У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №5, в м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів ,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_2 подав суду клопотання про призначення комплексної психолого-психіатричної експертизи, вказуючи на необхідність в рамках розгляду справи про визначення місця проживання дитини встановити психічне здоров`я ОСОБА_3 , її психічне ставлення до вчинення протиправних дій щодо малолітнього сина, встановлення її психологічного ставлення до виконання батьківських обов`язків, а також з метою визначення прихильності малолітнього сина сторін до кожного з батьків. ОСОБА_2 просив проведення комплексної психолого-психіатричної експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, та на вирішення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи поставити наступні питання: які психологічні особисті якості та провідні мотиваційні чинники поведінки має ОСОБА_3 .?; в якому зв`язку вони перебувають з обставинами справи?; чи могли індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_3 суттєво вплинути на її поведінку під час реалізацією або не реалізацією нею батьківських прав? чи страждає ОСОБА_3 психічним захворюванням? Якщо так, то яким?; якщо ОСОБА_3 не страждає психічним захворюванням, то чи має вона якісь відхилення у нервово-психічному стані ?; якщо ОСОБА_3 не має психічної хвороби, то чи має вона ознаки розумових відхилень ( недоумства ), якими вони є, яка ступінь та форма цих розумових відхилень (недоумства) ?; чи здатна вона з врахуванням рівня та особливостей її розумового розвитку, правильно розуміти значення своїх конкретних дій щодо дитини та їх наслідки ?; який рівень її загального розвитку в психологічному відношенні ?; чи має вона здібності логічно мислити та орієнтуватися в ситуації ?; чи може вона у повній мірі розуміти значення своїх дій щодо створення перешкод дитині на контакт з батьком, а також ухилення від виконання своїх обов`язків щодо дитини та керувати ними ?; яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батьків (зазначити, якщо треба, одного чи обох із них), особливості їх виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини?; яким чином можуть вплинути умови виховання кожного з батьків на психологічний стан та розвиток дитини?; чи спроможна малолітня дитина з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища надавати оцінку відношенню кожного з батьків до неї, виявляти прихильність до когось з батьків?; чи є доцільним в інтересах дитини зменшення контактів з батьком (або зміна місця проживання дитини), з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку?; який вплив на психологічний стан дитини може здійснювати її батько / матір?; з ким (з батьком чи з матір`ю) дитина бажає проживати?; якими індивідуально-психологічними властивостями характеризується особистість батька / матері дитини?; який психологічний вплив виявляє (може виявляти) поведінка батька / матері на психічний стан і розвиток малолітньої дитини?; чи має батько / матір дитини, з урахуванням його індивідуально-психологічних властивостей, інтелекту, властивостей емоційно-вольової сфери, спрямованості особистості необхідні для виховання дитини психолого-педагогічні якості?; чи вплине, а якщо «так», то яким чином, зміна умов проживання, виховання та оточення малолітньої дитини на її психологічний стан у випадку визначення місця (Т. 2 а.с. 82-88).

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник підтримали клопотання.

ОСОБА_1 та її представник заперечили призначення експертизи.

Представник третьої особи заперечила заявлене клопотання.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

З`ясувавши думку учасників судового процесу щодо заявленого клопотання про призначення експертизи, суд прийшов до висновку, що дане клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Закон України «Про захист персональних даних» регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У відповідності до ст.7 Закону України «Про персональні дані» забороняється обробка персональних даних, що стосуються здоров`я, статевого життя, біометричних або генетичних даних.

Порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних на обробку цих даних (ст. 16 ЗУ «Про персональні дані»).

Статтею 7 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов.

Отже, за відсутності згоди ОСОБА_1 щодо обробки її персональних даних, що стосують її здоров`я, суд вважає протиправним збирати дані про особу, які є конфідеційними. Крім того, заявляючи клопотання про призначення комплексної психолого-психіатричної експертизи щодо стану здоров`я матері дитини, ОСОБА_2 не навів жодного доказу/прикладу негативних явищ психічного стану матері дитини, факту психічних розладів у матері чи дитини. Єдиним обгрунтуванням заявленого клопотання є твердження сторони про вчинення перешкод батьку у вихованні сина. Однак вказаний факт є не встановленим у визначеному Законом порядку.

Згідно ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Слід зазначити, що ОСОБА_2 в клопотанні про призначення експертизи пропонує експерту вирішити питання, /«чи є доцільним в інтересах дитини зменшення контактів з батьком (або зміна місця проживання дитини), з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку?»/, які не входять до предмету доказування.

Також, ОСОБА_2 , серед іншого, просить провести еспертизу щодо визначення своїх індивідуально-психологічних властивостей, просить визначити психологічний вплив поведінки батька на психічний стан і розвиток малолітньої дитини. Однак, сторона у справі не була позбавлена можливості подати будь-які висновки щодо свого психологічного стану, а отже сторона безпідставно покладає на суд обов`язок збирання доказів з даного приводу.

З огляду наведеного, суд вважає, що клопотання про призначення комплексної психолого-психіатричної експертизи не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.11,12,80,81, 84, 182 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити представнику ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , в задоволенні клопотання про призначення комплексної психолого-психіатричної експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та апеляційному оскарженню не підлягає.

СуддяО. Я. Ярмола