справа № 462/4019/15-ц
УХВАЛА

20 лютого 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючої судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення неустойки та додаткових витрат на утримання дитини

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовом, що був уточнений, в якому зазначила, що вона у 2003р. уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу з відповідачем має доньку ОСОБА_3 , 2004 року народження. За рішенням Франківського районного суду м. Львова з 2005 року з відповідача на її користь на утримання дитини стягненні аліменти у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, просить змінити розмір стягнення аліментів, стягнути додаткові витрати у зв`язку з витраченням коштів на розвиток та лікування доньки у розмірі та стягнути неустойку (пеню) на заборгованість по аліментам.

В судовому засіданні перед початком розгляду справи по суті через канцелярію суду від ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 , якою він просить прийняти до сумісного розгляду зустрічний позов до ОСОБА_1 про звільнення його від сплати заборгованості за аліментами за рішенням Франківського районного суду м.Львова від 28.11.2005 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заперечила щодо спільного розгляду її позовної заяви із зустрічним позовом ОСОБА_2 , оскільки вважає, що такі позовні вимоги не стосуються її предмету позову.

Заслухавши думку учасника справи, оглянувши матеріали справи та зустрічного позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, при цьому суд звертає увагу, що докази, які долучені до позовної заяви, заздалегідь не скеровані стороні по справі, що є порушенням вимог ст.83 ЦПК України.

Суд дійшов висновку, що вказані позови містять різний зміст обставин, які підлягають доказуванню, їх одночасний спільний розгляд є недоцільним і утруднить вирішення даної справи, тому в задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Враховуючи наведене, зустрічну позовну заяву слід повернути особі, яка її подала.

При прийнятті рішення, суд також зважає і на те, що не прийняття зустрічного позову не позбавляє права сторони подати його в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 193, 194, 258, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів відмовити.

Зустрічну позовну заяву з доданими до неї документами повернути відповідачу ОСОБА_2 разом із копією ухвали.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_2 про його право звернутися з вищевказаним позовом до суду в загальному порядку.

Суддя Н.М.Румілова