Провадження № 2/755/5727/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"08" жовтня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

25 вересня 2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, яка передана у провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Як убачається із заявлених позовних вимог, позивач просить суд: 1. Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль (колісний транспортний засіб) марки Hyundai модель Santa FE, 2007 року випуску; 2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію належної йому частки у спільному майні подружжя - автомобілі (колісний транспортний засіб) марки Hyundai модель Santa FE, 2007 року випуску, у розмірі 120 000,00 грн, що становить Ѕ частину вартості даного автомобіля; 3. Судові витрати по справі стягнути з відповідача; 4. Звільнити позивача від сплати судового збору, враховуючи її тяжкий матеріальний стан (низька заробітна плата медичного працівника), аліменти на утримання дитини ще не присуджені, позивач і дитина страждають на хронічні захворювання, а тому вона не може нести додаткові витрати у вигляді сплати судового збору.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу наступного.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 175 Цивільного процесуального кодексу України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви позивач долучила клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому зазначає про те, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки її чоловік, відповідач по справі, припинив виконувати свої сімейні та батьківські обов`язки і не приймає участь в утриманні сім`ї. Сама ж позивач має низьку заробітну плату, яку витрачає на первинні потреби себе і дитини, та якої не вистачає на додаткові витрати, необхідні для судового захисту. І позивач, і дитина страждають на хронічні захворювання, що потребує постійних витрат на ліки і лікування. Вказане, на думку позивача, є підставою для звільнення її судом від сплати судового збору, що має забезпечити позивачу вільний доступ до правосуддя.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, на підтвердження викладених у клопотанні обставин, які, на думку позивача, є підставами для звільнення її від сплати судового збору, позивач не долучила будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про скрутність її матеріального становища. Так, із довідки про заробітну плату убачається, що ОСОБА_1 працює у КНП «ЦПМСД № 3» Дніпровського району м. Києва та з лютого по липень 2020 року регулярно отримувала стабільний дохід. Виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 констатують наявність у останніх ряду хронічних та інших захворювань.

Оскільки посилання на будь-які інші підстави звільнення від сплати судового збору у позовній заяві відсутні, як і відсутні посилання на інші докази, що підтверджують незадовільний майновий стан позивача, зазначені обставини, у своїй сукупності, є підставою для відмови у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, з огляду на його необґрунтованість та недоведеність.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Убачається, що позовна заява містить дві взаємопов`язані вимоги майнового характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», установлено у 2020 році прожитковий мінімум працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні.

У позовній заяві ОСОБА_1 визначала ціну позову у розмірі 120 000,00 грн, що становить Ѕ від ринкової вартості спірного транспортного засобу, яка, згідно із звітом про оцінку колісного транспортного засобу від 11.09.2020 р. становить 240 000,00 грн.

Однак копію вказаного звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 11.09.2020 р. позивач не долучила, що позбавляє суд можливості визначити дійсну вартість спірного майна станом на момент пред`явлення позову та, в свою чергу, визначити розмір судового збору, що підлягає до сплати.

Виходячи із викладеного, з огляду на відсутність доказів, що підтверджують ціну позову, суд позбавлений можливості визначити суму судового збору, що підлягає до сплати позивачем, а тому позивачу слід надати вказані докази суду та виходячи із вартості спірного майна, сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру згідно із ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір», та надати до суду відповідні докази.

Відповідно до ч.1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надати строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків, оскільки позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Надати можливість позивачу виправити недоліки в строк не більше ніж десять днів з дня отримання позивачем ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не виконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню.

Суддя: