Справа № 509/906/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Качко В.К.,

при секретарі Савченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна тітка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із зазначеної однокімнатної квартири, 1/2 частини якої належала їй на праві спільної сумісної приватної власності в порядку приватизації та 1/2 частина зазначеної квартири належала її матері, ОСОБА_3 , на тих же підставах, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . При житті, ОСОБА_2 , яка відносилась до першої черги спадкоємців за законом, будучи зареєстрованою за вищевказаною адресою разом з покійною матір`ю, ОСОБА_3 , та постійно проживаючою з нею по день своєї смерті, вступила у володіння і розпорядження 1/2 частиною зазначеної квартири, яка належала покійній матері, фактично прийняла спадщину, яка відкрилася після її смерті, проте не отримала свідоцтво про право на спадщину та не здійснила реєстрацію 1/2 частини зазначеної квартири на фактично прийняту спадщину.

07.03.2017 р. ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , посилаючись на родинні стосунки та зазначенням свого проживання разом з спадкодавцем, ОСОБА_2 , однією сім`єю на протязі більше п`яти років, доглядом за нею, її похованням. У зв`язку з невизнанням зазначених обставин Таїровською селищною радою, яка мала намір визнати квартиру, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , відумерлою спадщиною, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Таїровської селищної ради про визнання права на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2

18.07.2017 року Овідіопольським районним судом Одеської області розглянув зазначений позов та постановив судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені у повному обсязі, суд визнав факт її проживання з ОСОБА_2 більше п`яти років однією сім`єю та визнав за нею право на спадщину, яке було залишене без змін постановою Одеського апеляційного суду від 10.07.2019 року.

12.02.2020 року ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса з заявою про продовження оформлення спадщини, проте у зв`язку з відсутністю за ОСОБА_2 реєстрації про право власності на 1/2 частини квартири, яка належала її покійній матері, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 було відмовлено, що стало підставою для звернення до суду з позовом до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом, так як вона вважає, що ОСОБА_2 при житті фактично прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті її матері, ОСОБА_3 та перебувала на день своєї смерті, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_1 , її власником.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю на підставі наявних у справі доказів, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити .

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце проведення судового засідання по зазначеній справі, що підтверджується наявними у матеріалах цивільної справи поштовими повідомленнями, проте надав до суду свій відзив, у якому заперечував щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи та надані на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Оаідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 15.10.2016 року та її покійній матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 належало на праві приватної спільної сумісної власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Таїровської селищної ради 13.12.2004 року.

Після приватизації зазначеної квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували своє право спільної сумісної власності у Овідіопольському районному бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 9003094, номер запису 41 у книзі: 5, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.12.2004 року, у якому зазначено, що право спільної сумісної власності у рівних частках по 1/2 у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникла на підставі свідоцтва про право власності від 13.12.2004 року, яке видано на підставі розпорядження органу приватизації за номером 1476 від 08.11.2004 року.

ОСОБА_2 , разом із своєю матір`ю, ОСОБА_3 , були зареєстровані за адресою перебування належної їм квартири з 22.08.1983 року по день своєї смерті, а саме, ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_3, а ОСОБА_2 , до ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджує фактичне прийняття ОСОБА_2 спадщини у вигляді 1/2 частини квартири, що належала ОСОБА_3 , яка відкрилася на день її смерті.

Також судом досліджені судове рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.10.2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10.07.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Таїровської селишної ради про визнання факту проживання разом з ОСОБА_2 однією сім`єю та визнання права на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та складається з квартири АДРЕСА_1 , які підтверджують зазначені у позовній заяві ОСОБА_1 обставини та юридичні факти.

Таким чином, суд вважає, що матеріалами зазначеної цивільної справи та наданими позивачем доказами доведено, що є законні підстави вважати, що ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що складалась з 1/2 частини вищезазначеної квартири, будучі в ній зареєстрована разом з матір`ю, по день своєї смерті, на законних підставах відкрито та безперервно користувалася спадковим майном, з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася у передбачений законодавством строк проте не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину, що не обмежує ОСОБА_1 , прийняти зазначену спадщину у вигляді однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі її права на зазначену спадщину згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.10.2017 року та постанови Одеського апеляційного суду від 10.07.2019 року, яка залишила зазначене судове рішення без змін, та набрало чинності.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із частиною 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкодавця права на спадщину.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини 3 ст.3 Закону України від 01.07.2004 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених у судовому засіданні обставин, оцінивши їх у сукупності суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню .

Керуючись ст. ст. 331, 392, 1216-1218, 1268, 1296 ЦК України, ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, ст.ст.13,16,263,265,272 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.40 Конституції України

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Кочко В.К.