233 № 233/8827/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.,

за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,

представника позивача Баранової Л.В.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулося Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу», в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2019 року в розмірі 16033,42 грн., що виникла за споживачем за адресою: АДРЕСА_1 , а також судові витрати в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування вказаних вимог позивач послався на те, що позивачем за вказаною адресою надавалися послуги з водопостачання та водовідведення. Проте відповідач в період з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2019 року не в повному обсязі оплачувала вартість послуг з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого виникла вказана заборгованість.

Відповідач ОСОБА_1 надала відзив, в якому позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що вона не є власником вказаного житлового приміщення, а розмір заборгованості нараховано не обґрунтовано. Крім того, просила застосувати строк позовної давності.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому посилався на те, що розмір заборгованості відповідає розміру наданих послуг відповідно до норм споживання послуг з водопостачання та водовідведення на кількість осіб, що мають зареєстроване місце проживання за вказаною адресою.

Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 20.07.2020 року залучено до участі у цивільній справі співвідповідача - ОСОБА_2 .

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заявах по суті справи.

Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на обставини, викладені в заявах по суті справи.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач надає послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я споживача ОСОБА_1 за вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 у Костянтинівському ВУВКГ КП «Вода Донбасу».

Відповідач ОСОБА_3 є власником житлового приміщення за вказаною адресою, що підтверджується договором дарування від 19.06.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської держнотконтори Сівяковою Г.П. Право власності ОСОБА_3 було зареєстроване 24.06.1997 року Костянтинівським міським бюро технічної інвентаризації за №222кн104.

Відповідач ОСОБА_3 разом з іншими членами сім`ї, яка складається з дружини ОСОБА_1 , дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , мають зареєстроване місце проживання за вказаною адресою, що підтверджується довідкою, наданою КП «СЕЗ» №1 від 20.04.2020 р. Згідно з паспортом громадянина України ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за вказаною адресою з 05.08.2016 року. В реєстрі територіальної громади містяться відомості про дату реєстрації місця проживання ОСОБА_1 з 08.08.2016 року, що підтверджується інформаційною довідкою, наданою відділом реєстрації Костянтинівської міської ради.

31.10.2019 року представником позивача складено акт інвентаризації споживачів мешканців багатоквартирного житлового будинку за вказаною адресою. Споживач від підпису акта відмовився.

Частиною 1 статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч. ч. 1ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 541, ч. ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідачі не здійснювали в повному обсязі оплату послуг з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою, в зв`язку з чим позивачем нарахована заборгованість за період з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2019 року в розмірі 16033,42 грн.

Суд, розглядаючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, дійшов висновку про те, що відповідачами не спростовано отримання ними послуг з водопостачання та водовідведення, що надавалися позивачем, та наявності вказаної заборгованості, розрахунок якої відбувався з врахуванням норм споживання послуг з водопостачання відповідно до кількості осіб, що мали зареєстроване місце проживання у спірному житловому приміщенні.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є дієздатною особою, яка має зареєстроване місце проживання з 05.08.2016 року у житлі споживача - власника житлового приміщення ОСОБА_3 , є членом його сім`ї та користується нарівні з ним усіма житлово-комунальними послугами, суд дійшов висновку про те, що відповідач ОСОБА_1 несе солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність стягнути лише зі ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 березня 2016 року по 04 серпня 2016 року в розмірі 480 гривень 48 копійок, а також стягнути солідарно зі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 05 серпня 2016 року по 01 грудня 2019 року в розмірі 15552 гривень 94 копійок.

Посилання відповідачів про необхідність застосувати позовну давність до спірних правовідносин не спростовує висновків суду з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 19 грудня 2019 року звернувся до суду з вказаним позовом. 01.04.2019 року КП «Вода Донбасу» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу. Судовим наказом Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2019 року у справі № 233/1981/19 з зі ОСОБА_6 на користь Костянтинівського Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» стягнуто заборгованість за оплату послуг з водопостачання та водовідведення за період часу з 01 березня 2016 року по 01 березня 2019 року в сумі 14597 грн 38 коп. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07.11.2019 року вказаний судовий наказ скасовано.

Відповідно до вимог частини третьої статті 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Згідно з частиною четвертою 4 статті 267 ЦПК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Згідно з ч. ч. 2, 3 статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Враховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями викладеними в постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року в справі № 6-214цс14, постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року в справі № 465/8166/14-ц.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що строк позовної давності до вимог позивача перервався зверненням стягувача до суду про видачу судового наказу та його перебіг почався заново з 01.04.2019 року.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, зі ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» необхідно стягнути судовий збір в розмірі 989 гривень 28 копійок, зі ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» - в розмірі 931 гривні 72 копійок.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 264 - 265, 273, 279, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 березня 2016 року по 04 серпня 2016 року в розмірі 480 (чотирьохсот вісімдесяти) гривень 48 копійок.

Стягнути солідарно зі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 05 серпня 2016 року по 01 грудня 2019 року в розмірі 15552 (п`ятнадцяти тисяч п`ятисот п`ятдесяти двох) гривень 94 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» судовий збір в розмірі 989 (дев`ятисот вісімдесяти дев`яти) гривень 28 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» судовий збір в розмірі 931 (дев`ятисот тридцяти однієї) гривні 72 копійок.

В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Дата складення повного рішення суду - 18 вересня 2020 року.

Позивач: Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу», місцезнаходження: 87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. К. Лібкнехта, 177А, ЄРДПОУ 00191678; відповідачі: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ; ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя