КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року місто Київ

справа №754/8217/20

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргупредставника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 08 липня 2020 року про передачу справи на розгляд іншого суду, постановлену під головуванням судді Скрипки О.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_3 , зареєстрований 14 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №538.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08 липня 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу передано на розгляд Лугинському районному суду Житомирської області.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 08 липня 2020 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що позивач і відповідач проживають за адресою: АДРЕСА_1 , доказом чого є поданий до позовної заяви договір оренди житлового приміщення від 01липня 2019року.

Вказувала, що саме зазазначеною адресою сторони проживають та перебувають вже 2 роки, а в Деснянському районі міста Києва останні проживають, перебувають та працюють більше 10 років,

Зауважувала, що дитина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 також проживає за вказаною адресою та ходить до дошкільного закладу освіти саме у Деснянському районі міста Києва.

Посилалася на те, що позивач та відповідач підписали 16 жовтня 2018 року декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу у Комунальному некомерційному підприємстві Центру первинної медико-манітарної допомоги №4 Деснянського району міста Києва.

Вказувала, що до позову позивачем додано пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 22травня 2019року, в якому зазначено, що позивач є інвалідом 2 групи загального захворювання, що значно ускладнить виїзд ОСОБА_1 до Лугинського районного суду Житомирської області в період дії карантину на території України.

Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надійшло.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, захищаючи права та інтереси як позивача, так і відповідача, передаючи дану справу на розгляд до Лугинського районного суду Житомирської області, виходив з того, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч.2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм, позови до фізичної особи пред`являютьсяв суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Згідно приписів статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Враховуючи наведене, законодавством чітко встановлений порядок реєстрації, як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва відповідач по місту Києву не зареєстрований.

Звертаючись до Деснянського районного суду міста Києва з даним позовом, позивач зазначила, що вона та відповідач фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором орендижитлового приміщення від 01 липня 2019 року.

Разом з тим, доказів на підтвердження того, що місце проживання/перебування позивача та/або відповідача у Деснянському районі міста Києва зареєстровано у визначеному законом порядку ОСОБА_1 надано не було.

Та обставина, що позивачта відповідач згідно договору оренди житла проживають за адресою: АДРЕСА_1 , не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, так як фізична особа може мати декілька місць проживання, проте, реєстрації підлягає тільки одне місце проживання або перебування фізичної особи, саме тому законодавець визначив, що підсудність цивільних справ залежить від реєстрації у встановленому законом порядку місця проживання/перебування фізичної особи.

Посилання апелянта на те, що: дитина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ходить до дошкільного закладу освіти саме у Деснянському районі міста Києва, сторони підписали 16 жовтня 2018 року декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу у Комунальному некомерційному підприємстві Центру первинної медико-манітарної допомоги №4 Деснянського району міста Києва, свідоцтво про шлюб видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану саме Деснянського районного управляння юстиції у місті Києві 14 травня 2014 року колегія суддів не приймає до уваги, оскільки виходячи з аналізу статей 27, 28 ЦПК України позови пред`являються до суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування особи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, враховуючи правила альтернативної підсудності справ про розірвання шлюбу, судпершої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для передачі справи на розгляд до Лугинському районному суду Житомирської області, оскільки позивач у встановленому законом порядку зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач є інвалідом 2 групи загального захворювання, що значно ускладнить виїзд ОСОБА_1 до Лугинського районного суду Житомирської області в період дії карантину на території України не є передбаченою законом підставою для повернення справи на розгляд до Деснянського районного суду міста Києва. Крім того, позивач має право подати заяву про розгляд справи за її відсутності.

При цьому,колегія суддів звертає увагу на те, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свободпередбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року вказав, що «фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» … Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 08 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: