Провадження № 2/229/1008/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Король І.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про порушення прав у користуванні сумісною власністю та відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , а 16 червня 2020 - з уточненим позовом про захист порушених прав у користуванні сумісною власністю та відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В позові вказав, що 22 січня 2020 року він виявив в квартирі, в якій він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідач ОСОБА_2 зняв з газової плити, яка встановлена на кухні, деякі деталі, що унеможливлюють користування цією плитою. Таким чином, ця квартира перестала бути упорядкованою, така дії відповідача викликають незручності у користуванні квартирою. матеріальну шкоду, нанесену йому відповідачем, ОСОБА_1 оцінює у сумі 960,50 грн. за кожен місяць з моменту, коли він втратив можливість користуватися газовою плитою, до часу приведення її до робочого стану. Також просить стягнути з відповідача компенсацію моральної шкоди, нанесеної йому, у розмірі 7000 грн. До того ж просить визнати дії відповідача незаконними і зобов`язати його усунити за свій рахунок допущенні порушення, а саме привести газову плиту до робочого стану та розпломбувати кран перекриття газу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою позовну заяву, вказав, що квартира за вищевказаною адресою знаходиться у спільній частковій власності його та відповідача. Йому належить 1/3 частка, відповідачу -2/3. Через дії відповідача він не може користуватися квартирою в повній мірі, оскільки відповідач познімав з плити пальники та ручки. Позивач був вимушений викликати працівників Дружківського УГГ, які запломбували кран підводу газу. Матеріальна шкода нарахована ним з розміру мінімальних необхідних затрат на купівлю продуктів харчування, які він може понести в будь-який час. На теперішній час він не може надати докази понесення витрат. Моральна шкода складається з того, що він до сих пір страждає через дії відповідача, приходить у квартиру тільки щоб полити квіти. Проживає він у іншій квартирі, яка також є його частковою власністю.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, пояснив, що квартирі за адресою: АДРЕСА_1 позивач не проживає. В квартирі відсутній унітаз, який розбив позивач, також вій зняв раковину та кухні. На кухні відсутнє підведення водопостачання. Деталі з газової плити відповідач зняв з тієї причини, що позивач не дотримується порядку та не підтримує чистоту у квартирі. Кримінальне провадження відносно нього за заявою позивача було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України. Відповідач вказав, що жодних матеріальних витрат позивач не поніс, а тому стягувати їх на його користь немає підстав. Це ж стосується і моральної шкоди. Просить у позові відмовити.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Отже, для того, щоб встановити порядок користування квартирою співвласники мають право укласти договір, в якому виділити у користування окремі кімнати та розподілити між собою права та обов`язки. У випадку, коли співвласники не досягли згоди щодо порядку користування квартирою, існує можливість звернутися з відповідним позовом до суду.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ N 7 від 04.10.91 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами, що газова плита, яка встановлена в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , належить саме йому, і що своїми діями відповідач ОСОБА_2 наніс матеріальну шкоду майну, що належить позивачу.

Позивач ОСОБА_1 не надав суду належного обґрунтування та розрахунку завданої йому матеріальної шкоди. Він взагалі вказав, що на час розгляду справи він ще не поніс жодних витрат, а ймовірно може їх понести вподальшому.

Суд вважає, що дії відповідача неможливо визнати незаконними, оскільки це не доведено ані матеріалами цивільної справи, ані матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_1 . До того ж, вищевказане кримінальне провадження було закрито через відсутність в діях відповідача ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України.

Керуючись ст. ст. 2, 10-12, 80, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про порушення прав у користуванні сумісною власністю та відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 жовтня 2020 року.

Cуддя: С. О. Рагозіна