провадження № 22-з/824/784/2020 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
У Х В А Л А

01 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клініка ім. Гальченко В.В.» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила визнати нечинним та скасувати наказ № 41-к від 21 лютого 2017 року директора ТОВ «Клініка ім. Гальченко В.В.» про звільнення за прогули; поновити ОСОБА_1 на посаді лікаря-психіатра психоневрологічного відділення № 2 ТОВ «Клініка ім. Гальченко В.В.»; стягнути з ТОВ «Клініка ім. Гальченко В.В.» на користь позивача суму недоотриманого незаконним звільненням з роботи заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 21 лютого 2017 року до дня прийняття судом рішення, виходячи з розміру середнього заробітку, яка складає 3 500 грн. в місяць ( з 21 лютого 2017 року до 12 липня 2018 року для проведеного часткового розрахунку складає 17 місяців = 58 645 грн. 24 коп., які підлягають стягненню); стягнути на користь позивача заборгованість по заробітній платі з квітня 2016 року по січень 2017 року у розмірі 21 834 грн. 75 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «Клініка імені Гальченка» № 41-к від 21 лютого 2017 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря-психіатра психоневрологічного відділення № 2 ТОВ «Клініка імені Гальченка». В решті позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2019 року в частині відмови у стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та прийнято в цій частині постанову. Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Клініка ім. Гальченко В.В.» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено. Стягнуто з ТОВ «Клініка ім. Гальченко В.В.», на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 90 657 гривень, 41 копійка без врахування податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з ТОВ «Клініка ім. Гальченко В.В.» у дохід держави судовий збір у розмірі 2 266 гривень, 42 копійки. В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2019 року залишено без змін.

16 січня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описки, в якій позивач просила виправити описку, допущену у резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 755/1440/18-ц, а саме код «» ТОВ «Клініка ім. Гальченко В.В.» виправити на код «».

Заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що при ознайомленні з текстом постанови було виявлено описку, а саме невірно вказано код ЄДРПОУ відповідача. Зазначена описка може унеможливити виконання судового рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 09 вересня 2020 року ухвалу Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд приходить до висновку задоволення заяви, виходячи з наступного.

Згідно ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Відповідно до вимог ст. 175, 356 ЦПК України у позовній заяві та в апеляційній скарзі повинні міститися, зокрема, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій.

Як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила . У зв`язку з цим, у резолютивній частині постанови від 11 грудня 2019 року апеляційний суд зазначив саме такий код.

Скасовуючи ухвалу Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року, Верховний Суд у своїй постанові від 09 вересня 2020 року зазначив, що апеляційний суд, відмовляючи у виправлені описки в коді ЄДРПОУ відповідача, не врахував, що зазначення неправильного коду унеможливлює виконання рішення суду про стягнення сум, що порушує викладені в рішеннях ЄСПЛ загальні засади судочинства стосовно права особи на доступ до суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 261, 269, 411 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року задовольнити.

Виправити описку, допущену у резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 755/1440/18-ц, а саме в абзаці четвертому резолютивної частини постанови замість «» зазначити «».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судове рішення складено 01 жовтня 2020 року.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.