РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

09 вересня 2020 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Якуші Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Петрової Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в приміщенні Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в якому просить: позбавити відповідача ОСОБА_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 17 липня 2014 року. Від спільного шлюбу у них є донька- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з нею. 01.12.2016 року рішенням Київського районного суду м. Харкова шлюб між ними було розірвано, після чого вони проживають окремо один від одного. Зазначила, що після розірвання шлюбу відповідач інколи надавав матеріальну допомогу на утримання доньки, кожен раз обіцяв постійно надавати допомогу на доньку, але починаючи з серпня 2017 року і до теперішнього часу відповідач ніколи не цікавився життям доньки, її фізичним розвитком. Відповідач весь час ухиляється від виконання своїх зобов`язань по вихованню доньки, ніякої участі у вихованні доньки не приймає, не приймає участі у витратах по сплаті за дошкільний заклад, за лікування доньки у медичних закладах та придбанні ліків, не цікавиться її здоров`ям. Весь час донька мешкає разом з нею, вона сама її займається її вихованням, знаходиться на її утриманні. Вказала, що донька з моменту народження перебуває під наглядом міської дитячої поліклініки №23 ХМР за місцем проживання. У зв`язку з інфекційним захворюванням з 03.05.2019 р. по 20.05.2019 р. донька проходила обстеження у «Обласній дитячій інфекційній клінічній лікарні», про що свідчить консультативний висновок спеціаліста від 20.05.2019 р. Також перебувала на лікуванні з 17.05.2019 р. по 07.06.2019 р. у відділенні дитячої психоневрології та пароксизмальних станів. Відповідач жодного разу не поцікавився станом здоров`я доньки, не відвідував її лікарні, ніякої матеріальної допомоги на її лікування не надавав. Оскільки відповідач не надавав допомоги на утримання доньки, в травні 2019 року вона звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення аліментів. Рішенням суду від 10 липня 2019 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Але після рішення суду відповідач жодного разу не сплатив стягнуті аліменти, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01.12.2019 року у сумі 13870,97 грн., що підтверджується довідкою виконавчої служби від 04.12.2019 року. Зазначила, що відповідач не позбавлений можливості спілкування з донькою, приймати участь в її вихованні, розвитку, але з 2017 року ніякої участі не приймає.

19 червня 2020 року від третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківській міської ради надійшли письмові пояснення по справі, в яких було зазначено, що Департамент в повному обсязі підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться станом здоров`я доньки, що відповідно до ч.2 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч.5 ст. 15 СК України Департамент надав до суду письмовий висновок. Просили суд розглядати справу без участі представника органу опіки та піклування.

ІІ. Пояснення учасників справи в судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі, та просить задовольнити, а також у разі неявки відповідача у судове засідання, просить винести по справі заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Представник третьої особи Служби у справах дітей по Київському району ДССД в судове засідання не з`явився, у своїх письмових поясненнях підтримали позовні вимоги, просили суд розглянути справу за їх відсутності та пояснили, що орган опіки та піклування надав відповідний висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки останній не виконує своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.02.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07 липня 2020 року закрито підготовче засідання по вказаній цивільній справі, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданим Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1007 (а.с.).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01.12.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.7-9).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2019 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 грн., щомісячно, з індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 03.05.2019 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-11).

Згідно розрахунку заборгованості державного виконавця Київського ВДВС в м. Харкові ГТУЮ в Х/о заборгованість по аліментам ОСОБА_2 на утримання дитини станом на 01.12.2019 року складає 13870,97 грн. (а.с.).

Згідно інформації адміністрації КНП «Міська поліклініка №23 ХМР» від 11.11.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває під наглядом фахівців поліклініки з народження. Вихованням дитини та забезпеченням їй належного догляду займається мати - ОСОБА_1 . Батько дитини доглядом та вихованням не займається, станом здоров`я дитини не цікавиться (а.с.).

Згідно інформації КЗ «Дошкільний навчальний заклад ясла -садок №413 ХМР» від 08.11.2019 року зазначено, що ОСОБА_3 відвідує заклад дошкільної освіти з 30 серпня 2017 року по теперішній час. Під час зарахування дитини до закладу були присутні мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 . Виховання та розвитком дитини займається мати, відвідує свята та батьківські збори, приводить та забирає дитину до дому.

Як вбачається з консультативного висновку КНП «Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня» від 20.05.2019 року ОСОБА_3 проходила обстеження у зв`язку з інфекційним обстеженням.

Також, як вбачається з виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1785 відділення дитячої психоневрології та пароксизмальних станів ДУ «Інститут неврології психіатрії та наркології» ОСОБА_3 , 2014 р.н. перебувала на стаціонарному лікуванні з 17.05.2019 року по 07.06.2019 р., де останній був встановлений діагноз ураження ЦНС, ликворно-гипертензиіний синдром, специфічні порушення сну на тлі хронічної персістивної герпесвірусної інфекції, обумовленої ВГЧ 7 типу (а.с.).

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 04.11.2019 року - за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.5).

Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей ХМР про доцільність позбавлення батьківських прав від 16.06.2019 року №318 - з метою захисту прав та інтересів дітей за вважає доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.).

Із змісту висновку випливає, що розглянувши питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`ясовано, що батько дитини тривалий час вихованням та утриманням доньки не займався, не цікавиться станом її здоров`я та дозвіллям. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.12.2019 року складає 13870,97 грн. Враховуючи вищезазначене та рекомендації Комісії, керуючись ст.ст. 19, 164 СК України в інтересах дитини, Департамент служб, який діє від імені органу опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

V. Оцінка Суду.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, відповідно до преамбули якої, дитині для повного й гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі ст.9 Конвенції, держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню. Статтею 18 Конвенції про права дитини, передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім цього, вказані правовідносини регулюються міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21.06.2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Пунктом 2 частини 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої доньки, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно його дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

VІІ. Судові витрати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 12 13, 78, 79, 89, 141, 264, 265, 280, 281, 352, 354, 355,430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 батьківських прав відносно його малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса, зазначена в позовній заяві: АДРЕСА_3 .

Третя особа - Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, адреса для листування: 61002, м. Харків, вул. Чернишевська 55.

Повний текст судового рішення складено 09.09.2020 року.

Суддя: