Справа № 645/5469/20
Провадження № 2-з/645/78/20
У Х В А Л А

іменем України

21 вересня 2020 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарко О.П. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 , -

встановив:

До подачі позовної заяви ОСОБА_1 через свого представника адвоката Сніжко Павла Володимировича звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_2 , (РНОКПП ,25.06.2000

року народження, посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 11.06.2019 р.) шляхом

накладення арешту на легковий автомобіль марки Mercedec-Benz С 300, VIN (кузова, рами)

НОМЕР_2 , випуску 2008 року, об`єм двигуна 2996 смЗ, ДНЗ НОМЕР_3 , дата

реєстрації 18.08.2020 року, заборонивши його відчуження.

В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_1 має намір звернутися до Фрунзенського районного суду міста Харкова з позовною заявою до ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 про визнання права власності на майно,

визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсними і витребування майна з чужого

незаконного володіння. ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля марки Mercedec-Benz С 300, випуску 2008 року, державний номер НОМЕР_4 , VIN (кузова, рами) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , видане ТСЦ 6350 від 26.09.2019 р. Маючи намір продати вищезазначений автомобіль, ОСОБА_1 04.03.2020 року оформив

нотаріально складену довіреність строком на два роки на ім`я: ОСОБА_5 та

ОСОБА_3 з правом представляти його інтереси, в органах нотаріату, відповідному

територіальному органі з надання сервісних послуг МВС з усіх без винятку питань, пов`язаних

з експлуатацією та реалізацією належного ОСОБА_1 на праві власності легкового- автомобіля

марки Mercedec-Benz С 300, випуску 2008 року, державний номер НОМЕР_4 , VIN (кузова,

рами) НОМЕР_2 ., а також передав ключі та свідоцтво про реєстрацію

транспортного засобу НОМЕР_5 , видане ТСЦ 6350 від 26.09.2019 р. За усною домовленістю між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була визначена вартість

автомобіля у розмірі 9100 (дев`ять тисяч сто) дол. США, які повірені особи повинні були

передати Позивачу. 10.03.2020 року позивач побачйв, що належним йому автомобілем користується стороння особа, яка повідомила,, що придбала вказаний автомобіль за дорученням. Кошти в сумі 9100 дол. США передала ОСОБА_5 та від передачі автомобіля відмовилась. Звернувшись по телефону до ОСОБА_5 щодо передачі належних

йому коштів від продажу спірного автомобіля, отримав відмову, від зустрічі з

ОСОБА_6 відмовився. З метою унеможливлення перереєстрації автомобіля на нового власника, ОСОБА_1 10.03.2020 р. звернувся до приватного нотаріуса Парфенкової І.В. із заявою про скасування довіреності №221 від 04.03.2020 р. Згідно з витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі

довіреностей від 10.03.2020 року N 41563492 дію Довіреності від 04.03.2020 року

N 221 - припинено. ОСОБА_3 звернувся до Основ`янського відділу поліції ГУНП

в Харківській області з заявою по факту заволодіння ОСОБА_5 грошовими

коштами, сплаченими за спірний автомобіль. Зазначена заява була направлено до

Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області. Московський відділом поліції ГУМП в Харківській області зареєстровано заяву ОСОБА_3 з приводу шахрайських дій з боку ОСОБА_5 із заволодінням 9100 дол. США. Номер кримінального провадження 0001546.

Дослідивши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суддя дійшов до наступного.

Згідно до ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору, якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи не вбачається підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення до подання заяви, оскільки заявником не наведено достатніх правових підстав для забезпечення заяви, доводи, викладені у заяві про забезпечення позову є виключно припущеннями заявника.

Також, заявником не надано належних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення даного позову.

На підставі наведеного, заява про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-150,152ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на легковий автомобіль «Mersedes Benz C 300» ДНЗ НОМЕР_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя