 Головуючий у 1-й інстанції: Мануйлова Н.Ю.
Провадження №22-ц/807/1425/20 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства «Партнер» на заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Партнер» про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства «Партнер» про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення кадастровий номер :01:013:0016, площею 5,0301 га та земельна ділянка сільськогосподарського призначення кадастровий номер :01:015:0009, площею 2,2434 га, які розташовані на території Підгірненської сільської ради, Новомиколаївського району, Запорізької області.

25 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Партнер» укладено договори оренди вищезазначених земельних ділянок строком на 10 років, які зареєстровано в Запорізькій регіональній філії Центр ДЗК 08 листопада 2007 року.

За умовами розділу 4 зазначених договорів оренди, орендна плата сплачується в грошовій формі в розмірі 1 200, 00 грн за користування обома земельними ділянками щорічно до 01 грудня поточного року.

У 2018 році ОСОБА_1 стало відомо про існування Додаткових угод до зазначених договорів, що були укладені 03 листопада 2010 року, згідно яких строк оренди по обом договорам був продовжений до 49 років і змінені умови сплати орендної плати - встановлено, що вона сплачується за заявою орендодавця.

ОСОБА_1 зазначив, що Додаткових угод він не укладав, також не отримував орендну плату за обома договорами з 25 жовтня 2007 року. Ним направлявся лист до Фермерського господарства «Партнер» з пропозицією виплатити йому орендну плату за термін з 25 жовтня 2007 року, з урахуванням всіх умов договору, однак вказаний лист залишено без задоволення.

У зв`язку з вищевказаним, ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Із урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просив суд:

Припинити, шляхом розірвання, договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 25 жовтня 2007 року укладені між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Партнер» площею 5,0301 га кадастровий номер :01:013:0016; площею 2,2434 га кадастровий номер :01:015:0009, розташованих на території Підгірненської сільської ради, Новомиколаївського району, Запорізької області, зареєстрованих в Запорізькій регіональній філії Центр ДЗК 08 листопада 2007 року за №47, №48.

Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Партнер» про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання задоволено.

Припинено шляхом розірвання договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення: від 25 жовтня 2007 року укладені між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Партнер» площею 5,0301 гектари, кадастровий №:01:013:0016; площею 2,2434 гектари, кадастровий №0:01:015:0009, розташованих на території Підгірненської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, зареєстровані в Запорізькій регіональній філії Центр ДЗК 08 листопада 2007 року за №47, №48.

В грудні 2019 року представник Фермерськог господарства «Партнер», адвокат Желтобрюхов В.В., звернувся до суду із заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2020 року було відмовлено в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду у цій справі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник Фермерськогго господарства «Партнер», адвокат Желтобрюхов В.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесувального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не виконав обов`язку щодо належного повідомлення представника відповідача Фермерського господарства «Партнер», адвоката Желтобрюхова В.В., судові повістки про виклик до суду йому не направлялися, у зв`язку з чим представник відповідача в судові засідання не з`являвся. Суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що позовна заява від імені ОСОБА_1 підписана адвокатом Кравченко В.А., який відповідно довіреності від 06 березня 2018 року, завіреної старостою Мар`ївського старостинського округу Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, зареєстрованої в реєстрі за №105, не мав відповідних повноважень. Крім того, строк дії довіреності Кравченко В.А. сплив 06 березня 2019 року, тому до участі по справі було допущено особу, яка не мала на це повноважень.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 , Кравченко В.А. , зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судове засідання представник Фермерського господарства «Партнер», адвокат Желтобрюхов В.В., не з`явився, про час та місце розгляду справи, так і Фермерське господарство «Партнер» були повідомлені належним чином. (а.с. 191, а.с. 209).У письмовій заяві адвокат Желтобрюхов В.В. просив апеляційний суд відкласти розгляд справи, на іншу дату у зв`язку з тим, що він перебуває на лікарняному, про що йому оформлено листок непрацездатності серії АДУ №790159 від 24 вересня 2020 року. (а.с.214-216 ).

Відповідно до положень ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлеих про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, діючи у відповідності з вимогами ст.ст.371, 372 ЦПК України приходить до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи за заявою представника Фермерського господарства «Партнер», адвоката Желтобрюхова В.В. виходячи з наступного.

Фермерське господарство є юридичною особою, що не перешкоджає останньому направити до суду іншого представника, а доказів про неможливість брати участь у справі іншого представника, останній суду не надав, тому правових підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до до ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді замість 40 суддів за штатом, фактично працює 18 суддів), тому призначити розгляд справи в строки, передбачені ч. 1 ст. 371 ЦПК України не має можливості.

Необхідно також врахувати інтереси інших учасників справи, які з`явилися на виклик суду в судове засідання в даній справі, долаючи при цьому значну відстань, витрачаючи власні кошти та час.

