Справа № 452/626/20 Головуючий у 1 інстанції: Кравців В.І.
Провадження № 22-ц/811/1912/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м.Львів

Справа № 452/626/20

Провадження № 22ц/811/1912/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Савуляка Р.В., Шандри М.М.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області, ухвалене у м. Самборі 17 квітня 2020 року у складі судді Кравціва В.І.,

у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

28 лютого 2020 року позивачзвернувся з цим позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 30 січня 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 25 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Вказує, що ОСОБА_1 належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, а саме: не надавала своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з цим її заборгованість за кредитним договором станом на 22 січня 2020 року складає 32 927,33 грн., з яких: 21 754,11 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6479,14 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 2649,92 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1544,16 грн. - штраф (процентна складова). Просить позов задовольнити.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 квітня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 21 754, 11 грн. заборгованості за кредитним договором від 30 січня 2018 року.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржує позивач. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог, в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов банку, в іншій частині рішення залишити без змін. Посилається на доводи позовної заяви. Вказує, що з моменту підписання фізичною особою заяви, між банком та клієнтом був укладений договір шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору. Відповідно до анкети-заяви, відповідач особистим підписом засвідчила приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет, і які разом з пам`яткою клієнта та тарифами складають договір банківського обслуговування. Зазначає, що зміни до Умов та Правил вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку. Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банку змінених Умов та Правил є підтвердженням погодження та прийняття зміненої редакції Умов та Правил. Стверджує, що відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору, оскільки суть договору приєднання полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються в певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. Вказує, що крім анкети-заяви відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому відповідач особистим підписом підтвердила ознайомлення з основними умовами кредитування з використанням кредитної картки, а саме: тип кредиту; суму ліміту; строк договору та строк кредитування; спосіб та строк надання кредиту; процентна ставка в межах та поза межами пільгового періоду; тип процентної ставки; платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача; реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту; наслідки прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором, у тому числі: розмір штрафу за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту та ін.

Відповідач при укладенні кредитного договору була належним чином повідомлена про умови кредитування, у тому числі щодо сплати відсотків та штрафу. Зазначає, що на підставі анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку «Універсальна» № НОМЕР_1 з встановленим кредитним лімітом, що змінювався. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Активація нею картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору. Крім цього, відповідач зверталася до банку з метою перевипуску карти та отримав картку «Універсальна, ГОЛД» № НОМЕР_2 , якою продовжила користуватися. З виписки по руху коштів вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання відповідачем грошей, отримання ним коштів через банкомат. Кредитний договір є двостороннім та оплатним, де оплатою за користування є сплата відсотків. Факт ознайомлення відповідача з умовою щодо сплати процентів підтверджується підписаним ним в день укладення кредитного договору паспортом споживчого кредиту. Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у стягненні прострочених відсотків та відсотків за ст. 625 ЦК України. Відповідач не надавала своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою прийняття рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

З анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що банк надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. Відповідач 30 січня 2018 року надала згоду на те, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

Судом зазначено, що ОСОБА_1 із Умовами та Правилами надання банківських послуг та Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт не ознайомлена, оскільки у вказаних документах відсутній її підпис.

Згідно витягу з Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на сайті https://privatbank.ua/terms/ та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 22 січня 2020 року така складає 32 927,33 грн., з яких: 21 754,11 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6479,14 грн. заборгованість за простроченим відсотками, 2649,92 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1544,16 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч 1 ст. 638 цього Кодексу істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Відповідно до ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Суд першої інстанції вказав, що у анкеті-заяві ОСОБА_1 процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій анкеті-заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми

та її визначеного розміру, а також не зазначено, яку саме картку оформила на своє ім`я ОСОБА_1 .

З Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», де зазначенні картки, які видавалися «ПриватБанком», а саме: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна Контракт», та «Універсальна Голд», не відомо, якою саме карткою користувалася відповідач; у який пільговий період користувалася коштами, яка була процентна ставка права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, штраф при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, що передбачені договором.

Судом зазначено, що у справі відсутні підтвердження, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розуміла відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс не містять підпису відповідача, тому суд першої інстанції вказав , що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 30 січня 2018 року, шляхом підписання заяви-анкети.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань та задовольнив позов частково.

Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. ст. 1054, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти, визначені у договорі.

Відповідно до ч.1 ст.1046 цього Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.2 ст. 1046 цього Кодексу).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення, що регулюють договір позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 527, 530, 536, 610, 612, 615, 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватись належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК Українидоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Підписавши заяву, фізична особа приєднується до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом.

Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов.

Встановлено, що 30 січня 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 25 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи АТ КБ «ПриватБанк» містяться на сайті https://privatbank.ua/rules.

Відповідно до ст. 633 ЦК України, договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними. Частинами 2 та 3 ст. 633 цього Кодексу передбачено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів.

Відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, у якому вона особистим підписом підтвердила, що ознайомлена з основними умовами кредитування з використанням кредитної картки, а саме: тип кредиту, сума ліміту, строк договору та строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентна ставка в межах та поза межами пільгового періоду, тип процентної ставки, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором, у тому числі: розмір штрафу за прострочення більше ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.

Встановлено, що сторонами досягнуто усіх істотних умов договору, зокрема, щодо нарахування відсотків та штрафу.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача перед банком станом на 22 січня 2020 року складає 32 927,33 грн., з яких: 21 754,11 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6479,14 грн. заборгованість за простроченим відсотками, 2649,92 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1544,16 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно із ст. 49 Закону «Про банки і банківську діяльність» надання безпроцентних кредитів забороняється, за винятком передбачених законом випадків.

Кредитний договір є двостороннім та оплатним, де оплатою за користування кредиту є сплата відсотків.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів. їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів.

Кредитний договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. Тому вказані обставини свідчать про його згоду з усіма умовами цього договору.

Заперечень щодо Умов та Правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, відповідачем не надано.

Суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув.

Оскільки відповідач своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості, з урахуванням встановленого та вимог ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, належить зробити висновок про невиконання ним умов кредитного договору та порушення прав банку, які підлягають судовому захисту.

Виходячи з аналізу наявних у справі доказів щодо їх достовірності, допустимості кожного окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності; колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, які відхилив суд першої інстанції.

Колегія суддів, з урахуванням встановленого, вважає, що апеляційну скаргу банку належить задовольнити частково, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка складається з наступного: 6479,14 грн. заборгованість за простроченим відсотками, 2649,92 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, а також штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг у розмірі 500 грн. (фіксована частина). У стягненні 1544,16 грн. - штрафу (процентна складова) належить відмовити, оскільки таке стягнення буде подвійним притягненням до відповідальності особи за невиконання кредитних зобов`язань.

В частині стягнення заборгованості по кредиту рішення не оскаржене і не переглядається.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 4 720, 68 грн. судового збору(пропорційно до задоволених вимог, сплачених при подачі позову та апеляційної скарги).

Керуючись: ст. ст. 141, 367, п. 2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 квітня 2020 року скасувати в частині відмови у стягненні процентів, штрафу та розподілу судових витрат; в цій частині ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, Код , рах. № НОМЕР_4 , МФО №3052990) 9 629, 06 грн. (дев`ять тисяч шістсот двадцять дев`ять грн. 06 коп.) з яких: 6479,14 грн. заборгованість за простроченим відсотками, 2649,92 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 500 грн. штраф, а також 4 720, 68 грн. (чотири тисячі сімсот двадцять грн. 68 коп.) судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 1 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді