Справа №333/6879/19
Пр.№2/333/688/20
РІШЕННЯ

Іменем України

01 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Бобко О.В., представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідача Білик Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Запорізької міської ради, третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вельможко Наталія Олександрівна про надання додаткового строку для прийняття спадщини -

встановив:

До Комунарського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_4 про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід, ОСОБА_5 . Померлому на час смерті належала Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину. Позивач звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Проте йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв?язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Про смерть діда позивач дізнався випадково.

У зв`язку з чим просив суд поновити йому строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті свого діда ОСОБА_5 , терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , та представник позивача ОСОБА_2 , позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача Білик Н.О. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, так як позивачем не надано жодного обґрунтованого доказу щодо поважності причини пропуску строку на прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 .

Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вельможко Н.О. до судового засідання не з`явилася, про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх наявними у справі письмовими доказами, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи надані позивачем аргументи та докази на їх підтвердження, суд відзначає, що відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Варварівка, Вільнянського району, Запорізької області (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 05 листопада 2019 року, актовий запис № 6132), який був дідом позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції 10.05.2001 року, актовий запис №243, та витягом за № 6 від 05.11.2019 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, що підтверджує факт спорідненості батька позивача ОСОБА_6 з померлим ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_5 , відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер 1075 виданий 16.05.2017 року, видавник Масловець Л.С. приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Вельможко Н.О. від 29.11.2019 за вих.№ 551/02-31, ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого діда ОСОБА_5 на частку квартири АДРЕСА_1 , через сплив строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців з дня відкриття спадщини, який позивачкою було пропущено.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;3) складні умови праці, які зокрема, пов?язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом встановлено, що позивачем був пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, у зв`язку з тим, що він постійно проживав та працював в місті Києві з 2005 року.

При таких обставинах, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного і керуючись ст.1217, 1270, 1272 ЦК України, 12, 13, 81, 89, 131, 141, 223, 259, 264-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 01 вересня 2020 року.

Суддя: Ю.Р.Піх