Справа № 159/4671/20
Провадження № 2-о/159/139/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судових засідань Бакай Л.О.,

з участю заінтересованої особи - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

11.09.20 р. позивач звернувся до суду із вказаною вище заявою, просить видати обмежувальний припис щодо заінтересованої особи як кривдника з визначенням таких заходів тимчасового обмеження прав останньої та покладення на неї обов`язків строком на 6 міс., а саме:

- заборона перебувати у місці його проживання (перебування);

- заборона наближатися на відстань не менше 100 м до його місця проживання (перебування), інших його місць частого відвідування;

- заборона переслідувати його та в будь - який спосіб спілкуватися з ним. Просить також виконати вимоги ч. 2 ст. 350 - 8 ЦПК України в частині повідомлення уповноваженого підрозділу органів НП України. Свої вимоги обґрунтовує, тим, що впродовж періоду: з 2014 по 2020 р. р. заінтересована особа у справі - його колишній зять, який раніше проживав спільно з ним у кв. АДРЕСА_1 , систематично та повторно, у стані алкогольного сп`яніння вчиняє домашнє насильство щодо нього, зокрема, як по його місцю проживання, зокрема, так і в інших місцях, які він часто відвідує. Так 15.02.15 р. заінтересована особа у справі облила його зеленкою з ціллю образи; 31.12.19 р. в ході телефонної розмови погрожувала йому фізичною розправою та виражалась на його адресу нецензурною лайкою; 23.01.20 р. не виконала вимог обмежувального припису Ковельського міськрайсуду Волинської області від 17.01.20 р.; 21.06.20 р. виражалась на його адресу нецензурною лайкою, а також вчинила ряд насильницьких дій щодо членів його сім`ї - його дочки, внуків. Таке мало місце, зокрема, 13.09.14 р., 30.01.19 р., 10.01.20 р., 21.06.20 р.. У іншому місці, яке він відвідує часто, 08.09.19 р. заінтересованою особою у справі вчинено щодо нього протиправні дії, що кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України та провадження щодо чого з 09.12.19 р. і на даний час перебуває на розгляді Ковельського міськрайсуду Волинської області; 06.08.20 р. - вчинено самоуправство всупереч рішенню суду від 18.08.20 р. - заволодіння т/з, що є у його володінні. Зазначає, що наведене вище свідчить про наявність ризику, можливого повторення домашнього насильства, що негативно відображається на його психологічному стані. Вказані вище факти вчинення протиправних дій заінтересованою особою у справі встановлені судовими рішеннями. Покликаючись на ч. 1 ст. 316, ст. 317, ч. ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ч. 7 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», просить заяву задовольнити.

Заявник у судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав. Він же попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник заявника - адвокат - у судове засідання також не з`явилась, хоча належно повідомлена. Причиною неявки у своїй заяві повідомила - участь у кримінальному провадженні. Просила розгляд справи відкласти.

Попередньо - 17.09.20 р. - заявником спільно із його представником - адвокатом подано до суду письмові пояснення по суті заяви, що є аналогічними викладеним у самій заяві, а також - клопотання про поновлення строку на подання доказів у справі, що задоволенню не підлягає, так як причина їх неподання із заявою чи на початку судового засідання у справі, не є поважною.

Заінтересована особа у судовому засіданні заявлених вимог не визнала та суду пояснила, що із заявником має неприязні стосунки біля 1 р. через автомобіль його матері. Він із заявником спілкується тільки у судах та при поліції, всіляко уникаючи іншого спілкування. Заявник його оговорює. Він не заперечує фактів протиправних діянь щодо заявника, що зафіксовані судовими рішеннями, так як себе оговорив заради своєї колишньої дружини - дочки заявника. Він проживає у АДРЕСА_2 , фактично мешкає у АДРЕСА_3 у квартирі бабусі його колишньої дружини, у будинку, частина якого належна заявникові. Однак заявник проживає у м. Ковелі Волинської області, по бульв. Лесі Українки та туди не навідується, тому вони не мають зайвого спілкування.

Заслухавши пояснення заінтересованої особи, врахувавши спільні письмові пояснення заявника та його представника - адвоката, що подані до суду 17.09.20 р., дослідивши письмові докази у справі, на яких ґрунтується заява, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, у їх сукупності і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до часткового задоволення з огляду на нижче наведене.

Так відповідно до ч. 1 ст. 350 - 1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.

Заявник проживає у м. Ковелі Волинської області, по АДРЕСА_4 .

Відповідно до ст. 350 - 6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Судом при розгляді справи встановлено такі фактичні обставини та зміст виниклих правовідносин.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Заявник та заінтересована особа з 07.08.20 р. є, відповідно, колишнім тестем та колишнім зятем стосовно один одного та особами, на яких, у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Наведена вище обставина стверджується копією рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 02.04.20 р. у цивільній справі № 159/149/20 провадження № 2/159/349/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, що набрало законної сили 07.08.20 р.; копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , батьком якої є заявник у розглядуваній справі.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру; особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь - якій формі; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь - якій формі.

Згідно з наданими заявником копіями:

- постанови судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 16.03.15 р. у справі № 159/1 198/15 - ц провадження № 3/159/445/15 про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ст. 173 КУпАП, ОСОБА_1 15.02.15 р. вчинив щодо ОСОБА_2 хуліганські дії у громадському місці;

- постанови судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 15.05.20 р. у справі № 159/464/20 провадження № 3/159/1 225/20 про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП, ОСОБА_1 визнавався винуватим у тому, що 31.12.19 р. вчинив щодо ОСОБА_2 домашнє насильство під час спілкування по телефону;

- постанови судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 22.07.20 р. у справі № 159/3 255/20 провадження № 3/159/1 999/20 про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 173 - 2 КУпАП, ОСОБА_1 21.06.20 р. вчинив щодо ОСОБА_2 домашнє насильство.

Аналізуючи вказані вище докази, суд приходить до висновку, що заінтересована особа є такою, що визнана винуватою у вчиненні протиправних дій, а також - домашнього насильства - саме стосовно заявника та систематично.

Заінтересована особа у судовому засіданні вказаних вище фактів не заперечила.

Суд також враховує копії тих судових рішень, що були прийняті 17.01.20 р., 26.02.20 р., 07.02.20 р. щодо ОСОБА_1 стосовно його неправомірних дій по відношенню до членів родини заявника, як побічний доказ на обґрунтування вимог заявника у розглядуваній справі.

Разом з тим суд відкидає такі докази, надані на підтвердження доводів заявника, як копія ухвали слідчого судді від 11.09.19 р., копія висновку експерта, копія ухвали суду від 09.12.19 р. про призначення судового засідання у кримінальному провадженні № 120 190 301 100 016 87, що внесено у ЄРДР 09.09.19 р.; копію витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 120 200 351 100 001 31 від 07.08.20 р.; копію ухвали слідчого судді від 18.05.20 р. у кримінальному провадженні; копії судових рішень щодо вчинення ОСОБА_1 протиправних діянь щодо сторонніх для заявника осіб - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - як такі, що не доводять предмету, що підлягає доказуванню у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з ч. 2 ст. 26 зазначеного вище Закону, обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь - який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

З наявних у справі доказів та аналізу положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» судом достовірно встановлено, що заінтересована особа як кривдник систематично вчиняє домашнє насильство по відношенню до заявника як свого колишнього тестя та постраждалого. Діяння заінтересованої особи як кривдника за своїм характером є умисними.

Суд також приймає до уваги систематичність протиправних діянь заінтересованої особи як кривдника у вигляді домашнього насильства щодо заявника, характер неприязних стосунків, що склались та існують між ними ще з 2015 р.; вік заявника та ступінь негативного впливу протиправних діянь з боку кривдника на психічне здоров`я заявника, а також його певну незахищеність від діянь кривдника.

