ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/821/20 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

за участю секретаря - Боднар Р.В.

та учасників справи представника боржника ОСОБА_1 адвоката Гонти М.С.; представника Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хомик Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/14361/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2020 року в справі за поданням головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про примусове проникнення до нежитлового приміщення боржника, постановлену суддею Сливкою Л.М., повний текст ухвали складено 10 липня 2020 року-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (скорочено - державний виконавець відділу ДВС) 09 липня 2020 року звернулася до суду із поданням про примусове проникнення до нежитлового приміщення станції технічного обслуговування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 , для здійснення опису вказаного нежитлового приміщення, що є предметом іпотеки. Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження ВП№54727045з виконання виконавчого напису №12102, виданого 26.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ "Укрсоцбанк" боргу в розмірі 643312,39 гривень.

Державним виконавцем 21 лютого 2020 року рекомендованою кореспонденцією надіслано ОСОБА_1 вимогу державного виконавця, в якій зобов`язано його 04 березня 2020 року о 12 годині з`явитись або забезпечити явку свого представника, за адресою АДРЕСА_2 та надати державному виконавцю доступ до предмету іпотеки для здійснення його опису.

04 березня 2020 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою АДРЕСА_2 та встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено в надані доступу до нежитлового приміщення (станції технічного обслуговування), пояснюючи тим, що немає ухвали суду про примусове проникнення до майна боржника, про що складено акт державного виконавця. Державним виконавцем 22 червня 2020 року повторно, рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення, надіслано ОСОБА_1 вимогу державного виконавця, в якій зобов`язано його 02 липня 2020 року о 12 годині з`явитись або забезпечити явку свого представника, за адресою м.Тернопіль, вул. Гайова, 8 та надати державному виконавцю доступ до предмету іпотеки для здійснення його опису.

Лист з вимогою вручено боржнику, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.

02 липня 2020 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою АДРЕСА_2 та встановлено, що боржник відмовив в надані доступу до нежитлового приміщення (станції технічного обслуговування), мотивуючи відсутністю ухвали суду про примусове проникнення до майна боржника, а також що поскільки АТ «Укрсоцбанк» припинено, то його безпідставно зазначено стягувачем у виконавчих документах.

Посилаючись, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до майна, проте це не дало результатів, а боржник умисно перешкоджає у виконанні, відділ ДВС просив задовольнити подання.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2020 року подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про примусове проникнення до нежитлового приміщення боржника задоволено. Надано дозвіл державним виконавцям Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на примусове проникнення до нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 , для здійснення опису вказаного нежитлового приміщення.

Не погоджуючись із ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що вказана ухвала суду є незаконною, і такою, що прийнята з порушеннями норм процесуального права та підлягає до скасування.

У своїй апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі №607/14361/17 скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання головного державного виконавця відділу ДВС про примусове проникнення до нежитлового приміщення боржника відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, всупереч п.п.4,10 ч.З ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», не перевірив вчинення державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та не з`ясував наявності доказів, які б свідчили, що він, як боржник, умисно ухиляється від виконання рішення суду.

21 лютого 2020 року йому було надіслано вимогу державного виконавця, в якій його зобов`язано 04 березня 2020 року о 12 годині з`явитись або забезпечити явку свого представника, за адресою Гайова, 8 та надати державному виконавцю доступ до предмету іпотеки для здійснення його опису.

Під час виконання 04 березня 2020 року ним було відмовлено виконавцеві в доступі до спірного нежитлового приміщення (станції технічного обслуговування) за адресою АДРЕСА_2 через те, що у виконавчих документах зазначено стягувача - ПАТ «Укрсоцбанк», однак станом на 04.03.2020 така юридична особа припинена.

При повторному виході виконавця з метою опису нежитлового приміщення 02 липня 2020 року зміни у виконавчі документи не внесено, боржник не замінений. Окрім того, за адресою АДРЕСА_2 знаходиться значна кількість об`єктів нерухомого майна, однак у виконавчих документах не зазначено до якого саме об`єкта має бути доступ. А тому він не допустив виконавця до спірного нежитлового приміщення.

Таким чином, звертаючись до суду з поданням про примусове проникнення до володіння боржника, державним виконавцем не надано суду доказів, що боржник умисно ухилився від проведення таких дій, а тому суд безпідставно надав дозвіл державному виконавцю на примусове проникнення до нежитлового приміщення.

Відділ ДВС подав відзив на апеляційну скаргу. Вважає оскаржену ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 року такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу - необгрутнованою та безпідставною і просить відмовити у її задоволенні, а ухвалу залишити без змін.

Відділ ДВС зазначає, що державним виконавцем вживались всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» з метою примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

Матеріали подання державного виконавця містять докази того, що ОСОБА_1 з 05.10.2017 року знає про наявність виконавчого провадження про стягнення із нього заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса в розмірі 643312,39 гривень, та належним чином повідомлений про намір державного виконавця здійснювати виконавчі дії з приводу опису майна боржника, однак свідомо та умисно перешкоджає державному виконавцю проведенню вказаних виконавчих дій, не даючи доступу до належного йому нежитлового приміщення, що зумовлює невиконання рішення суду.

Відділ ДВС вважає, що сама по собі відсутність заміни припиненої юридичної особи стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» у виконавчих документах не є підставою для відмови у наданні дозволу державному виконавцю на примусове проникнення до нежитлового приміщення боржника чи невиконання виконавчого напису нотаріуса в розмірі 643312,39 гривень.

Під час розгляду справи в апеляційному суді представник боржника адвокат Гонта М.С. підтримав апеляційну скаргу в її межах, представник відділу ДВС Хомик Ю.М. Апеляційної скарги не визнала.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи подання державного виконавця та надаючи дозвіл на примусове проникнення до нежитлового приміщення боржника, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що матеріали подання державного виконавця містять докази того, що боржник з 05 жовтня 2017 року знає про наявність виконавчого провадження про стягнення із нього заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса в розмірі 643312,39 гривень, та належним чином повідомлений про намір державного виконавця здійснювати виконавчі дії з приводу опису майна боржника, однак свідомо та умисно перешкоджає державному виконавцю проведенню вказаних виконавчих дій, не даючи доступу до належного йому нежитлового приміщення, що зумовлює невиконання рішення суду.

Колегія суддів не може погодитися із наведеним висновком суду.

Відповідно до положень ст.1 Закону України Про виконавче провадження - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст.3 ч.1 п.1 вищевказаного Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві власності належить нежитлове приміщення, загальною площею 496,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , частина якого, а саме: 274,7 кв.м. перебуває в іпотеці стягувача ПАТ «Укрсоцбанк».

26 червня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12102 про звернення стягнення на частину моторного цеху, зазначеного в генплані під літ. «О», а саме: 1-8 прим., загальною площею 274,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Денисюком І. Л. 21 січня 2005 року за реєстром № 673, зареєстрованим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 26 січня 2005 року за реєстровим № 1734, з метою задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» за договором невідновлювальної кредитної лінії № 770/9-540, укладеним 03 липня 2007 року із ОСОБА_1 в розмірі 643 312,39 гривень.

На виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса 19 вересня 2017 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гурин Р.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54727045.

Також, 19 вересня 2017 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гурин Р.М. винесено постанову про арешт майна боржника.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з участю третіх осіб - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання спірного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2017 року задоволено заяву про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі №607/14361/17 та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 26 червня 2017 року за №12102.

27 грудня 2017 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гурин Р.М. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 27 січня 2020 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року залишено без змін.

12 лютого 2020 державним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.

Як убачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 18 серпня 2018 року за боржником ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 496,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частина якого, а саме: 274,7 кв.м. перебуває в іпотеці стягувача ПАТ «Укрсоцбанк».

21 лютого 2020 року ОСОБА_1 направлено вимогу державного виконавця, в якій боржника зобов`язано 04 березня 2020 року о 12:00 год. з`явитись або забезпечити явку свого представника, за адресою м.Тернопіль, вул. Гайова, 8 та надати державному виконавцю доступ до предмету іпотеки для здійснення його опису.

