КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

7 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 лютого 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, 8 липня 2020 року відповідачі звернулися з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України, та без додержання вимог статті 356 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року клопотання відповідачів задоволено та поновлено їм строк на апеляційне оскарження рішення суду, втім апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення її недоліків, а саме: надання документів, що підтверджують доплату судового збору у розмірі 604 096,38 грн, а також уточнення прохальної частини апеляційної скарги.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, апеляційний суд з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, вказав, що вимога іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки, пред`явлена як до так і після звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов`язання, оплачується судовим збором як вимога майнового характеру, а ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує позивач за рахунок іпотечного майна.

Копії зазначеної ухвали відповідачі отримали 5 серпня 2020 року за адресами, вказаними ними в апеляційній скарзі.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 7 серпня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяву про усунення недоліків, в якій зазначили, що вони не погоджуються з визначеним судом розміром судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги, оскільки під час звернення до суду з позовом АТ «Універсал Банк» було сплачено судовий збір у розмірі 1 921 грн як за одну вимогу немайнового характеру, а тому суд апеляційної інстанції при визначенні розміру судового збору повинен був виходити саме із цієї суми. Відповідно, скаржники надали оригінал квитанції про доплату судового збору у розмірі 981 грн з урахуванням того, що ними вже було сплачено судовий збір на суму 1 900,50 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року відповідачам продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Продовжуючи строк для усунення недоліків, апеляційний суд вказав, що задоволена позовна вимога у даній справі повинна бути оплачена як вимога майнового характеру, а суд апеляційної інстанції при обрахуванні розміру судового збору повинен виходити з норм чинного законодавства України, а не від того яку суму судового збору вважав вірною суд першої інстанції, відкриваючи провадження у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки. Одночасно суд роз`яснив відповідачам право на подання клопотання про відстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Копії цієї ухвали відповідачі отримали 17 серпня 2020 року за адресами, вказаними ними в апеляційній скарзі.

18 серпня 2020 року до апеляційного суду надійшла чергова заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про усунення недоліків, в якій останні фактично посилаються на обставини, що вже були викладені в попередній заяві та предметом судового розгляду.

Отже, вимоги ухвал апеляційного суду залишилися не виконаними, недоліки апеляційної скарги в частині сплати судового збору у встановлених порядку і розмірібез належних правових підстав відповідачами не усунуто. Окрім того, відповідачі так і не уточнили прохальну частину апеляційної скарги, а саме: не визначили в ній бажаний результат апеляційного перегляду справи за пред`явленим до них позовом, який був задоволений судом першої інстанції.

Також відповідачі не скористалися своїм правом на подання клопотання про відстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору, а в силу диспозитивності цивільного судочинства суд не може самостійно вирішувати дане питання.

Посилання скаржників на те, вони виступають саме відповідачами у справі, а відтак судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає сплаті виходячи з немайнового характеру позовної заяви, є безпідставними з огляду на підпункт 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, яким передбачено, що ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду установлена у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Тобто, ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду не залежить від процесуального статуту особи, що подає таку скаргу. Якщо ж скаргу подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) (частина четверта статті 6 Закону № 3674-VI).

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається скаржнику.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвизнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

З урахуванням наведеного, оскільки у визначений судом строк недоліки апеляційної скарги не виправлені, а саме: не доплачено судовий збір та не усунуто інші недоліки скарги, то відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України апеляційна скарга вважається неподаною та повертається особам, які її подали.

Разом з тим право відповідачівна апеляційний перегляд справи не порушено, оскільки вони не позбавлені права або можливості звернутися з апеляційного скаргою повторно на підставі частини восьмої статті 185 ЦПК України якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тастаттями 176, 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 лютого 2020 року вважати неподаною та повернути скаржникам.

Роз`яснити скаржникам, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати скаржникам разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами, якщо такі подавалися. Копію апеляційної скарги залишити у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя Н.В. Ігнатченко