ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2020 року

м. Харків

справа № 613/313/15-ц

провадження № 22-ц/818/4082/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Бурлака І.В., Кругової С.С.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 7 травня 2015 року, ухвалене у складі судді Кузіної Н.П.,

УСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з заявою, в якій просив оголосити померлими ОСОБА_3 , 1979 року народження, уродженку с. Братениця Богодухівського району Харківської області, та ОСОБА_2 , 1974 року народження, уродженця м. Богодухів Харківської області.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що на підставі рішення Богодухівської міської ради Харківської області № 550 від 19 вересня 2006 року він є опікуном неповнолітньої племінниці ОСОБА_4 , 1998 року народження. Її батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнані безвісно відсутніми рішеннями Богодухівського районного суду від 08 травня 2008 року та 13 квітня 2009 року. ОСОБА_1 вживав заходи для розшуку батьків дитини, але безрезультатно. Відомостей про їхнє місце перебування з 2006 року і до цього часу, протягом майже 10-ти років, не надходило, що підтверджується довідками Богодухівської міської ради та Богодухівського РВ ГУМВС України в Харківській області.

Оголошення померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_2 необхідно заявнику для підтвердження правового статусу дитини ОСОБА_4 , з метою недопущення порушення її прав та законних інтересів.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 7 травня 2015 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області про оголошення померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено. Оголошено ОСОБА_3 , 1979 року народження, уродженку с. Братениця Богодухівського району Харківської області та ОСОБА_2 , 1974 року народження, уродженця м. Богодухів Харківської області, померлими, вважаючи днем їхньої смерті день набрання рішенням суду законної сили.

Судове рішення мотивоване тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 можуть бути оголошені судом померлими, оскільки у місці їх постійного проживання немає відомостей про місце їхнього перебування протягом трьох років. Родичів, які могли б дати свідчення про місцезнаходження ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , судом не встановлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 7 травня 2015 року у зв`язку з тим, що на теперішній час він відбуває покарання в державній установі «Покровська виправна колонія № 17»

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 липня 2020 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 07 травня 2015 року, ухвалою цього ж суду від 29 липня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) в редакції від 03 жовтня 2017 року провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Аналогічна вимога міститься й у частині третій статті 2 ЦПК України, що діяла на час ухвалення рішення судом першої інстанції.

Тому при розгляді апеляційної скарги застосовуються саме норми ЦПК України у редакції, що діяла на час вчинення вказаних процесуальних дій, а саме відкриття провадження у справі судом першої інстанції.

У пункті 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Конституційне право сторін по справі на захист порушених прав, свобод та інтересів повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Вона закріплює принцип верховенства закону, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України).

Цивільний процесуальний кодекс України в редакції, чинній станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення, а також редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, встановлює особливий порядок перегляду рішення суду в разі появи фізичної особи, яку визнано померлою.

Відповідно до статті 20 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) в редакції, чинній на момент ухвалення судом першої інстанції рішення, в разі з`явлення або виявлення місцеперебування громадянина, визнаного безвісно відсутнім, суд скасовує відповідне рішення.

Аналогічні підстави скасування рішення про оголошення фізичної особи померлою містяться статті 309 ЦПК України, відповідно до якої у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Відповідно до статті 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була оголошена безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Таким чином, з урахуванням конституційного принципу судового захисту, верховенства права та правової визначеності, суд дійшов висновку, що за змістом статей 45, 48 ЦК України, 309 ЦПК України, ОСОБА_2 може захистити свої права шляхом подання заяви до місцевого суду про скасування рішення суду про оголошення її померлим, та в разі залишення заяви про скасування рішення суду без задоволення - шляхом подання апеляційної скарги.

Отже, у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, існує окремий порядок скасування рішень суду про визнання такої особи оголошеною померлою, який ОСОБА_2 не дотриманий.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 із заявою про скасування рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 07 травня 2015 року до суду першої інстанції не зверталася.

За результатами системного аналізу статей 255, 362, 374 ЦПК України, встановлено, що у випадку прийняття до розгляду апеляційної скарги на судове рішення, щодо якого існує визначений законом окремий порядок його скасування, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 7 травня 2015 року подана у зв`язку з одержанням відомостей про місцеперебування ОСОБА_2 , що передбачене вимогами ст. 309 ЦПК України, тому апеляційна скарга прийнята до провадження суду апеляційної інстанції помилково, у зв`язку з чим апеляційне провадження слід закрити.

Керуючись статтями 259, 268, 362, 367, 382-384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області про оголошення померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_2 закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та підлягає оскарженню в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 3 вересня 2020 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді С.С. Кругова

І.В. Бурлака