Як убачається із акта державного виконавця 04 березня 2020 державним виконавцем здійснено вихід за адресою АДРЕСА_2 для опису майна боржника, однак, боржником ОСОБА_1 відмовлено в надані доступу до нежитлового приміщення (станції технічного обслуговування). Із долучених до Акту державного виконавця письмових пояснень боржника ОСОБА_1 убачається, що боржник відмовився надати доступ до нежитлового приміщення, оскільки у представників державної виконавчої служби були відсутні будь-які документи, які, на його думку, необхідні для примусового входження, а також відсутні підстави для примусового входження, оскільки АТ «Укрсоцбанк» ліквідовано і правонаступником не замінено (а.с.29)

Державним виконавцем 22 червня 2020 року направлено ОСОБА_1 вимогу в якій зобов`язано його 02.07.2020 з`явитись або забезпечити явку свого представника, за адресою м.Тернопіль, вул. Гайова, 8 та надати державному виконавцю доступ до предмету іпотеки для здійснення його опису. Стягувачем зазначено ПАТ Укрсоцбанк (а.с.30)

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження стягувача АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк». В ухвалі суду зазначено, що 03 грудня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення АТ Укрсоцбанк та дані про юридичних-осіб-правонаступників: а саме АТ Альфа-Банк. А також вказано, що згідно Автоматизованої системи Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень стан виконавчого провадження №54727045 з виконання виконавчого напису нотаріуса 312102 від 26.06.2017 року, станом на час розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, значиться зупинено (а.с.32-зворот)

02 липня 2020 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою АДРЕСА_2 , однак боржник ОСОБА_1 відмовив у надані доступу до нежитлового приміщення (станції технічного обслуговування), посилаючись, що у виконавчих документах зазначено стягувача ПАТ Укрсоцбанк, однак така юридична особа припинена. (а.с.31)

Про відсутність заміни у виконавчих документах стягувача ПАТ Укрсоцбанк станом на час проведення виконавчих дій держаний виконавець не заперечила.

Судове рішення про надання дозволу на проникнення до житла чи іншого володіння боржника має бути вмотивованим, тобто суду мають бути надані переконливі докази того, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до майна, проте це не дало результатів.

Підставою для такого проникнення є порушення боржником у виконавчому провадженні, встановлених статтею 19 Закону "Про виконавче провадження" обов`язків, які свідчать про ухилення особи від виконання рішення суду.

Таким чином, юридично важливою обставиною при розгляді подання виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, боржник обґрунтовано заперечив щодо примусового проникнення державного виконавця до спірного нежитлового приміщення, мотивуючи, що у виконавчих документах стягувачем зазначена припинена юридична особа, котра не замінена правонаступником і дані про правонаступника до виконавчих документів не внесені.

Окрім того, як зазначив у судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Гонта М.С., у виконавчих документах є суперечності щодо спірного нежитлового приміщення. Так, згідно із виконавчим написом нотаріуса Чуловського В. А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12102 про звернення стягнення на частину моторного цеху, зазначеного в генплані під літ. «О», а саме: 1-8 прим., загальною площею 274,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 . Однак, за адресою АДРЕСА_2 знаходиться значна кількість об`єктів нерухомого майна і необхідно зазначити до якого саме об`єкта має бути доступ. Чого не відображено в акті державного виконавця від 02 липня 2020 року (а.с.31).

З урахуванням вищенаведених обставин, висновок суду про умисне ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання та перешкоджання виконавцю у вчиненні виконавчих дій наданні доступу до спірного нежитлового приміщення не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на законі, ухвала суду є такою, що постановлена з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому, відповідно до п.п.2,4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підлягає скасуванню із постановленням апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні подання державного виконавця про примусове проникнення до нежитлового приміщення боржника.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2020 року скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким у задоволенні подання державного виконавця про примусове проникнення до нежитлового приміщення станції технічного обслуговування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 , для здійснення опису нежитлового приміщення площею 274.07 кв.м, що є предметом іпотеки відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 жовтня 2020 року.

Головуючий: Дикун С.І.

Судді: Костів О.З.

Хома М.В.