Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2828/19
Провадження №: 2/332/120/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі Литвиненко І.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», треті особи: Заводський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
У запереченні на відповідь представник ТОВ «НФС» Жовтонецький В.М. зазначив, що на момент вчинення виконавчого напису Постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року була чинно, а тому підстав для задоволення позову немає.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2019 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрите загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання на 07.10.2019 року.
Ухвалою суду від 07.10.2019 року задоволено заяву позивача. Забезпечено позов шляхом зупинення спірного виконавчого напису.
Ухвалою суду від 10.03.2020 року витребувано від приватного нотаріуса КМНО Гуревічова О.М. належним чином оформлені документи та матеріали, на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 1779.
Ухвалою суду від 12.05.2020 року було замінено відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЄ» належним відповідачем його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс».
Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та у відповіді на відзив.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Треті особи до судового засідання не з`явилися, причину своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно Заяви № 2.23/11-83 Директор ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЄ» звернувся до Приватного нотаріуса КМНО Гуревічова О.М. про вчинення виконавчого напису (а.с. 103-104).
Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ (ст.18 ЦК України,ст.87 Закону України «Про нотаріат»).
Згідно положень глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, виконавчий напис може бути вчинений на кредитному договорі, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів.
Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999р, а тому при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку.
Таким чином, за змістом п.1 вказаного Переліку, а також Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, та ст.ст. 87 та 88 ЗУ «Про нотаріат» заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та підтверджують безспірність заборгованості. При цьому, дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості.
Враховуючи, що за своєю суттю виконавчий напис є розпорядженням нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника, тобто в основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника, тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника.
Однак із заяви № 2.23/11-83 Директор ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЄ» вбачається, що стягувачем для вчинення виконавчого напису були надані всі документи, зазначені в п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Пунктом 1 частини 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Як зазначено у постанові Великої палати Верховного суду № 916/3006/17 від 02.07.2019 року, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості.
У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказів того, що на момент вчинення виконавчого напису позивач ставила під сумнів безспірність вимог стягувача останньою не надано. Позивачкою не надано жодних доказів про направлення нею будь-яких заперечень з приводу правомірності чи неправомірності розрахунку боргових зобов`язань щодо комісії або інших платежів, доказів оскарження кредитного договору не надано, сума заборгованості підтверджена розрахунками заборгованості, які робилися ТОВ «Ідея Банк», ТОВ «ФК «РАНТЬЄ» і ці суми співпадають із розміром заборгованості, який зазначено у виконавчому написі № 1779 від 17.12.2016 року, а тому посилання позивача на те, що заборгованість є спірною, суд вважає необґрунтованими та безпідставними.
Звертаючись із зазначеним позовом, ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог також зазначала, що стягувачем в порушення вимоги п. 2.3 глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» не направлялися вимоги щодо погашення заборгованості, а нотаріусом не було перевірено виконання цього пункту, однак із такими твердженнями суд не погоджується.
Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Суд також не погоджується із твердженнями позивача, що станом на дату вчинення виконавчого напису нотаріуса пункт 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів не був чинним.
Відповідно до пункту 10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» із змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. Визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.
Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду не містить відомостей про те, з якого саме моменту втрачає винність постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662.
Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України

У задоволенні позовних вимогОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», треті особи : Заводський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя Н.В. Марченко