Справа № 308/4094/20
Провадження № 2/309/1302/20
У Х В А Л А

08 вересня 2020 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Сідей Я.Я. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій такими, що заподіяли матеріальну та моральну шкоду, зобов`язання відшкодувати матеріальну та моральну шкоду,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання дій такими, що заподіяли матеріальну та моральну шкоду, зобов`язання відшкодувати матеріальну та моральну шкоду.

Вивчивши позовну заяву і додані до неї документи, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. 175 і 177 ЦПК України.

Позивачем не дотримано ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору, так як останній ніде не працює і не має доходів.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно роз`яснень, що містяться в п.29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17 жовтня 2014 року № 10, відповідно дост.8 Закону № 3674-VІтаст.82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, суд відстрочує та розстрочує судові витрати, зменшує їх або звільняє від їх оплати при наявності беззаперечних доказів, які підтверджували б матеріальний стан платника.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, законодавством визначено виключні підстави для звільнення, відстрочення сплати судового збору.

До позовної заяви додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 03.03.2020 року, згідно яких інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня.

Позивач у поданій до суду заяві просить відстрочити сплату судового збору, враховуючи скрутне матеріальне становище, при цьому до заяви суду не надано доказів наявності або відсутності інших доходів.

Вищевказані положення закону передбачають, що звільнення, відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком.

За таких обставин підстави, передбачені ст. 136 ЦПК України та ст.8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення, відстрочення сплати судового збору, відсутні, а відтак, суддя, вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його клопотання.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно ст. 175 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, якщо позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій такими, що заподіяли матеріальну та моральну шкоду, зобов`язання відшкодувати матеріальну та моральну шкоду залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.