ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 235/1928/20
провадження № 2/753/5713/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"08" вересня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Долі М.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року позивач звернувся в суд з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_1 в порядку регресу витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому у розмірі 3 618 грн. 00 коп.

Позовні вимоги мотивує тим, що 23.06.2017 сталося ДТП за участю автомобілів «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Заз» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Заз» д.н.з. НОМЕР_2 та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР України. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було. Власник транспортного засобу «Заз» д.н.з. НОМЕР_2 звернулось до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Розмір регламентної виплати (з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди) склав 3 618 грн. 00 коп., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі, з яких 2 118 грн. 00 коп. (вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу відповідно до звіту № 41/08-ТЗ від 04.08.017, та 1 500 грн. 00 коп. - витрати потерпілого на послуги по врегулюванню по справі та визначення розміру шкоди. Позивач 07.11.2018 направив на адресу відповідача претензію, однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2020 року було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників судового процесу.

Представник позивача в судове засідання не прибув, проте направив заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи та прийняття заочного рішення не заперечував.

Відповідач будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд, в судове засідання не прибула, причин своєї неявки суду не повідомила, відзив та заяв до суду не надходили.

З урахуванням положень ст.ст. 280,281 ЦПК України та з позицією представника позивача викладеною в заяві, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено наступне. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 02.08.2017, яка набрала законної сили 15.08.2017, у справі № 759/10735/17, ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 23.06.2017 року, приблизно о 21:35 год., керуючи автомобілем марки «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по просп. Леся Курбаса, 6-Г в м. Києві, при перестроюванні, не надала перевагу у русі автомобілю марки «Заз», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , у зв`язку із чим здійснила зіткнення.(а.с. 10).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З матеріалів справи вбачається, що на дату скоєння ДТП відповідач не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 22).

Відповідно до Звіту № 41/08 - ТЗ від 04 серпня 2017 року проведеного оцінювачем СОД ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу марки «Заз», д.н.з. НОМЕР_2 , дата оцінки 04.08.2017, замовник ОСОБА_2 , встановлено що вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ в результаті пошкодження транспортного засобу «Заз», д.н.з. НОМЕР_2 складає 2 118 грн. 00 коп. (а.с. 13).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера 41/08-ТЗ від 04.08.2017 ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» прийняло від ОСОБА_2 на підставі договору №41/08 - ТЗ від 04 серпня 2017 про оцінку ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_2 1500 грн. 00 коп., за огляд транспортного засобу (а.с. 16, 20).

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі.

НПУ 23.06.2020 повідомило МТСБУ про ДТП (а.с. 9).

Вбачається, що 30.06.2017 ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ із повідомленням про ДТП, як мала місце 23.06.2017, а 19.01.2018 власник транспортного засобу «Заз», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 7,11).

З матеріалів справи вбачається, що договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало.

07.11.2018 за вих. № СУ/43226/4 з метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено вимогу про відшкодування шкоди (а.с.24), однак відповідач не відшкодував шкоду.

Нормами ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до довідки МТСБУ № 1 від 06.04.2020 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, сума до виплати ОСОБА_2 складає 3 618 грн. 00 коп.

Відповідно до наказа МТСБУ від 3414 від 12.04.2020, наказано сплатити фінансовому управлінню на рахунок ОСОБА_2 3 618 грн. 00 коп. за шкоду заподіяну в результаті ДТП (а.с. 21).

Судом встановлено, що у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило виплату відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу в розмірі 3 618 грн. 00 коп. (призначення платежу: виплати по справі № 43226, згідно наказу № 3414 від 12.04.2018, ОСОБА_2 т.з. НОМЕР_2 ), що підтверджується копією платіжного доручення № 903737 від 16.04.2018 року.

Отже, МТСБУ виконало покладений на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Ст. 1191 ЦК України та пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду надано не було.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 22, 29, 34, 36, 38, 39, 40, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 11, 16, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 19, 81, 82, 141, 223, 263-265, 274-282, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу витрати, пов`язані з регламентною виплатою у розмірі 3 618 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп., а всього суму у розмірі 5 720 грн. 00 коп.

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України, , місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка м. Красноармійська, Донецька обл., остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 .

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Заставенко М.О.