При вищевикладених обставинах, та враховуючи ту обставину, що справа перебуває в провадженні апеляційного суду більше шести місяців, доказів того, що апелянт, як юридична особа не має можливості направити до суду іншого представника, останній суду не надав, апеляційний суд на підставі ч. 2 ст. ст. 372 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю представника Фермерського господарства «Партнер» адвоката Желтобрюхова В.В., який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Фермерським господарством «Партнер» систематично не виконуються зобов`язання щодо сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки від 25 жовтня 2007 року, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для його розірвання .

З такими висновками суду першої інстанції погоджується, колегія суддів оскільки вони відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 2.2434 гектарів( кадастровий номер :01:015:0009), розташованої на території Підгірненської сільської ради Новомиколаївського району, Запорізької області, та власником земельної ділянки площею 5.0301 гектарів (кадастровий номер 601:013:0016), розташованої на території Підгірненської сільської ради Новомиколаївського району, Запорізької області

25 жовтня 2007 року ОСОБА_1 (Орендодавець) та Фермерське господарство «Партнер» (Орендар) уклали договори оренди землі, відповідно до яких орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування дві вищезазначені земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Підгірненської сільської ради Новомиколаївського району, Запорізької області строком на 10 років ( а.с. 6-15).

Відповідно до розділу 4 зазначених Договорів орендна плата сплачується в грошовій формі в розмірі 1200 грн за користування обома земельними ділянками в рік, орендна плата може сплачуватись в натуральній та відробітковій формах за згодою сторін. Орендна плата виплачується Орендарем один раз в рік, до 01 грудня поточного року, готівкою. Розмір орендної плати переглядається один раз на три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі в наслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено відповідними документами; в інших випадках, передбачених законом.

Договори зареєстровано в Запорізькій регіональній філії Центр ДЗК 08 листопада 2007 року за № 47 та 48.

03 листопада 2010 року ОСОБА_1 (Орендодавець) та Фермерське господарство «Партнер» (Орендар) уклали Додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 08 листопада 2007 року за номером 48, відповідно до якої сторони внесли зміни до п. 3.1 Договору, встановивши строк дії договору 49 років, а також доповнили п. 4.1 Договору реченням такого змісту: «Орендна плата сплачується орендарем за письмовою заявою орендодавця». Додаткова угода зареєстрована у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті Укарїни по земельним ресурсам» про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 17 листопада 2010 року. (а.с. 16).

03 листопада 2010 року ОСОБА_1 (Орендодавець) та Фермерське господарство «Партнер» (Орендар) уклали Додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 08 листопада 2007 року за номером 47, відповідно до якої сторони внесли зміни до п. 3.1 Договору, встановивши строк дії договору 49 років, а також доповнили п. 4.1 Договору реченням такого змісту: «Орендна плата сплачується орендарем за письмовою заявою орендодавця». Додаткова угода зареєстрована у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті Укарїни по земельним ресурсам» про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 17 листопада 2010 року. (а.с. 5).

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Партнер» про розірвання додаткових угод - задоволено. Розірвано додаткову угоду від 03 листопада 2010 року, укладену між Фермерським господарством «Партнер» та ОСОБА_1 про внеення змін до договору оренди земельної ділянки від 25 жовтня 2007 року, зареєстрованого 08 листопада 2007 року за №47. Розірвано додаткову угоду від 03 листопада 2010 року, укладену між Фермерським господарством «Партнер» та ОСОБА_1 про внеення змін до договору оренди земельної ділянки від 25 жовтня 2007 року, зареєстрованого 08 листопада 2007 року за №48. (а.с. 19-20).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 лютого 2019 року апеляційну скаргу Фермерського господарства «Партнер» задоволено.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2018 року скасовано та прийнято постанову наступного змісту:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Партнер» про розірвання додаткових угод відмовлено. (а.с. 21-23).

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1.ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В порядку ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За правилами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, яким є Закон України "Про оренду землі".

Статтею 2 Закону України « Про оренду землі» ( тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ( далі Закон), передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом, іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договром оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовуваати земельну длянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди ( кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій ( надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки ( паї) встановлюються, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки ( паю) орендна плата за земельні частки ( паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформляються письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Положеннями статті 24 Закону України "Про оренду землі" передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За положеннями частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та іншими законами України.

Пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної ( два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Про те, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є вичерпною підставою для розірвання такого договору свідчить усталена судова практика Верховного Суду, яку слід врахувати при застосуванні норми права відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, частиною першою статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Заперечуючи проти позову,Фермерське господарство «Партнер» не надало доказів сплати ОСОБА_1 орендної плати за 2007-2018 роки. В матеріалах справи таких доказів немає.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, правильно встановив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, врахував, щоФермерське господарство «Партнер» не сплачувало ОСОБА_1 орендну плату за користування його земельними ділянками, чим допустило порушення істотних умов договору земельних ділянок від 25 жовтня 2007 року, що є підставою для їх розірвання відповідно до статті 651 ЦК України та статті 141 ЗК України.

Оскільки ФГ «Партнер» не надало доказів здійснення ним дій щодо належного виконання умов договору оренди земельної ділянки від 30 квітня 2009 року, що є його процесуальним обов`язком згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , а тому заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2019 року слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги,щодо неналежного повідомлення про дату, час та місце судового розгляду представника Фермерського господарства «Партнер», адвоката Желтобрюхова В.В., колегією суддів не беруться до уваги, виходячи з наступного.

Положеннями Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди повинні здійснювати правосуддя на засадах рівності всіх перед законом і недопущення будь-яких дискримінацій з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Суд викликає учасників справи у судове засідання відповідно до вимог, передбачених главою 7 розділу І ЦПК України.

Згідно з положеннями ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Порядок вручення судових повісток врегульовано ст. 130 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2019 року прийнято до провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Фермерського господарства «Партнер» про припинення договору оренди землі, шляхом його розірвання та призначено підготовче судове засідання на 07 травня 2019 року на 09 годину 15 хвилин з викликом осіб, які берть участь у справі. (а.с. 45).

З супровідного листа Вільнянського районного суду Запорізької області вбачається, що 21 квітня 2019 року копію ухвали від 19 квітня 2019 року було направлено на адреси ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Партнер». (а.с. 46).

Згідно з поштовим повідомленням про вручення, що міститься в матеріалах справи судову повістку на 07 травня 2019 рокуна 09 годину 15 хвилин було отримано уповноваженим представником Фермерського господарства «Партнер», особисто 27 квітня 2019 року, про що свідчить проставлений підпис на поштовому повідомленні. (а.с. 47).

Судове засідання призначене на 07 травня 2019 року було відкладено на 29 травня 2019 року.

Згідно з поштовим повідомленням про вручення, що міститься в матеріалах справи, судову повістку на 29 травня 2019 рокубуло отримано уповноваженим представником Фермерського господарства «Партнер», особисто 15 травня 2019 року, про що свідчить проставлений підпис на поштовому повідомленні. (а.с. 50).

Згідно з довідки, 29 травня 2019 року розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Партнер» про припинення договору оренди землі, шляхом його розірвання, не здійснювався з зв`язку з розглядом апеляційної скарги представника відповідача на ухвау про відкриття провадження. (а.с. 52).

Згідно з поштовим повідомленням про вручення, що міститься в матеріалах справи, судову повістку на 11 листопада 2019 рокубуло отримано уповноваженим представником Фермерського господарства «Партнер», особисто 19 жовтня 2019 року, про що свідчить проставлений підпис на поштовому повідомленні. (а.с. 92).

Згідно з поштовим повідомленням про вручення, що міститься в матеріалах справи, судову повістку на 29 листопада 2019 року було отримано уповноваженим представником Фермерського господарства «Партнер», особисто 23 листопада 2019 року, про що свідчить проставлений підпис на поштовому повідомленні. (а.с. 102).

Отже, Фермерське господарство «Партнер» було належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи на 29 листопада 2019 року, коли ухвалювалося судове рішення у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що представника відповідача, Фермерського господарства «Партнер», адвоката Желтобрюхова В.В., не було належним чином повідомлено про розгляд справи, у зв`язку з чим він не з`являвся до суду, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки нормами ЦПК України встановлено, що судові повістки направляються юридичній особі за її юридичною адресою та вручаються відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Крім того, враховуючи, що Фермерське господарство «Партнер» є юридичною особою, що не перешкоджало останньому направити до суду іншого представника, а доказів про неможливість брати участь у справі іншого представника, останній суду не надав, тому правові підстави для скасування заочного рішення суду першої інстанції з підстав неналежного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що представник ОСОБА_1 , адвокат Кравченко В.А. діяв в його інтересах за довіреністю від 06 березня 2019 року, проте, даною довіреністю представнику не було надано право підпису від імені ОСОБА_1 позовної заяви, в зв`язку з чим позов було подано особою, яка не мала на це повноважень, не заслуговують на увагу.

В матеріалах справи міститься дві довіреності від 08 березня 2018 року та від 01 березня 2019 року ( а.с. 4, а.с. 128) в яких зазначено, що представнику надається право подавати від імені ОСОБА_1 будь-які заяви та клопотання ( як письмові так і усні), що стосується виконання цієї довіреності, розписуватися за нього на всіх без винятку документах, які видаються, подаються, складаються, оформляються у зв`язку з цією довіреністю.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення суду не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань, а також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в повному обсязі, оскільки їх обґрунтування не мають правового значення для вирішення даного спору та правильність висновків районного суду щодо відмови у задоволенні позову не спростовують.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з підпунктами "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, - ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Партнер» залишити без задоволення.

Заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2019 рокуу цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 02 жовтня 2020 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.