Справа № 717/700/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020 року смт. Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді Телешмана О.В.,

з участю секретаря судового засідання Дєдової В.С.,

представника позивача - АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.Г. - в судове засідання не з`явився;

відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Позивач акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»:

1. Заборгованість у розмірі 139792,31 грн. за кредитним договором № б/н від 29.07.2011 року, яка складається з наступного:

6791,47 грн. - заборгованість за тілом кредита;

133000,84 грн. - загальний залишок заборгованості за відсотками;

2. Судові витрати по справі у розмірі 2102 грн.

Розглянувши цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.С. подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачка ОСОБА_1 викликалася до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з`явилася.

Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 29.07.2011 року був укладений кредитний договір, що стверджується анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно даного договору відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 6791,47 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості, що стверджується анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, довідкою про умови кредитування та випискою по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 .

Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов`язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто зобов`язання з приводу кредиту, позики.

Згідно договору відповідач зобов`язався періодично сплачувати відповідні платежі за цим договором. Проте, станом на 31.03.2020 року відповідач ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором термін та не повернула позивачу основний борг в сумі 6791,47 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим представником позивача.

Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов`язань за цим договором, порушив свої зобов`язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором.

Із довідки про умови кредитування, доданої до позову вбачається, що процентна ставка на момент укладення договору була встановлена сторонами в розмірі 36 % річних.

З розрахунків заборгованості, які надані представником позивача станом на 31.03.2020 року, вбачається, що процентна ставка була збільшена з 36 % річних до 72% річних в різний період.

Згідно до ст. 10561 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам:

1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс;

2) індекс повинен ґрунтуватися на об`єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів;

3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг.

У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували застосування сторонами у договорі змінюваної процентної ставки встановленої у відповідності до вимог частин 4-6 ст. 10561 ЦК України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у даному випадку умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно пункту 2.1.1.5.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт зобов`язаний при незгоді із змінами правил і/або тарифів надати банку письмову заяву про розірвання договору і погасити виниклу перед банком заборгованість.

Таким чином, в даному випадку позичальник позбавлений права не погодитися на зміну умов договору, і у випадку незгоди із запропонованими змінами зобов`язаний ініціювати розірвання договору.

Отже, така умова договору про право банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно до ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Таким чином, суд вважає, що заборгованість відповідача по відсотках, з урахуванням отриманих ним сум, які зазначені у розрахунку заборгованості за договором № б/н від 29.07.2011 року кладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом - ОСОБА_1 , становить:

за період з 29.07.2011 року ( дата виникнення основної заборгованості в сумі 6791,47 грн.) по 31.07.2019 року (дата на яку проведений розрахунок заборгованості згідно позовних вимог) складає 19559,43 грн. згідно наступного розрахунку: 6791,47 грн. (сума боргу на яку нараховуються відсотки) х 2880 днів (з 29.07.2011 року по 31.07.2019 року) х 36% річних / 360 днів (кількість днів відповідно до умов кредитування) = 19559,43 грн.;

Таким чином, загальний розмір заборгованості по процентах становить 19559,43 грн.

Отже, загальна сума заборгованості відповідача складається із заборгованості по кредиту та заборгованості за відсотками і становить: 6791,47 грн. + 19559,43 грн. = 26350,90 грн.

Враховуючи наведені вище обставини та законодавство, яке регулює кредитні та зобов`язальні правовідносини, суд вважає, що позовна заява акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково і з відповідача слід стягнути на користь позивача 26350,90 грн. заборгованості.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 396,23 грн. судових витрат у вигляді судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі статті 61 Конституції України, ст. ст. 525,526, 610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.2-13,76-80,133,141,258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 26350 (двадцять шість тисяч триста п`ятдесят) гривень 90 (дев`яносто копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 396 (триста дев`яносто шість) гривень 23 (двадцять три) копійки судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Чернівецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Повне судове рішення складено 03.09.2020 року.

Суддя Телешман О.В.