Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Провадження № 2/279/1270/20
Справа № 279/2789/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2020 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу № 279/2789/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належав чоловіку на підставі договору дарування від 17.07.1984 року, який був посвідчений виконкомом Вигівської сільської Ради народних депутатів Коростенського району Житомирської області. ОСОБА_4 на день своєї смерті був постійно зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті з ним були зареєстровані та проживали ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . 31.03.2020 року вона, як дружина померлого, та спадкоємець за законом першої черги звернулась до Коростенської районної державної нотаріальної контори з заявою про роз`яснення оформлення спадкових прав після смерті чоловіка. Листом в.о. завідувача Коростенської районної державної нотаріальної контори №410/01-16 від 31.03.2020 року їй фактично було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснено, що вона та її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли спадщину спільною реєстрацією та проживанням зі спадкодавцем на день смерті останнього. Однак, у зв`язку з тим, що право власності на будинок не пройшло державної реєстрації для вирішення питання по реалізації спадкових прав рекомендовано звернутися до суду. Рішенням суду просить визнати за нею право власності на спадкове майно померлого ОСОБА_4 у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 61 рік в с.Вигів Коростенського району, Житомирської області помер ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

З довідки Горщиківської сільської ради Коростенського району від 10.01.2020 року слідує, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане нерухоме майно належало ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 17.07.1984 року, який був посвідчений виконкомом Вигівської сільської ради народних депутатів Коростенського району Житомирської області.

З довідок Горщиківської сільської ради від 18.06.2020 року та від 10.02.2020 року слідує, що ОСОБА_4 був зареєстрований та постійно проживав по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із померлим були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_1 , син - ОСОБА_2 , син - ОСОБА_3 , невістка - ОСОБА_5 , онука- ОСОБА_6 .

З наявних в справі даних КП «Коростенське МБТІ» слідує, що інвентаризація будинку була проведена 16.01.2020 року.

Позивач є дружиною ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 виданого 20.08.1977 року, отже є спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 .

Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, позивач та відповідачі на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, є такими, що прийняли спадщину після смерті свого чоловіка та батька, що стверджується довідками органу місцевого самоврядування.

В матеріалах справи відсутні докази того, що після смерті ОСОБА_4 його сини (відповідачі у справі) протягом встановленого законом строку відмовилась від прийняття спадщини.

На запит суду Коростенською районною нотаріальною конторою надано інформацію про те, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (відмову від спадщини) спадкоємці не звертались.

З листа - відмови нотаріуса № 410/01-16 від 31.03.2020 року слідує, що свідоутво про право на спадщину за законом не може бути видано, оскільки право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не пройшло державної реєстрації.

На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права.

З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердила неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому є підстави для часткового задоволення позовних вимог з урахуванням того, що спадкове майно успадкували троє спадкоємців, їх частки у спадковому майні мають складати по 1/3 частки нерухомого майна, з приводу якого порушено спір, оскільки ст. 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка підлягають задоволенню в частині тої долі спадкового майна, яка належить кожному спадкоємцю, тобто в 1/3 частці.

Визнання позову відповідачами не є підставою для його задоволення, оскільки суперечить закону.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 142, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355ЦПК України, ст. 1222, 1261, 1267, 1268-1270, 1273 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі договору дарування, посвідченого 17.07.1984 року виконкомом Вигівської сільської ради народних депутатів Коростенського району Житомирської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , місце знаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_3 , місце реєстрації :11554, с.Вигів Коростенського району, Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: