П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року м. Київ

Справа № 22-11226 Головуючий у 1-й інстанції: Остапчук Т. В.

Унікальний № 757/9344/19-ц Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів,-

у с т а н о в и л а:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 пред`явила в суд позов до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення коштів, в якому просила стягнути з відповідача на її користь за договором № SAMDN 7482 (вклад «копилка», 12 мес.»)від 28 грудня 2011 року 62 637 грн 50 коп. та за договором № SAMDN 2545 (вклад «Стандарт пенсіонерам 12 місяців) від 05 липня 2012 року 49 211 грн 78 коп., а всього 111 849 грн 28 коп. (а.с.2-7).

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 28 грудня 2011 року був укладений договір № SAMDN 7482 (вклад «копилка», 12 мес.»), згідно з умовами якого позивач (клієнт) передає, а відповідач (банк) приймає грошові кошти в сумі 1 149,30 євро на строк 367 днів до 28 грудня 2012 року включно. Процентна ставка за вкладом складає 7% річних. 05 липня 2012 року був укладений договір № SAMDN 2545 (вклад «Стандарт пенсіонерам 12 місяців), згідно з умовами якого позивач (клієнт) передає, а відповідач (банк) приймає грошові кошти в сумі 17 195 грн 41 коп. Процентна ставка за вкладом складає 17,5% річних. Перерахування грошових коштів на виконання умов договору в сумі 1 149,30 євро 17 195 грн 41 коп. підтверджується квитанціями. Звернулась з заявою 06 жовтня 2014 року про повернення коштів, однак до цього часу не отримала.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про повернення банківського вкладу задоволено частково.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за договором № SAMDN 7482 від 28 грудня 2011 року - суму депозиту 1 149,30 євро, проценти - 181,22 євро. За договором № SAMDN 2545 від 05 липня 2012 року - суму депозиту 17 195 грн 41 коп., проценти- 4 398 грн 64 коп. В іншій частині відмовлено. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у дохід держави в розмірі 768 грн 40 коп.

Не погодившись з рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову узадоволенні позову у повному обсязі(а.с.67-71).

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у визначений судом строк не подала.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволенняз таких підстав.

При розгляді справи районним судом були встановлені наступні обставини.

28 грудня 2011 року між сторонами був укладений Договір № SAMDN 7482 (вклад «копилка», 12 мес.»), згідно з умовами якого позивач (клієнт) передає, а відповідач (банк) приймає грошові кошти в сумі 1 149,30 євро на строк 367 днів по 28 грудня 2012 року включно. Процентна ставка за вкладом складає 7% річних.

05 липня 2012 року між сторонами був укладений договір № SAMDN 2545 (вклад «Стандарт пенсіонерам 12 місяців), згідно з умовами якого позивач (клієнт) передає, а відповідач (банк) приймає грошові кошти в сумі 17 195 грн 41 коп. Процентна ставка за вкладом складає 17,5% річних.

06 жовтня 2014 року позивачка звернулася з повідомленням про небажання продовжувати строк дії договорів та повернення коштів з відсотками.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 районний суд виходив із того, що стороною укладеного з позивачкою договору банківського вкладу є ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює цей вид правовідносин, зобов`язання за договорам має виконувати саме ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридична особа, а не його Кримська філія. Ліквідація філій або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє відповідача від виконання обов`язків по укладених і дійсних договорів.

Районний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення суми вкладів в розмірі 1 149,30 євро, 17 195 грн 41 коп., оскільки між сторонами були укладені договори банківського вкладу, факт внесення грошових коштів підтверджується квитанціями, позивач звертався до відповідача з вимогою розірвати договори і повернути вклади, проте ці вимоги виконані не були.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги відповідача апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, є доведеними.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позову відповідають обставинам справи.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для часткового задоволення позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а.с.59-64).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом положень ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

За змістом ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (стаття 1060 ЦК України).

Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (стаття 1061 ЦК України).

Отже строковий договір банківського вкладу покладає на банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі спливом встановленого договором строку.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження дотримання письмової форми договору банківського вкладу колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління НБУ від 03 грудня 2003 року № 516 і чинного на час укладення договорів банківського вкладу (далі - Положення), передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Пунктом 2.9 глави 2 «Приймання готівки» розділу IV «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою правління НБУ від 01 червня 2011 року № 174 (далі - Інструкція № 174), чинної на час внесення коштів в якості вкладів, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом системи автоматизації банку.

Виходячи з положень статті 1059 ЦК України, пункту 1.4 Положення, пункту 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції № 174, письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа, платіжного доручення) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі № 6-149цс13 та від 29 жовтня 2014 року № 6-118цс14.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У даній справі на підтвердження заявлених вимог позивач надала суду квитанції про внесення коштів.

Отже районний суд цілком обґрунтовано дійшов висновку, що позивачем доведено, що між нею та банком виникли договірні відносини на підставі договорів банківського вкладу.

Доводи апеляційної скарги про те, що районним судом було залучено до матеріалів справи надані позивачем квитанції не у встановлений законом строк, зокрема на стадії судового розгляду, не можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення з огляду на таке.

По-перше, за правилами ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. У даній справі такого апеляційним судом не встановлено.

По-друге, під час проведення підготовчого судового засідання сторона відповідача не посилалась на недостатність доказів, а означені квитанції були надані позивачем на спростування заперечень відповідача, заявлених пізніше.

Апеляційний суд констатує, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджене договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома