Справа № 194/357/20
Номер провадження № 2/194/188/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Виходцевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом. Пізніше надав суду уточнену позовну заяву, яку мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Інші 2/3 частини зазначеної квартири належать йому та його матері ОСОБА_3 по 1/3 частині кожному. Спадкоємцем першої черги після смерті батька є його дружина, тобто мати позивача - ОСОБА_3 . Його мати постійно проживала з чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 , тобто спадщину після смерті чоловіка прийняла, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 , та після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Він є спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті матері, подавши у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори від 03 грудня 2019 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно його батька, оскільки він в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини не подав. Просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 разом зі спадкодавцем чоловіком ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ним право власності на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, уточнений позов підтримує та просить його задовольнити. В попередніх судових засіданнях зазначив, що батьки за своє життя жили разом, але місце їх реєстрації було різним.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, уточнений позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача Тернівської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, покладається на рішення суду.

Третя особа державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без представника нотаріальної контори.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , видане міським бюро ЗАГС м. Тернівка Дніпропетровської області 08 січня 1981 року.

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 25 листопада 2006 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 25 листопада 2006 року, актовий запис № 301, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу відповідно ОСОБА_4 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 27 лютого 1995 року, виданого Тернівським УЖКГ об`єднання Павлоградвугілля, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 по 1/3 частки квартири кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 22 травня 2013 року, актовий запис № 177.

Згідно акту від 28 травня 2013 року, складеного комісією в складі начальника ЖРЕУ-1 Байдик Л.А., начальника ЖРЕУ-2 Гайдар А.В., паспортиста абонентського відділу КП «ТЖКП» Осінньої Н.В., за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 мешкала разом з чоловіком ОСОБА_2 до дня його смерті, вели спільне господарство, піклувалася ним та здійснила поховання за власний рахунок, перебувала на його утриманні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 23 липня 2019 року, актовий запис № 238.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 лютого 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтока З.В., спадкоємцем 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 та належала ОСОБА_3 ,1939 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її син ОСОБА_1 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 лютого 2020 року, власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину є ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови про відмову вчинити нотаріальну дію від 03 грудня 2019 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подавав, документи, які підтверджують постійне проживання зі спадкодавцем не надав.

Державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області на виконання ухвали суду надана копія спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з заявою про видачу йому постанови про відмову вчинити нотаріальну дію для звернення до суду. Дані щодо наявності інших спадкоємців відсутні. Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради від 12 листопада 2019 року вих. № 3844, ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 та разом з ним на день смерті нікого зареєстровано не було.

Державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області на виконання ухвали суду надана копія спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , з якої вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 подав ОСОБА_1 , дані щодо наявності інших спадкоємців відсутні. Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради від 12 листопада 2019 року вих. № 3845, ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та разом з нею на день смерті нікого зареєстровано не було.

Відповідно до інформації відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради від 16 липня 2020 року вих. №1776, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з нею на день смерті нікого зареєстровано не було.

Відповідно до інформації відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради від 16 липня 2020 року вих. №1777, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 та разом з ним на день смерті нікого зареєстровано не було.

На виконання ухвали суду відділ з питань перерахунків пенсій №14 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало суду: копію акту від 28 травня 2013 року з якого вбачається, що він складений комісією в складі начальника ЖРЕУ-1 Байдик Л.А., начальника ЖРЕУ-2 Гайдар А.В., паспортиста абонентського відділу КП «ТЖКП» Осінньої Н.В., про те, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 мешкала разом з чоловіком ОСОБА_2 до дня його смерті, вели спільне господарство, піклувалася ним та здійснила поховання за власний рахунок, перебувала на його утриманні; копію довідки № 1067 від 28 травня 2013 року, виданої абонентським відділом КП «ТЖКП» про те, що ОСОБА_3 , 1939 року народження, дійсно проживає на території АДРЕСА_1 , чоловік ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті мешкали разом.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він мешкає в кв. АДРЕСА_5 , та знає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно мешкали разом в кв. АДРЕСА_3 , потім ОСОБА_6 помер, точної дати не пам`ятає, ховала його ОСОБА_7 . За їх іншу квартиру він нічого не знає.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає в кв. АДРЕСА_6 , та знає, що ОСОБА_2 помер в квартирі АДРЕСА_3 , дату його смерті не пам`ятає, на час своєї смерті він мешкав з дружиною ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає в кв. АДРЕСА_7 , та знає, що ОСОБА_2 помер десь в 2013 році, він мешкав з дружиною ОСОБА_9 , ховала його ОСОБА_7 .

У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є час смерті особи.

Згідно ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

За змістом норми ст. 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за місцем проживання ОСОБА_2 не може бути доказом того, що ОСОБА_3 не проживала з ОСОБА_2 , оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що ОСОБА_3 не проживала з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17.

Встановлення в судовому порядку факту, що має юридичне значення, необхідно позивачу для вирішення спадкових прав.

Згідно з п.п. 2,23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відсутні, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягають задоволенню.

Однак позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом не підлягають задоволенню, оскільки позивач відповідно до ст. 392 ЦК України не позбавлений права звернутися після набрання рішенням суду законної сили до нотаріальної контори та отримати свідоцтво про право на спадщину, та тільки у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину має право звернутися до суду з позовними вимогами про визнання права власності на частину нерухомого майна. Отже, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на частину нерухомого майна подані передчасно.

У зв`язку з тим, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору, що є його правом, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1220, 1221, 1268 ЦК України, постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 13, 19, 76, 77, 81, 141, 247, 258, 264, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом, - задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , 1939 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, тобто на час його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2020 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін