Номер провадження: 22-ц/813/7328/20
Номер справи місцевого суду: 521/8786/20
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Князюка О.В., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» адвоката Гамей Валентина Володимировича на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05 червня 2020 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до Приватного підприємства «МКО-ТРАНС», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року представник ТОВ «ФК «Поліс» звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Приватного підприємства «МКО-ТРАНС», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 04 серпня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк» та ПП «МКО-ТРАНС» було укладено генеральну угоду № 44 від 04.08.2008 року, в межах якої між зазначеними сторонами було укладено кредитний договір №13.94-44/08-СК, за умовами якого банк надав позичальнику в користування грошові кошти у розмірі 62 000 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16,5% річних зі строком повернення до 02.08.2013 року. Того ж дня, 04.08.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були укладені договори поруки. У зв`язку з тим, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, банк звернувся з позовом до суду. Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 24.11.2010 року позов ВАТ «ВТБ Банк» було задоволено та стягнуто з відповідачів в солідарному порядку на користь банку заборгованість в загальному розмірі 616 053,39 грн. В подальшому, між банком та ТОВ «ФК «Поліс» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами, відповідно якого з 26.02.2016 року ТОВ «ФК «Поліс» став власником всіх прав вимоги за кредитним договором та договором поруки. Станом на 01.06.2020 року позичальником рішення суду не виконано, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідачів у солідарному порядку 3% річних та інфляційні втрати на загальну суму 203 298,12 грн.

Разом з тим, позивач просив забезпечити позов, шляхом накладення арешту на майно відповідачів, а саме на автомобіль Subaru, модель Legacy, рік 2008, дата реєстрації 16.05.2008 року, об`єм двигуна 1994, який належить ОСОБА_1 ; нежитлову будівлю, реєстраційний номер 15895907, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 26,20 кв.м., площею земельної ділянки 69 кв.м., загальною вартістю 9 480 грн, з номером запису: 17 в книзі 4, що на праві власності належить ОСОБА_2 ; земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 0,0843 га, для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :02:001:0012 та земельну ділянку площею 0,2500 га для ведення будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :02:001:0013, які на праві власності належать ОСОБА_3 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 червня 2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» адвокат Гамей Валентин Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05 червня 2020 року про відмову у забезпеченні позову скасувати, заяву представника ТОВ «ФК «Поліс» задовольнити та накласти арешт на майно відповідачів, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, ПП «МКО-Транс», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, повідомлялися, про причини не явки не повідомили.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи представник ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляду справи за його відсутності.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності належним чином повідомлених сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів вживання відповідачами заходів, які можуть призвести до ускладення або зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, на момент розгляду заяви, провадження у справі ще не відкрито, така заява, на думку суду, є передчасною, унеможливлює вирішити питання про забезпечення позову та може стати наслідком порушення прав та законних інтересів відповідачів.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами виник спір з приводу невиконання відповідачами заочного рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 24.11.2010 року, яким стягнуто з відповідачів на користь банку, правонаступником якого за договором відступлення тепер є ТОВ «ФК «Поліс», заборгованість за кредитним договором у розмірі 616 053 грн. 39 коп., що еквівалентно 77 611 (сімдесят сім тисяч шістсот одинадцять) доларів 07 центів США. У зв`язку з триваючим неповерненням грошових коштів, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів вбачає, що між сторонами існує спір, який витікає з грошових зобов`язань.

З огляду на зазначене, заявник обґрунтовано навів припущення про те, що відчуження відповідачами майна, яке належить останнім на праві власності, виключить можливість в майбутньому виконати рішення суду шляхом забезпечення виконання боргових зобов`язань за рахунок майна відповідачів, в разі ухвалення судом рішення на користь позивача та не бажанням відповідачів в добровільному порядку виконувати рішення.

Наведений захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, та є співмірним із заявленими позовними вимогам. Будь-які права інших осіб, що не є учасниками судового процесу, не порушуються. Крім того, накладення арешту на майно відповідачів не позбавляє їх права володіти та користуватися належним їм майном, та навіть гарантує збереження права власності на це майно за відповідачами до ухвалення рішення суду по суті спору.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності фактів можливого ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення відповідачами, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що подання заяви про забезпечення позову до відкриття провадження у справі є передчасним, оскільки відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Статтею 152 ЦПК України встановлено порядок подання заяви про забезпечення позову. Так, відповідно до ч.1, 4 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що заява про забезпечення позову заявником була подана разом з позовною заявою. В будь-якому разі, нормами ЦПК України передбачена можливість подання заяви про забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі і до пред`явлення позову, що в свою чергу свідчить про наявність права учасників справи звертатися до суду із заявою про забезпечення позову до відкриття провадження у справі.

Отже, за наявності між сторонами реального спору, з огляду на пред`явлення вимог майнового характеру, які забезпечуються арештом майна, з урахуванням співмірності заходів забезпечення позову заявленим вимогам, у суду першої інстанції не було наявних правових підстав для відмови представнику ТОВ «ФК «Поліс» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 05 червня 2020 року про відмову у забезпеченні позову - скасуванню, а заява про забезпечення позову задоволенню.

Оскільки забезпечення позову апеляційним судом вжито за наслідками перегляду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, дана постанова апеляційного суду в розумінні ст. ст. 353, 389 ЦПК України, касаційному оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» адвоката Гамей Валентина Володимировича задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05 червня 2020 року про відмову у забезпеченні позову скасувати.

Заяву ТОВ «ФК «Поліс» про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Subaru, модель Legacy, рік 2008, дата реєстрації 16.05.2008 року, об`єм двигуна 1994, який належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Накласти арешт на нежитлову будівлю, реєстраційний номер 15895907, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 26,20 кв.м., площею земельної ділянки 69 кв.м., з номером запису: 17 в книзі 4, що належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Накласти арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 0,0843 га, для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :02:001:0012 та земельну ділянку площею 0,2500 га для ведення будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :02:001:0013, які на праві власності належать ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 07.10.2020 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Князюк

А.П. Заїкін