Справа № 203/3535/20
УХВАЛА

05 жовтня 2020 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив накласти арешт на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , що належать відповідачці ОСОБА_3 , в межах суми позовних вимог 1533048 грн.; накласти заборону відчуження вказаного майна, а також заборонити відповідачці ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження останнього.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, ч.1 ст.152 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.ч.1,6 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З поданої ОСОБА_1 позовної заяви вбачається, що остання пред`явлена до відповідачів фізичних осіб. В зв`язку з цим, до відкриття провадження по справі, для визначення підсудності цієї справи, судом у відповідності до ст.187 ЦПК України підготовлено відповідні запити для встановлення зареєстрованого місця проживання відповідачів.

Таким чином, до отримання відповідної інформації та з`ясування питання щодо підсудності справи Кіровському районному суду м.Дніпропетровська, суд позбавлений можливості вирішувати по суті питання за заявою про забезпечення позову.

Крім того, суд враховує, що подана заява не відповідає вимогам пп.3,6,7 ч.1 ст.151 ЦПК України, оскільки в ній не наведено пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; відсутні відомості щодо цільового використання кредиту, а також відомості, які б в достатній мірі свідчили про наявність ризиків відчуження зазначеного в заяві нерухомого майна відповідачкою ОСОБА_3 , з огляду на наявність стосовно цього майна діючих зареєстрованих обтяжень згідно долученої до заяви інформації з Державного реєстру речових прав.

З огляду на це, оскільки заява не відповідає вимогам п.п.3,6,7 ч.1 ст.151 ЦПК України, остання на підставі ч.10 ст.153 ЦПК України підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153,258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Суд роз`яснює, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою, якщо перестануть існувати обставини, які стали причиною для її повернення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя С.Ю.Казак