Справа № 428/931/20
Провадження № 2/428/1334/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Шубочкіної Т.В,

за участю секретаря судового засідання Шолкової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона є донькою відповідача та на теперішній час навчається на першому курсі денної форми навчання Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет (м. Одеса) імені К.Д. Ушинського», без отримання стипендії, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється, тому вона звернулася з цим позовом до суду. Просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до припинення навчання, тобто до 30.06.2023 або раніше, або до досягнення нею 23 років, за виключенням періоду канікул у зимовий та літній періоди.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11.02.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний запис № 85. Батьком записаний ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_3 .

Відповідно до копії довідки № 190 19/20, виданою 14.01.2020 ДЗ «Південноукраїнський національний педагогічний університет (м. Одеса) імені К.Д. Ушинського» IV рівня акредитації, ОСОБА_1 дійсно є студенткою 1 року навчання 3 групи факультету початкового навчання, денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023.

Суд вважає, що ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги, оскільки вона дійсно навчається у ДЗ «Південноукраїнський національний педагогічний університет (м. Одеса) імені К.Д. Ушинського» на денній формі навчання та у зв`язку із цим не працює, стипендію не отримує.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання від відповідача матеріальної допомоги на його утримання у зв`язку з продовженням навчання. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Задовольняючи позов та визначаючи частку заробітку від доходу, яку потрібно стягувати з відповідача на користь позивача в якості аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 ЦПК України, враховує повне визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Суд також враховує, що сторонами не надано доказів наявності у відповідача інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, або наявності інших обставин, що мають істотне значення та можуть свідчити про неможливість надавання відповідачем матеріальної допомоги дочці, яка продовжує навчання.

За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, а також те, що повнолітня дочка відповідача потребує від нього матеріальної допомоги, а також матеріальне становище сторін, згідно з яким, на думку суду, відповідач має стабільний заробіток і може надавати таку допомогу, але не надає її у добровільному порядку, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню. При цьому визначення розміру аліментів у 1/4 частці від всіх видів доходу відповідача щомісячно є справедливим з огляду на встановлені судом обставини справи, а також з огляду на те, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно,починаючи з 03 лютого 2020 року і до припинення ОСОБА_1 навчання, а саме до 30.06.2023 року , за виключенням періоду канікул у зимовий та літній періоди, або до досягнення дитиною 23-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 840 (сімсот шістдесят вісім) грн. 80 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання:АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Т. В. Шубочкіна