Справа № 737/472/20
Провадження № 2-о/737/21/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А.С.
секретар судового засіданняЮрченко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження справу № 737/472/20
за заявоюОСОБА_1
заінтересована особа Куликівська селищна об`єднана територіальна громада в особі Куликівської селищної ради
провстановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю
учасники справи та представники:
заявник не з`явилась
представник заінтересованої особи не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , місцем державної реєстрації смерті є виконавчий комітет Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області.

На день смерті померла була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 разом із своєю дочкою ОСОБА_3 та онукою ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне останній майно, а саме право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, право на які посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку. Її мати ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері, оскільки на день смерті вони проживали разом у селі Вересоч, та померла залишила заповіт на ім`я ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3 , місцем державної реєстрації смерті є виконавчий комітет Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області.

На день смерті ОСОБА_3 місце її реєстрації заявниці невідоме, але вона фактично проживала разом зі нею у АДРЕСА_2 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне останній право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, право на які посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку, і які належали ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої була ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Заявниця є дочкою ОСОБА_3 , і , відповідно, спадкоємцем її майна, однак вона своєчасно не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, вважаючи, що прийняла її відповідно до вимог ст. 1268, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак, при зверненні до нотаріуса з`ясувалось, що вона та її померлі мати і баба не мали спільної реєстрації, тому вона не може підтвердити факт спільного проживання спадкодавців зі спадкоємцями на час відкриття спадщини документально.

Відповідно до п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Просить суд встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на день смерті фактично проживала у АДРЕСА_2 , разом з дочкою ОСОБА_3 ; встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на день смерті фактично проживала у АДРЕСА_2 , разом з дочкою ОСОБА_1 .

Заявник в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримку заявлених вимог.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, за підписом Куликівського селищного голови до суду надійшла заява про те, що Куликівська селищна рада заперечень проти задоволення заявлених вимог не має, справу просить розглядати у відсутність представника селищної ради за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Тимощук В.О. повідомив заявника, що у зв`язку з тим, що вона та спадкодавці були зареєстровані за різними адресами, факт спільного проживання на час відкриття спадщини належить встановити у судовому порядку (а.с. 11).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вересоч, Куликівського району Чернігівської області (а.с. 6).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вересоч, Куликівського району Чернігівської області (а.с. 7).

Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , її матір`ю була ОСОБА_2 (а.с. 8). Згідно з витягом з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, з 31 жовтня 1970 у шлюбі з ОСОБА_5 ОСОБА_3 мала прізвище « ОСОБА_3 » (а.с. 9).

Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , її батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 5).

Таким чином, заявниця ОСОБА_1 дійсно є онукою ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_3 .

Згідно з заповітом, посвідченим 28 травня 2008 року в селі Калинівка Носівського району Чернігівської області, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті належний їй житловий будинок та все інше належне ї майно заповіла ОСОБА_3 (а.с. 10).

Носівською районною державною нотаріальною конторою суду надана спадкова справа № 412/2013, з якої вбачається, що ОСОБА_3 09.10.2013 звернулась до цієї нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , однак відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину на будь-яке майно в спадковій справі відсутні (а.с. 55-62).

За обставин прийняття спадщини шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, за наявності спадкової справи, факт того, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на день смерті фактично проживала у АДРЕСА_2 , разом з дочкою ОСОБА_3 , не має юридичного значення, і у встановленні цього факту заявнику належить відмовити.

Разом з тим, наданими доказами з достатньою повною підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживала з матір`ю ОСОБА_3 на час її смерті.

Згідно з довідкою Куликівської селищної ради від 03.09.2020 № 659 в селі Вересоч Куликівського району зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , 1979 року народження, та ОСОБА_7 , 2010 року народження, за цією адресою постійно проживали без реєстрації мати - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та бабуся ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлі поховані в с. Вересоч (а.с. 54).

Згідно з актом від 15 листопада 2019 року, складеним за місцем проживання ОСОБА_1 , по АДРЕСА_2 протягом тривалого часу проживали та приймали участь в утриманні житла та користувалися комунальними послугами разом з ОСОБА_1 померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які поховані в с. Вересоч (а.с. 12).

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, він не заявив відмову від неї.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яку ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняла, оскільки постійно на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, хоча і без реєстрації спадкодавця за місцем спільного проживання.

У судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які не містять суперечностей між собою, на підтвердження факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_3 . Даний факт інакше як у судовому порядку не може бути встановлено, а отже вимоги заявника слід задовольнити.

Керуючись статтями 259-265, 293, 315-319 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_2 ) задовольнити частково.

Встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на день смерті постійно проживала у АДРЕСА_2 , разом з дочкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В інший частині заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 05.10.2020.

Суддя А.С. Лібстер