ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року

м.Суми

Справа №589/3045/19

Номер провадження 22-ц/816/2056/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 серпня 2020 року про забезпечення позову в складі судді Лєвші С.Л., постановлену в м. Шостка,

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину купівлі-продажу автомобілю недійсним в частині, що стосується особи покупця та визнання позивача покупцем автомобіля.

17 жовтня 2019 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 жовтня 2019 року заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволена та встановлена заборона відчудження будь-якими особами та в будь-який спосіб автомобіля «Toyota Land Cruiser 120» 2004 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

17 серпня 2020 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Рязанцем А.А. подана заява про забезпечення позову, шляхом передачі автомобіля «Toyota Land Cruiser 120» 2004 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 на тимчасове зберігання фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4 ), за місцем розташування майданчика для зберігання за адресою: АДРЕСА_1 . Витрати по збереженню автомобіля заявник залишає за собою. Власник автомобіля - ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місцезнаходження автомобіля - адреса реєстрації відповідача: АДРЕСА_2 .

Заява мотивована тим, що ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 жовтня 2019 року встановлена заборона відчуження автомобіля «Toyota Land Cruiser 120» будь-якими особами та в будь-якій спосіб, але ухвалою не встановлена заборона користуванням даним авто, що не забороняє відповідачу ОСОБА_2 передавати стороннім особам використовувати авто, в тому числі і за межами Сумської області.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 серпня 2020 року заяву представника позивача Рязанця А.А. про забезпечення позову задоволено.

Забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину купівлі-продажу автомобілю недійсним в частині, що стосується особи покупця та визнання позивача покупцем автомобіля, шляхом у спосіб передачі автомобіля «Toyota Land Cruiser 120» 2004 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 , на тимчасове зберігання фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4 ), за місцем розташування майданчика для зберігання за адресою: АДРЕСА_1 .

Власник автомобіля ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Місцезнаходження автомобіля - адреса реєстрації відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 , до вирішення справи по суті.

Витрати по збереженню автомобіля залишено за ОСОБА_1 .

Ухвала мотивована тим, що заявлені позивачем підстави для забезпечення позову є обґрунтованими, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без повного та об`єктивного дослідження обставин справи, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Вказує, що ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, постановленою 18 жовтня 2019 року заява про забезпечення позову задоволена та встановлена заборона відчуження будь-якими особами та в будь-який спосіб автомобіля «Toyota Land Cruiser 120» 2004 року випуску, сірого кольору. Тобто, судом першої інстанції не було враховано, що вже наявний захід забезпечення позову, який достатній для забезпечення виконання позову в разі його задоволення.

Зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції взагалі не були враховані інтереси відповідача та фактично його було позбавлено права користування своїм власним майном.

Також відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що ні в заяві, ні в ухвалі не має обґрунтування як необхідності застосування додаткового заходу забезпечення позову, так і необхідності застосування саме такого виду забезпечення позову, як передачу майна на зберігання третій (невідомій особі), а має лише посилання щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, без належного обґрунтування того, яким чином невжиття заходів забезпечення саме таким шляхом може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вказує, що до заяви не було надано будь-якого належного та допустимого доказу на підтвердження факту необхідності порушення конституційного права відповідача на користування майном та забезпечення позову шляхом передачі майна на зберігання третій особі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає, що в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 слід відмовити за безпідставністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Кирилкіна Р.О., представника ОСОБА_1 - адвоката Рязанця А.А., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Проте оскаржуване судове рішення не відповідає цим вимогам з наступних підстав.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (п. п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову суд має перевірити, чи дійсно надані стороною докази свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, при цьому врахувавши співмірність позовних вимог та виду забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину купівлі-продажу автомобілю недійсним в частині, що стосується особи покупця та визнання позивача покупцем автомобіля.

В порядку забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 . Шосткинський міськрайонний суд Сумської області своєю ухвалою від 18 жовтня 2019 року в даній справі встановив заборону відчудження будь-якими особами та в будь-який спосіб автомобіля «Toyota Land Cruiser 120» 2004 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 липня 2020 року, з врахуванням ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30 липня 2020 року про виправлення описки, заяву представника позивача - адвоката Рязанця А.А. про забезпечення позову задоволено. Забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину купівлі-продажу автомобілю недійсним в частині, що стосується особи покупця та визнання позивача покупцем автомобіля, шляхом передачі автомобіля «Toyota Land Cruiser 120» 2004 року випуску, сірого кольору, номер

шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак - НОМЕР_3 на тимчасове зберігання фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4 ), за місцем розташування майданчика для зберігання за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення справи по суті.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 серпня 2020 року заяву представника позивача Рязанця А.А. про забезпечення позову задоволено. Забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину купівлі-продажу автомобілю недійсним в частині, що стосується особи покупця та визнання позивача покупцем автомобіля, шляхом у спосіб передачі автомобіля «Toyota Land Cruiser 120» 2004 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 , на тимчасове зберігання фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4 ), за місцем розташування майданчика для зберігання за адресою: АДРЕСА_1 . Власник автомобіля ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 . Місцезнаходження автомобіля - адреса реєстрації відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 , до вирішення справи по суті. Витрати по збереженню автомобіля залишено за ОСОБА_1 .

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Забезпечення позову застосовується з метою гарантування виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено відповідно до заявлених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 жовтня 2019 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено та забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину купівлі-продажу автомобіля недійсним в частині, що стосується особи покупця, шляхом встановлення заборони відчуження будь-якими особами та в будь-який спосіб автомобіля «Toyota Land Cruiser 120» 2004 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Тобто, судом першої інстанції не було враховано, що вже наявний захід забезпечення позову, який достатній для забезпечення виконання позову у разі його задоволення.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що ні в заяві, ні в ухвалі фактично не має обґрунтування як необхідності застосування додаткового заходу забезпечення позову, так і необхідності застосування саме такого виду забезпечення позову, як передача майна на зберігання третій (невідомій особі), а має лише посилання щодо

існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, без належного обґрунтування того, яким чином невжиття заходів забезпечення саме таким шляхом може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (п. 4 постанови Пленуму Верхового Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Проте, до заяви не було додано будь-якого належного та допустимого доказу на підтвердження факту необхідності порушення конституційного права відповідача на користування майном та забезпечення позову, шляхом передачі майна на зберігання третій особі.

За таких обставин, коли суд першої інстанції порушив норми процесуального права і його висновки не відповідають обставинам справи, тому постановлену судом ухвалу необхідно скасувати і прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, а апеляційну скаргу, відповідно, - задовольнити.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, тому питання про відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає вирішенню місцевим судом за наслідками розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 серпня 2020 року скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Рязанця Андрія Анатолійовича про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 05 жовтня 2020 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик