Справа № 450/4027/19 Головуючий у 1 інстанції: Грицьків В.Т.
Провадження № 22-ц/811/1338/20 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Сеньків Х.І.

з участю: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 13 березня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 13 березня 2020 року провадження у справі закрито.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права.

Апелянт стверджує, що провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову, що не відповідає дійсності, оскільки він жодної заяви про відмову від позову не подавав, у судових засіданнях від позову не відмовлявся, про правові наслідки відмови від позову суд першої інстанції його не повідомляв, а тому не було підстав для закриття провадження у справі з цих підстав. Зазначає, що відповідач не погоджується з тим, щоб їхній син проживав разом з батьком, відтак і надалі між сторонами існує спір, а постановлення судом ухвали про закриття провадження у справі позбавило його права на доступ до правосуддя та права на справедливий суд. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 щодо задоволення апеляційної скарги,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач подав заяву, в якій просить постановити ухвалу про закриття провадження у справі, а відмова позивача від позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав та охоронюваних законом інтересів, а тому може бути прийнята судом.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій.

Згідно з ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 21 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини, в якій просив зобов`язати службу у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації надати висновок щодо визначення місця проживання їхнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним по АДРЕСА_1 .

13 березня 2020 року ОСОБА_1 подав клопотання про закриття провадження у справі, однак не зазначив у ньому, що він відмовляється від позову.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 13 березня 2020 року закрито провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Разом з тим матеріали справи не містять письмової заява ОСОБА_1 про відмову від позову, що є визначальним при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Заява ОСОБА_1 про закриття провадження у справі без зазначення у ній підстави для закриття, а саме про відмову від позову, не є достатньою підставою для постановлення судом ухвали про закриття провадження у справі.

Крім того, з протоколу судового засідання від 13.03.2020 року вбачається, що сторони в судове засідання не з`явилися, що свідчить про те, що судом, всупереч вимогам ч. 2 ст. 206 ЦПК України, не роз`яснено позивачу наслідків відмови від позову та наслідків закриття провадження у справі, а відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову, суд першої інстанції порушив принцип диспозитивності цивільного судочинства, оскільки постановив оскаржувану ухвалу без відповідної заяви позивача про відмову від позову.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутня заява позивача про відмову від позову, судом першої інстанції не роз`яснено позивачу наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі, беручи до уваги, що наслідком закриття провадження у справі є неможливість повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а матеріалами справи підтверджується наявність спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу визначення місця проживання їхнього сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а відтак така підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 13 березня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 03.09.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н. О.

Судді: Крайник Н. П.

Цяцяк Р. П.