Постанова

Іменем України

12 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 753/8556/19

провадження № 61-19409св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» на постанову Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Гаращенка Д. Р., Ратнікової В. М., Левенця Б. Б.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (далі - ТОВ «ФК «Женева») звернулося до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Заява мотивована тим, що 03 квітня 2007 року між Акціонерним товариством (далі - AT) «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Інкрістар» було укладено кредитний договір № 010/14/043, відповідно до умов якого товариству відкрито невідновлювану кредитну лінію з лімітом 7 000 000 доларів США строком до 31 березня 2014 року.

Зазначало, що в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, між AT «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» було укладено договір іпотеки від 03 квітня 2007 року № 10/14/03/043/1, відповідно до умов якого іпотекодавець передав у заставу (іпотеку) належне йому нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю (літ. Г), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , загальною площею 6 013,60 кв. м.

19 листопада 2018 року ТОВ «ФК «Женева» набуло у власність всі належні AT «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги за кредитним договором від 03 квітня 2007 року № 010/14/043 та всі належні AT «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги за договором іпотеки від 03 квітня 2007 року № 010/14/03/043/1 зі змінами, доповненнями та додатковими угодами до нього.

Вказувало, що є кредитором боржника ТОВ «Західбудінвест компані консалтинг», керівником та засновником якого є ОСОБА_1 , який вчинив дії щодо доведення юридичної особи боржника до банкрутства.

Стверджувало, що має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 про часткове стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором від 03 квітня 2007 року № 010/14/043 у розмірі 8 000 000 грн.

Вважало, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення судом позовних вимог товариства.

Ураховуючи наведене, ТОВ «ФК «Женева» просило суд забезпечити майбутні позовні вимоги до ОСОБА_1 у межах ціни позову - 8 000 000 грн шляхом накладення арешту на все рухоме майно, у тому числі: частки в статутному капіталі товариств, що належать на праві власності ОСОБА_1 : 61% частки у статутному капіталі ТОВ «АРЕНА-МЕДІА ЕКСПЕРТ» (); 94% частки у статутному капіталі ТОВ «МЕКС20» (); 45% частки у статутному капіталі ТОВ «МЕКС АДВЕРТАЙЗИНГ» (); грошові кошти, які знаходяться на рахунках ОСОБА_1 , що будуть виявлені під час виконання заходів забезпечення позову; на все нерухоме майно, у тому числі, на: садовий будинок за адресою АДРЕСА_3 та земельну ділянку з кадастровим номером :04:031:0014 (реєстраційний номер 231); житловий будинок, за адресою АДРЕСА_4 (реєстраційний номер 224) та земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0176 (реєстраційний номер 231); земельну ділянку з кадастровим номером :04:031:0049, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада (реєстраційний номер 231); земельну ділянку з кадастровим номером :04:031:0049, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, Садове товариство «Медик-3» (реєстраційний номер 31); земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5065, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер 24); земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0176, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер 24); 1/4 частину квартири АДРЕСА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року заяву ТОВ «ФК «Женева» про забезпечення позову до його пред`явлення задоволено.

Накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_1 , а саме: 61% частки у статутному капіталі ТОВ «АРЕНА-МЕДІА ЕКСПЕРТ» (); 94% частки у статутному капіталі ТОВ «МЕКС20» (); 45% частки у статутному капіталі ТОВ «МЕКС АДВЕРТАЙЗИНГ» ().

Накладено арешт на все нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме: садовий будинок за адресою Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада , Садове товариство «Медик-3», будинок 20,21 та земельну ділянку з кадастровим номером :04:031:0014 (реєстраційний номер 231); житловий будинок, за адресою АДРЕСА_4 (реєстраційний номер 224) та земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0176 (реєстраційний номер 231); земельну ділянку з кадастровим номером :04:031:0049, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада (реєстраційний номер 231); земельну ділянку з кадастровим номером :04:031:0049, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, Садове товариство «Медик-3» (реєстраційний номер 31); земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5065, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер 24); земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0176, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 (реєстраційний номер 24); 1/4 частину квартири АДРЕСА_5 (реєстраційний номер 36431457).

