Справа № 493/538/20
Номер провадження 2-з/493/3/20
У Х В А Л А

02 жовтня 2020 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тітової Т.П.

за участю секретаря Сирота О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини шляхом визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації, про встановлення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною,

В С Т А Н О В И В:

21.04.2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з первісним позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини шляхом визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини.

03.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації, про встановлення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

01.09.2020 року протоколом автоматизованого розподілу судом справ між суддями цивільна справа розподілена в провадження судді Тітової Т.П.

З 03.09.2020 року по 30.09.2020 року включно суддя перебувала на лікарняному, тому заява про забезпечення позову, яка надійшла 21.09.2020 року була розглянута 02.10.2020 року після виходу судді з лікарняного.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відповідача ОСОБА_2 та малолітньої доньки ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що з 16.09.2020 року відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в порушення рішення органу опіки та піклування про встановлення порядку участі батька у вихованні доньки та спілкуванні з нею шляхом зловживання її довірою забрав дитину у невідомому їй напрямку, на зв`язок не виходить, про місце перебування дитини, її стан не повідомляє.

У позивача за зустрічним позовом є обґрунтовані побоювання, що відповідач ОСОБА_2 незаконним способом, вивезе доньку ОСОБА_3 за межі України.

Враховуючи вищевикладене, позивачка за зустрічним позовом звертає увагу суду на те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист прав та її інтересів, тому що ефективність розшукових заходів буде залежати в першу чергу не від державних органів, а від наявності чи відсутності міжнародно-правових угод щодо співробітництва, ефективності уповноважених органів місцеперебування дитини, тому вона вимушена була звернутися з клопотанням про забезпечення позову по даній цивільній справі.

Ухвалою судді від 02.10.2020 року позов було прийнято до провадження суддею Тітовою Т.П., зустрічну позовну заяву об`єднано з первісною та призначено підготовче засідання.

Враховуючи вищевикладене, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову по даній цивільній справі не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Оскільки сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Види забезпечення позову визначені у ст. ст. 150-152 ЦПК України.

Дана норма не містить такого способу забезпечення позову як заборона у праві, виїзду будь-якої особи за межі України.

Крім того, за положеннями даної норми права, заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії як правило застосовуються щодо відповідача. У даному ж випадку малолітня дитина не є відповідачем у справі.

Питання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України врегульованост. 441 ЦПК України може мати місце за поданням державного або приватного виконавця на стадії виконання рішення суду.

ЗУ від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду заборона виїзду за кордон відповідача в порядку способу забезпечення заявленого до нього позову, а тому правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони виїзду за кордон відповідача разом з дитиною, суд не має.

Окрім цього, у суду немає підстав робити висновки, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки за змістом заяви про забезпечення позову позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не вказує про факти виїзду відповідача ОСОБА_2 за кордон з дитиною, без її відому чи в супереч передбаченого законодавством порядкута ніяких доказів не надано.

Верховний Суд України в узагальненні "Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову. Перелік видів забезпечення позову визначений у ст. 150 ЦПК України. Серед видів такого забезпечення у ст. 150 ЦПК України не передбачено вжиття судом заборони або тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Тому, враховуючи, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст. ст. 149-153 ЦПК України, застосовувати такий вид забезпечення позову, як заборона у виїзді за межі України, слід дійти висновку, що суди не можуть застосовувати зазначений спосіб забезпечення позову на стадії розгляду цивільної справи, оскільки це порушує норми ЦПК України та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією щодо вирішення справи судом, встановленим законом.

Що стосується побоювань позивача за зустрічним позовом щодо залишення дитиною території України, то законодавством України встановлені правила перетину кордону неповнолітніми дітьми у супроводі лише одного з батьків, які передбачають гарантії дотримання прав дитини та недопущення незаконного вивезення одним із батьків дитини за межі України.

Так, законодавством фактично визначені певні обмеження щодо перетинання кордону, і тільки за відсутності згоди одного з батьків на виїзд дитини за кордон, дане питання вирішуються в судовому порядку в позовному провадженні.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини шляхом визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації, про встановлення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Балтський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