Справа № 134/1221/18
Провадження № 22-ц/801/1481/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Губко В. І.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 рокуСправа № 134/1221/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Оніщука В.В., Сопруна В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 27 травня 2020 року, ухвалене суддею Губко В.І. в м. Бершадь, в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У липні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із вказаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.12.2008 у розмірі 19 846,14 грн та судові витрати у розмірі 1762 грн.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 підписав заяву №б/н від 08.12.2008, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

У порушення умов кредитного договору, у відповідача станом на 11.07.2018 виникла заборгованість у загальному розмірі 19 846,14 грн, з яких: 3 109,29 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7 822,03 грн - заборгованість за відсотками; 7 731,67 грн - пеня; 250 грн - штраф (фіксована частина) та 933,15 грн - штраф (процентна складова).

Порушення ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Заочним рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 27 травня 2020 року позов у даній справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 08.12.2008 в розмірі 3 287,73 грн, яка складається з: 3 109,29 грн - тіло кредиту; 21,89 грн - відсотки за користування кредитом; 156,55 грн - штраф (процентна складова).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 156,55 грн витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та штрафу (фіксована частина) та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. У решті просить рішення суду залишити без змін.

Скарга мотивована тим, що сторони при укладенні договору як в анкеті-заяві, так і в довідці про умови кредитування погодили всі істотні умови договору, в тому числі і розмір процентної ставки - 2,5%; судом не надано оцінки щодо часткового виконання відповідачем обов`язку по сплаті кредитної заборгованості, прийняття його умов до виконання та відсутність звернень відповідача до банку щодо невірних нарахувань за кредитом; помилковим є висновок суду про стягнення процентів лише до моменту збільшення процентної ставки, а саме до 01.09.2014, залишивши поза увагою період користування кредитом та нарахування процентів по 11.07.2018, тому вимоги банку про стягнення відсотків підлягають задоволенню з 01.09.2014 за ставкою 2,5% на місяць; сторонами погоджено умови щодо стягнення штрафу у розмірі 250 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується тільки в частині вирішення питання про стягнення процентів та штрафу (фіксованої частини), в іншій частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України не переглядається.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов в частині стягнення процентів та відмовляючи у стягненні штрафу (фіксованої частини), суд першої інстанції прийшов до висновку, що до стягнення підлягає заборгованість по процентам в розмірі 21,89 грн, нарахована банком до 01.09.2014, а розмір заборгованості по процентам після 01.09.2014 є недоведеним, оскільки з вказаної дати банком застосовано збільшений розмір процентної ставки, який не погоджений сторонами договору. Що стосується вимог позову про стягнення штрафу (фіксована складова) в розмірі 250 грн, то суд першої інстанції виходив з того, що в цій частині вимоги позову не підлягають до задоволення, оскільки відповідно до змісту ч. 2 ст. 549 ЦК України штраф визначено як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов`язання, а відтак погоджена сторонами умова про нарахування штрафу (фіксована частина) в твердій грошовій сумі прямо суперечить нормам закону.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 08.12.2008 між ОСОБА_1 та ПАТ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ «ПриватБанк», укладено кредитний договір №б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.11).

У вказаній заяві зазначено, що ОСОБА_1 бажає отримати карту «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Кредитний ліміт становить 250 грн, базова процентна ставка за кредитом - 2,5 % на місяць на залишок заборгованості.

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної карти «Кредитка Універсальна», 55 днів пільгового періоду», підписаної ОСОБА_1 08.12.2008, сторони погодили, що базова процентна ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році) становить 2,5%. У вказаній довідці також встановлено порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості (ПЕНЯ=пеня (1) + пеня (2), де пеня (1)=(базова % ставка за договором)/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2)=1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн та більше; розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 120 днів становить 250 грн+5% від суми позову.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.12.2008 станом на 11.07.2018 становить 19 846,14 грн, з яких: 3 109,29 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7 822,03 грн - заборгованість за відсотками; 7 731,67 грн - пеня; 250 грн - штраф (фіксована частина) та 933,15 грн - штраф (процентна складова).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, а також пеню та штрафи за несвоєчасну сплату кредиту.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ч. 1 ст. 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Банк просив стягнути з відповідача заборгованість по процентам в розмірі 7 822,03 грн.

Як вбачається з наданого банком розрахунку, з 01.09.2014 банк в односторонньому порядку збільшив розмір процентної ставки до 34,8% річних (з 01.04.2015 - до 43,20%).

При цьому, в анкеті-заяві та довідці банку про умови кредитування визначено базову процентну ставку в місяць - 2,5%, що свідчить про те, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами.

Вказана довідка, як і анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, підписана позичальником 08.12.2008.

Оскільки відповідачем підписана як заява, так і довідка про умови кредитування, де вказана початкова базова відсоткова ставка в розмірі 2,5% на місяць - тобто 30,0% на рік, заборгованість за процентами слід рахувати саме за цією відсотковою ставкою.

Підвищена відсоткова ставка застосовується з 01.09.2014, але ця відсоткова ставка не є погодженою з відповідачем, тому колегія суддів вважає за необхідне з вказаної дати в межах строку кредитування здійснити перерахунок нарахованих банком відсотків.

У даному випадку з ОСОБА_1 підлягають стягненню нараховані банком проценти (за погодженою сторонами процентною ставкою) у розмірі 21,89 грн за період з 08.12.2008 по 01.09.2014 (дата зміни розміру процентної ставки).

Заборгованість за відсотками з 01.09.2014 по 11.07.2018 за перерахунками суду становить 3 526,45 грн (3109,29 грн (тіло кредиту)*30 (річна відсоткова ставка, 2,% на місяць)/360*1361 (кількість днів).

Таким чином загальний розмір заборгованості за кредитним договором по процентам з 08.12.2008 по 11.07.2018 становить 3 548,34 грн (21,89 грн + 3 526,45 грн).

Що стосується доводів апелянта з приводу стягнення штрафу (фіксована складова) в розмірі 250 грн, то суд першої інстанції вірно виходив з того відповідно до змісту ч. 2 ст. 549 ЦК України штраф визначено як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов`язання, а відтак погоджена сторонами умова про нарахування штрафу (фіксована частина) в твердій грошовій сумі прямо суперечить нормам закону, а, як зазначено в частині 1 статті 203 ЦК України.

Отже, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором №б/н від 08.12.2008 за період з 08.12.2008 по 11.07.2018 становить 6 814 гривень 18 копійок, яка складається з: 3 109,29 грн - тіло кредиту, 3 548,34 грн - відсотки за користування кредитом, 156,55 грн - штраф (процентна складова).

Враховуючи викладене, апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині вирішення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача процентів. В цій частині слід ухвалити нове рішення про часткове задоволення вимог про стягнення процентів.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог та частковим задоволенням вимог апеляційної скарги, відповідно до положень ст.141, п. п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог, вважає за необхідне змінити розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 604,98 грн, сплачений позивачем за подання позовної заяви, а також та 565,62 грн, сплачений позивачем за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 27 травня 2020 року в частині стягнення процентів скасувати, ухвали в цій частині нове рішення, яким вимоги позову про стягнення процентів задовольнити частково.

Резолютивну частину рішення суду викласти в новій редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.12.2008 за період з 08.12.2008 по 11.07.2018 в розмірі 6 814 (шість тисяч вісімсот чотирнадцять) гривень 18 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 604 (шістсот чотири) гривні 98 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 565 (п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 62 копійки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді В.В. Оніщук

В.В. Сопрун