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що, враховуючи предмет та підстави спору, який виник між сторонами, та співмірність обраного позивачем виду забезпечення позову із заявленими вимогами, законних прав та інтересів відповідача порушено не буде, застосований захід не перешкоджатиме йому користуватись майном, а відтак суд дійшов висновку про достатність підстав для задоволення заяви про забезпечення даного позову в частині накладення арешту на все рухоме майно - частки в статутному капіталі товариств та нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Женева» про забезпечення позову до його пред`явлення відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що заява позивача про забезпечення позову до його пред`явлення належно не вмотивована, не обґрунтована належними доказами, не наведено жодних доказів, що існує реальна загроза невиконання рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, суд врахував, що ТОВ «ФК «Женева» подало позов до ОСОБА_1 , проте ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 вересня 2019 року провадження у цивільній справі було закрито та роз`яснено позивачу його право на звернення із відповідною заявою до Господарського суду м. Києва.

З огляду на зазначене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що незастосування вказаних у заяві ТОВ «ФК «Женева» заходів забезпечення позову до його пред`явлення, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2019 року до Верховного Суду, ТОВ «ФК «Женева», посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд надав неправильну правову оцінку доводам заяви про забезпечення позову до його пред`явлення, помилково скасувавши законну і обґрунтовану ухвалу суду першої інстанції.

Вважає, що в заяві наведені достатні обґрунтування для її задоволення, оскільки існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відзив на касаційну скаргу подано не було.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 06 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2020 року справу призначено до розгляду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ТОВ «ФК «Женева» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги його висновків не спростовують.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4).

Крім того, пунктами 1-4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасовуючи ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року, апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Женева» про забезпечення позову до пред`явлення позову, дійшов обґрунтованого висновку про те, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України) та заявником, відповідно до вимог статей 76-81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що обраний ним спосіб забезпечення позову до його пред`явлення - накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти керівника та засновника ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» ОСОБА_1 є адекватними, співмірними та ефективними заходами забезпечення прав та законних інтересів сторін при вирішенні спору по суті в розумінні статей 149-150 ЦПК України.

Апеляційний суд правильно вказав, що накладаючи арешт на частку у статутному капіталі товариств, що належать на праві власності ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував, що забезпечення позову призведе до порушення прав третіх осіб (засновників, співвласників товариств), які не зазначені заявником у поданій заяві та порушення збалансованості інтересів сторін.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій про те, щоухвала районного суду не містить мотиву і обґрунтування існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення майбутнього позову та посилання на відповідні обставини і належні докази того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Суд касаційної інстанції також погоджується з тим, що ТОВ «ФК «Женева» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 з пропуском встановленого частиною четвертою статті 152 ЦПК України десятиденного строку для пред`явлення позову у разі подання заяви про забезпечення позову до його пред`явлення, а ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 вересня 2019 року провадження у справі за позовом ТОВ «ФК «Женева» до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг», про стягнення часткової заборгованості, закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України та роз`яснено позивачу право звернення із відповідною заявою до Господарського суду м. Києва.

Ураховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що незастосування вказаних у заяві ТОВ «ФК «Женева» заходів забезпечення позову до його пред`явлення може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Доводи касаційної скарги про те, що оскаржуване судове рішення є незаконними та ухвалене з порушенням норм процесуального права є безпідставними, оскільки апеляційним судом обґрунтовано, повно та всебічно досліджено обставини справи та правильно визначено, що заява про забезпечення позову до його пред`явлення задоволенню не підлягає.

Посилання заявника на висновки, викладені в окремій думці судді Київського апеляційного суду Гаращенка Д. Р. від 02 жовтня 2019 року, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що окрема думка судді виноситься суддею від власного імені та не має юридичної сили, відповідно не породжує юридичних наслідків.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість його судового рішення не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Б. І. Гулько Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк