справа № 361/1804/20
провадження № 2-к/361/3/20
УХВАЛА

17 серпня 2020 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши клопотання директора установи освіти Малоритський державний професійний ліцей сільськогосподарського виробництва Талашко Олени Олександрівни про визнання та примусове виконання на території України рішення суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 16 вересня 2011 року,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року до Броварського міськрайонного суду Київської області із Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання директора установи освіти Малоритський державний професійний ліцей сільськогосподарського виробництва Талашко О.О. про визнання та примусове виконання на території України рішення суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 16 вересня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 витрачених на навчання коштів.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно із ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

У ст. 466 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, обов`язок дотримання яких покладається на особу, яка звертається до суду з таким клопотанням.

За змістом ч. 1 ст. 466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; 2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 466 ЦПК України до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із п. 5.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України № 1092/5/54 від 27 червня 2008 року (далі Інструкція), рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Питання надання правової допомоги між Республікою Білорусь і Україною врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаною від імені України в місті Мінськ 22 січня 1993 року та ратифікованою Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР.

За змістом ст. 464 ЦПК України, п. 5.3 вказаної Інструкції питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом України за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Із матеріалів справи видно, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, зокрема, рішення суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 16 вересня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 витрачених на навчання коштів, направлене до Броварського міськрайонного суду Київської області, оскільки Малоритським районним відділом внутрішніх справ Брестської області Республіки Білорусь встановлено, що місцем знаходження боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є наступна адреса: Київська область, Броварський район, село Княжичі, Свято-Преображенський чоловічий монастир.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 ЦПК України про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду суд у п`ятиденний строк письмово повідомляє боржника і пропонує йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

23 березня 2020 року на виконання вимог ч. 1 ст. 467 ЦПК України на зазначену вище адресу боржника ОСОБА_1 судом було направлено повідомлення про надходження до суду клопотання директора установи освіти Малоритський державний професійний ліцей сільськогосподарського виробництва Талашко О.О., що знаходиться за адресою: Республіка Білорусь, Брестська область, місто Малорита, вулиця Піонерська, буд. 3, про визнання та примусове виконання на території України рішення суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 16 вересня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 витрачених на навчання коштів та запропоновано йому в порядку ст. 467 ЦПК України в місячний термін з дня отримання цього повідомлення подати до суду заперечення проти даного клопотання.

06 травня 2020 року направлений ОСОБА_1 на вказану адресу конверт повернувся до суду за закінченням терміну зберігання.

07 травня 2020 року суд повторно направив на зазначену вище адресу повідомлення про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, яке 25 травня 2020 року повернулося до суду з відміткою, що адресат там відсутній.

З метою з`ясування місця знаходження ОСОБА_1 та розгляду судом клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду було направлено запит до органу реєстрації Княжицької сільської ради Броварського району Київської області.

Із повідомлення Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, яке надійшло до суду у відповідь на запит, видно, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцезнаходженням монастиря не зареєстрований та місце проживання даної особи відділу реєстрації невідоме.

Також судом направлявся запит до Спасо-Преображенського чоловічого монастиря щодо надання інформації чи проживає на території цього монастиря ОСОБА_1 , але направлений конверт повернувся до суду з відміткою, що адресат відмовився від отримання даного листа.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 464 ЦПК України якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Доказів того, що на території України знаходиться майно боржника ОСОБА_1 , суду заявником не надано та судом не здобуто.

Відповідно до ч. 4 ст. 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що іноземне доручення стосується особи, місце проживання, якої не зареєстровано на території Броварського району Київської області та місце перебування якої встановити неможливо, у зв`язку з її фактичною відсутністю за адресою, вказаною у клопотанні про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, відомостей про місцезнаходження майна боржника в Україні у клопотанні теж не зазначено, суд вважає необхідним повернути дане клопотання заявнику без розгляду.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 5, 13, 182, 259, 260, 462, 466, 467 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання директора установи освіти Малоритський державний професійний ліцей сільськогосподарського виробництва Талашко Олени Олександрівни про визнання та примусове виконання на території України рішення суду Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь від 16 вересня 2011 року повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дутчак І. М.