УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2020р. до суду надійшла заява, в якій заявник ОСОБА_1 просить встановити факт його родинних стосунків з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, а саме те, що він є сином померлого. Встановлення цього факту йому необхідно для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті батька. Після смерті батька він у встановлений строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, які підтверджують його родинні стосунки з спадкодавцем. Зокрема, в свідоцтві про його народження батьком записаний ОСОБА_4 , однак свідоцтво про смерть підтверджує смерть ОСОБА_4 . Така помилка в написані по батькові могла статися через некоректний переклад з російської мови на українську мову при заміні батьком паспорта громадянина СРСР на паспорт громадянина України. Іншим чином виправити цю помилку на даний час неможливо. У зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з цієї заявою.

Ухвалою суду від 14.07.2020р. відкрито окреме провадження у цивільній справі за цією заявою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 свої вимоги підтримав повністю.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила та пояснила, що у неї є сумніви щодо достовірності доданих заявником ОСОБА_1 до свої заяви копій свідоцтва про встановлення батьківства та свідоцтва про його народження, згідно з якими ОСОБА_4 є батьком заявника. Вказані документи видані в один день, без відома померлого ОСОБА_4 , не за місцем народження заявника. Цих документів недостатньо для визнання родинних стосунків. Жодних інших доказів заявником не надано, а померлий ОСОБА_4 за свого життя не визнавав свого батьківства. З заявником він фактично не спілкувався, мешкав один, іншої родини не мав. При цьому, усі документи містять його по батькові саме як « ОСОБА_5 », а не як « ОСОБА_6 ». Вона є його племінницею, останні роки здійснювала догляд за ним, поховала. В установлений строк також подала заяву про прийняття спадщини після смерті дядька, але на даний час свідоцтво про право на спадщину не оформила, оскільки із аналогічною заявою звернувся заявник. Вважає, що заявник повинен підтвердити те, що він дійсно є сином померлого, щоб отримати спадщину.

Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293, 315 ЦПК України в порядку окремого провадження суд вправі встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення, зокрема, факт родинних відносин.

Згідно з п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням

спору про право.

Отже, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір - це суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Як зазначає заявник ОСОБА_1 , встановлення факту родинних відносин між ним та його батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно йому для оформлення свого права на спадщину, яка відкрилась після смерті останнього.

Також судом встановлено, що в установлений строк заявник ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , але постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Свіржевської Т.Б. від 10.01.2020р. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документів, які б підтверджували родинні стосунки між ним та спадкодавцем ОСОБА_4 , а саме те, що вони є батьком та сином.

Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Разом з тим, ч.1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

При цьому, для спадкування за законом має значення встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем.

Згідно з п.2,23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи вищевказане, беручи до уваги, що нотаріус відмовив ОСОБА_1 в оформленні права на спадщину за законом, крім нього на спадщину претендують інші особи, зокрема, заінтересована особа ОСОБА_3 і вона заперечує родинні стосунки між заявником ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_4 , а відтак і його право на спадкування за законом, тобто встановлення факту родинних відносин заявника зі спадкодавцем може вплинути на права та обов`язки інших спадкоємців, суд вважає наявним у даному випадку спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

На підставі вищевикладеного, зазначену заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.2,258-261,293,315 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що він має право звернутися до суду з цими вимогами за правилами позовного провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складений 05.10.2020р.

Суддя Н.А.Мурашова

02.10.2020