ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1308/20
Провадження №2/477/613/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Дячок Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 26 вересня 2019 року було зареєстровано її з відповідачем ОСОБА_2 шлюб. За період шлюбу спільних дітей не має. Сімейне життя з відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу неможливе, тому звернулася з позовом про його розірвання.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. При розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище - « ОСОБА_4 ».

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте в адресованій суду заяві позовні вимоги своєї дружини ОСОБА_1 визнав, просив справу розглянути за його відсутності.

З урахуванням вимог ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін

Відповідно до вимог ч.3 ст.200, 206, 207 ЦПК у зв`язку із визнанням позову відповідачем, суд вважає за можливе прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 , виданого Центральним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, сторони зареєстрували шлюб 26 вересня 2019 року, про що складено актовий запис №763. Під час укладення шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».(а.с. 4).

В той же час, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведеться, втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного.

Спір між сторонами про розподіл спільного майна на час розгляду справи не заявлено.

Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

За встановлених обставин, приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Стосовно витрат позивача на правничу допомогу адвоката, то відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони та підлягають розподілу разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження витрат щодо надання правової допомоги позивачем надано договір від 20 липня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро "Тетяна Гриненко та Партнери" в особі керуючого бюро Гриненко Т.В., відповідно до якого бюро надає клієнту правову допомогу з приводу розірвання шлюбу та розподілу майна, придбаного під час шлюбу, а також надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій,) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів; представництва та захисту інтересів клієнта щодо будь-яких питань (а.с.9-11).

На підтвердження вартості наданих послуг свідчить копія прибуткового касового ордеру б/н від 20.07.2020 року про прийняття від ОСОБА_1 3000 грн. на підставі Договору про надання адвокатських послуг від 20.07.2020 року (а.с.12).

Відповідно до п.3.1 договору, вартість послуг визначена окремим додатком до договору. Зазначеним пунктом також передбачена можливість надання акта виконаних робіт.

Крім того, при поданні відзиву на позовну заяву представником відповідача заявлено про розподіл судових витрат відповідача на правничу допомогу в сумі 3000 грн. порівну між сторонами в зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог про розірвання шлюбу.

На підтвердження зазначених витрат надано копію договору про надання правової допомоги №18/08/20-1 від 18.08.2020 року, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Білим І.С. з долученою копією квитанції від 18.08.2020 року про сплату 3000 грн. на оплату послуг ОСОБА_6 (а.с.34-38).

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 ст.137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детельний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Про поданні позовної заяви та в ході розгляду справи стороною позивача не було надано суду належних доказів витрат позивача на правничу допомогу, а саме не було надано акту виконаних робіт з детальним описом наданих послуг та їх вартості, хоча умовами договору можливість отримання такого акту передбачена. Крім того, предметом договору є надання правової допомоги з приводу розірвання шлюбу та розподілу майна, придбаного під час шлюбу, тому є незрозумілим, на підтвердження яких саме робіт (послуг) виконаних адвокатом, надано касовий ордер про сплату позивачем 3000 грн.

Таким чином, суд вважає не доведеним розмір витрат на правничу допомогу, отже, таким, що не підлягає розподілу.

Вимогу відповідача про розподіл його витрат на правничу допомогу суд вважає необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки зазначений розподіл не передбачений ст.141,142 ЦПК України.

Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь позивача

Керуючись ст. ст. 209, 213, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 26 вересня 2019 року, актовий запис №763 розірвати.

Змінити позивачу ОСОБА_1 прізвище, обране під час державної реєстрації шлюбу, на дошлюбне « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.М.Семенова