Справа № 587/2632/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року м. Суми

Сумський районний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді - Черних О.М.

за участю секретаря судового засідання - Макошенець С.І.,

представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1

представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - Юшкевич Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 (АДРЕСА_3) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року до суду надійшов позов ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначено, що рішенням Сумського районного суду Сумської області від 21 листопада 2016 року з нього на користь ОСОБА_3 на утримання їх дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. На даний час позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, має на утриманні ще одну дитину ОСОБА_6 , 2009 року народження, тому не має можливості сплачувати встановлений судом розмір аліментів. Посилаючись на викладені вище обставини, а також враховуючи положення ч. 1 ст. 192 СК України, позивач просить зменшити розмір аліментів, при цьому він не вказує як саме зменшити, та змінити розмір аліментів, які стягуються із нього, із 1/4 частини до твердої грошової суми 2000,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

04 вересня 2020 року судом була прийнята зустрічна позовна заява ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, в якому просила стягнути з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 аліменти у розмірі ј частини доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав, проти задоволення зустрічного позову категорично заперечував.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_7 з первісним позовом не погодилась, зазначила, що немає підстав для його задоволення та просила задовольнити зустрічну позовну заяву.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 62).

Рішенням Сумського районного суду Сумської області № 587/1896/16-ц від 21.11.2016 року з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20 вересня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття, на користь матері дитини ОСОБА_3 , на підставі якого був виданий виконавчий лист (а. с. 8).

В подальшому шлюб між сторонам було розірвано.

Також з матеріалів справи вбачається, що 22 липня 2017 року позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_8 , яка має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).

Відповідно до довідки відділу ЦНАП м. Суми № 14.03-08/49949 від 26 листопада 2019 року позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з дружиною ОСОБА_8 та ОСОБА_6 (а. с. 11).

Крім того, позивач надав в якості доказів інформацію КНП «Клінічна лікарня № 5», з яких вбачається, що його дружина ОСОБА_8 перебувала на амбулаторному лікуванні (а.с. 12-13).

Згідно з довідкою Сумського центру зайнятості ОСОБА_2 з 29 листопада 2019 року перебуває на обліку як безробітній (а.с. 14).

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в свою чергу зазначила, що отримує незначний дохід, тому потребує матеріальної допомоги на утримання дитини, батьком якої є відповідач за зустрічним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У справах про зміну розміру аліментів підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Такий висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, зміна розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку обставин, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 81, ст. 76 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників, та інших осіб, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Всупереч вказаним вимогам законів позивачем не надано доказів на підтвердження того, що з часу примусового стягнення аліментів, настала будь-яка з обставин, передбачених ч. 2 ст. 192 СК України, яка б була підставою зменшення розміру аліментів.

Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_2 мотивував свої вимоги тим, що на його утриманні перебуває двоє дітей, дружина, яка потребує лікування, він не працює, у зв`язку з чим не має можливості сплачувати встановлений судом розмір аліментів, а тому аліменти, які з нього стягуються, підлягають зменшенню.

У судовому засіданні позивач зазначив, що неможливо влаштуватися на гарну роботу, а тому на даний час стоїть на обліку в центрі зайнятості.

Суд вважає, що тимчасове безробіття позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, враховуючи, що він є працездатною, здоровою людиною.

Саме такий правовий висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі №464/3480/17.

Окрім того, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що зменшення розміру аліментів на утримання спільної з відповідачем дитини викликано утриманням його другої неповнолітньої дитини. Проте, суд погодитись з вказаним фактом не може, оскільки в свідоцтві про народження ОСОБА_6 батьком вказано ОСОБА_9 , а тому обов`язок утримання прокладено саме на нього, а не на позивача. (а.с. 10).

З огляду на викладене, суд вважає, що на даний час підстав для зменшення розміру аліментів не вбачається, у зв`язку з чим у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 необхідно відмовити.

За викладених обставин задоволення зустрічного позову в повному обсязі не суперечить діючому законодавству, оскільки законом передбаченого стягнення аліментів на утримання дитини не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265, 315-319 ЦПК України, судпп-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 (АДРЕСА_3) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про збільшення розміру аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Сумського районного суду Сумської області № 587/1896/16-ц від 21.11.2016 року на користь ОСОБА_3 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на суму розміром ј частини доходу відповідача ОСОБА_2 , НОМЕР_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою, повноліття, щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2 , що мешкає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних