Справа № 203/3146/20
Провадження № 2-н/0203/124/2020
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

08 вересня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Колесніченко О. В., розглянувши у провадженні № 2н/0203/124/2020 заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Заявник вперше подала до суду цю заяву, де боржником є батько неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання доньки в розмірі ј частини від усіх його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з подання цієї заяви.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Так, заявником у заяві про видачу судового наказу зазначено, що вона з боржником ніколи у зареєстрованому шлюбі не перебувала, однак боржник визнав дитину та на підставі ст. 126 Сімейного кодексу України записаний у свідоцтві про народження дитини батьком, тому вона просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 , як батька дитини, аліменти в розмірі ј частини від усіх його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України.

У відповідності до п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявник у своїй заяві не зазначає, чи мешкає вона разом із батьком дитини ОСОБА_3 , як і не надає доказів проживання разом із дитиною, у розумінні ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України, щоб надавало можливість їй звертатись до суду з вимогами стягнення аліментів з батька дитини в рамках наказного провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про порушення заявником вимог ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України, п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України у вигляді ненадання доказів проживання стягувача разом із дитиною, у зв`язку з чим у видачі судового наказу належить відмовити з постановленням про це ухвали в порядку п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 28, 161-166, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що за ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала протягом 15 днів з дня підписання може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги відповідно до пп.пп. 15.1, 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська з правом на поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали, а в іншій частині набирає законної сили з моменту підписання у день її складення.

Суддя О.В. Колесніченко