Суд також враховує, що між цими учасниками є, також, судові спори з приводу майна - автомобіля, що знаходить своє відображення і у доказах, наданих заявником, а також - зазначено заінтересованою особою у поясненнях суду.

Таким чином суд приходить до висновку про існування обґрунтованих ризиків щодо повторення в подальшому протиправних дій з боку кривдника по відношенню до свого колишнього тестя - заявника у справі - у вигляді домашнього насильства.

Суд схиляється до того, що запропонований заявником вид заходу тимчасового обмеження прав кривдника, дійсно, буде дієвим задля превенції фактів подальшого домашнього насильства щодо нього з боку кривдника.

А тому, за таких обставин, суд визначає пріоритетним право заявника на дієвий, ефективний та невідкладний захист у виниклих випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства та, оцінивши існуючі ризики, приходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису та застосування у відношенні до заінтересованої особи як кривдника заходу тимчасового обмеження його прав у вигляді:

- заборони наближатись на відстань не менше 100 м до його місця проживання, та інших його місць частого відвідування - місця розташування його власності - житла;

- заборони переслідувати його та у будь - який спосіб спілкуватися з ним, крім як у встановлений законом спосіб в ході досудового чи судового провадження у кримінальному провадженні, учасниками якого вони обидвоє є, тим самим задовольнивши заяву частково.

Приймаючи таке рішення, суд враховує, що встановлений судом та доведений заявником факт домашнього насильства та адмінправопорушення з боку кривдника щодо заявника мав місце:

- поблизу місця проживання заявника,

- при спілкуванні по телефону із заявником,

- по місцю розташування вказаної вище нерухомості заявника.

Суд вважає не доведеним заявником те, що є підстави для застосування таких заходів по відношенню до таких місць, що визначені заявником як такі, які він часто відвідує, як магазин, пошта, школа, медзаклад та інші - невизначені, вважаючи, що до таких місць, крім місця проживання заявника, слід віднести лише місце розташування його нерухомості у с. Вербці Ковельського району Волинської області.

У відповідності до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Приймаючи до уваги обставини справи та спільні письмові пояснення заявника та його представника - адвоката, пояснення заінтересованої особи, що надані суду, суд приходить до висновку про необхідність застосування у відношенні до заінтересованої особи як кривдника заходу тимчасового обмеження його прав на строк 3 місяці, який суд вважає достатнім, тим самим, задовольнивши заяву частково.

Задовольняючи заяву частково, суд також зазначає, що така вимога заявника як виконання судом вимоги ч. 2 ст. 350 - 8 ЦПК України в частині повідомлення уповноваженого підрозділу органів НП України, не є вимогою в сенсі виду заходу тимчасового обмеження прав кривдника, тому у цій частині заява до задоволення також не підлягає.

Керуючись ст. 350 - 6, ч. 2 ст. 350 - 8 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно заінтересованої особи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме:

- заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк 3 (три) місяці наближатись на відстань не менше 100 м до місця проживання заявника як постраждалої особи - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та до місця розташування його власності - квартири АДРЕСА_5 - нині АДРЕСА_3 як до місця, яке є місцем частого відвідування заявника;

- заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк 3 (три) місяці переслідувати заявника як постраждалу особу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у будь - який спосіб спілкуватися з ним, крім як у встановлений законом спосіб в ході досудового чи судового провадження у кримінальному провадженні, учасниками якого вони обидвоє є.

Обмежувальний припис видати строком на 3 (три) місяці.

В решті у задоволенні заявлених вимог - відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копію даного рішення направити Ковельському ВП ГУ НП у Волинській області для взяття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , на профілактичний облік та -Ковельській міській раді Волинської області - для відома.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Повне найменування учасників справи:

заявник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і н. НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 ;

представник заявника - адвокат Демчук Ніна Володимирівна, адреса: АДРЕСА_7 ;

заінтересована особа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_8 .

Головуючий:І. М. Логвинюк