Справа № 177/386/20
Провадження № 2/177/447/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 вересня 2020 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача

( ОСОБА_4 ) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, упорядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Артеменко С.Ю., звернувся до суду 06.04.2020 з указаною позовною заявою, в якій просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами та земельної ділянки загальною площею 4,7176 га, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що після смерті батька позивача ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 46,7 кв.м, житловою площею 32,8 кв.м, з господарськими спорудами: літня кухня, сараї, погріб, водоколонка, басейн, а також земельної ділянки загальною площею 4,7176 га, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

За життя померлий склав заповіт на свого онука - відповідача ОСОБА_4 , який подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після спливу 6-місячного строку та питання про поновлення пропущеного строку ним не порушувалось.

Позивач звернувся з заявою до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину спадкового майна, однак 13.12.2019 отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно та через наявність заповіту на ім`я ОСОБА_4 , який надав заяву про прийняття спадщини за заповітом після спливу 6-місячного строку для прийняття спадщини.

Із заявою про видачу постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_4 не звертався. Оригінали документів, які посвідчують право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими спорудами та земельну ділянку утримує у себе відповідач ОСОБА_3 , який прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 .

Враховуючи обставини, які склалися, відсутність правовстановлюючих документів на житлове приміщення та земельну ділянку, позивач позбавлений можливості реалізувати право на спадкове майно в позасудовому порядку, тому змушений звернутися до суду.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не подали. Однак, 18.05.2020 до канцелярії суду представником відповідача ОСОБА_4 , адвокатом Тімофєєвим А.С. подано зустрічну позовну заява до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, розташовану на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області загальною площею 4,7176 га та житловий будинок АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_6 .

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що за життя померлий ОСОБА_6 склав на свого онука ОСОБА_4 заповіт. На момент смерті спадкодавця позивач за зустрічним позовом знаходився за межами України, а саме на території Російської Федерації, тому не міг вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Коли звернувся до нотаріуса, строк для прийняття спадщини сплинув, тому нотаріусом йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позові. У задоволені зустрічної позовної заяви просили відмовити, оскільки відповідачем ОСОБА_4 пропущено строк, який встановлено для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні зустрічну позовну заяву визнав у повному обсязі, просив її задовольнити, у задоволенні первісної позовної заяви просив відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 , адвокат Тімофєєв А.С. первісний позов не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Обставини, викладені у зустрічній позовній заяві підтвердив, суду пояснив, що відповідач ОСОБА_4 дійсно пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки знаходився за межами України. Звернувся до нотаріуса після спливу 6-місячного строку, який встановлено для подання заяви про прийняття спадщини, але до суду з питанням про поновлення йому зазначеного строку не звертався. Просив задовольнити зустрічну позовну заяву у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_6 , відповідно до свідоцтва про право власності, був власником житлового будинку АДРЕСА_1 , про що 14.10.1997 зроблено запис до реєстрової книги №34-198 під реєстровим номером 12238 (а.с.10-11). Згідно з технічним паспортом на зазначений житловий будинок та експлікацією, загальна площа будинку складає 46,7 кв.м, житлова площа складає 32,8 кв.м. На земельній ділянці містяться також господарські споруди - літня кухня, сараї, погріб, водоколонка, басейн (а.с.12-14, 15).

Крім того, ОСОБА_6 належало право власності на земельну ділянку, площею 4,7176 га, яка розташована в Лозуватській сільській раді Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП №099432 (а.с.16-17).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що слідує зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Криворізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 21.06.2018 (а.с.18, 41).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_6 була відкрита 26.06.2018 за номером у Спадковому реєстрі 6262645 (а.с.44-46).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №352/2018, 26.06.2018 до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, звернувся ОСОБА_1 (а.с.39). З аналогічною заявою 25.07.2018 до Шостої криворізької державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_3 (а.с.38).

Окрім того, до Шостої криворізької державної нотаріальної контори 17.08.2018 за вхідним номером №1133/02-14 надійшла заява ОСОБА_4 про прийняття спадщини за заповітом, яка була засвідчена нотаріусом нотаріального округу м. Магадан Російської Федерації Тіторенко Т.М. 30.07.2018, що зареєстровано в реєстрі №49/17-н/49-2018-1-1450 (а.с.40).

Згідно з заповітом, складеним 08.06.2010, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Ревуцькою Л.М., зареєстровано в реєстрі за №232, ОСОБА_6 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , все своє майно, що належало йому на день його смерті, заповів ОСОБА_4 (а.с.43, 60).

Державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. 13.12.2019 винесена постанова про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно та через наявність заповіту на ім`я іншого спадкоємця (а.с. 48).

Також позивач надав 13.12.2019 до Шостої криворізької державної нотаріальної контори заяву, в якій зазначив, що йому відомо, що померлий ОСОБА_6 залишив на ім`я ОСОБА_4 заповіт, порядок одержання свідоцтва про право на спадщину за законом йому нотаріусом роз`яснено (а.с.47).

У матеріалах спадкової справи №352/2018 наявні копії правовстановлюючих документів на вказані житловий будинок та земельну ділянку, оригінали яких знаходяться у відповідача ОСОБА_3 , що останнім не заперечувалося у судовому засіданні. З чого можна зробити висновок, що правовстановлюючі документи не втрачені.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Крім того, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. ст. 1223, 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із системного аналізу вказаних положень законодавства слідує, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у 6-місячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , почав відлік відповідно з дати його смерті та закінчився 26.07.2018.

Дослідженням матеріалів спадкової справи №352/2018 (номер у Спадковому реєстрі 6262645), відкритої після смерті ОСОБА_6 , встановлено, що до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом 26.06.2018 звернувся ОСОБА_1 , 25.07.2018 ОСОБА_3 - сини спадкодавця, а з заявою про прийняття спадщини за заповітом 30.07.2018 , шляхом її направлення поштовим зв`язком, яка була отримана нотаріусом 17.08.2018, ОСОБА_4 - онук спадкодавця.

У ході судового розгляду справи також встановлено, що на момент смерті ОСОБА_6 позивач та відповідачі не були зареєстровані та не проживали разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується довідкою №2312 від 24.070.2018, виданої Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.42).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні встановлено та не заперечувалося представником ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що ОСОБА_4 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з пропуском шестимісячного строку та доказів, на підтвердження його поновлення, суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 , викладені у зустрічній позовній заяві про визнання права власності на земельну ділянку, розташовану на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області площею 4,7176 га та житловий будинок АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом є необґрунтованими, такими, що не ґрунтуються на вимогах норм матеріального права, оскільки ОСОБА_4 не є особою, який у розумінні ч. 1 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину за заповітом, після смерті діда, ОСОБА_6 , а відтак, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємці за законом закликаються до спадкування у порядку черговості. Черговість спадкоємців залежить від ступеня спорідненості їх зі спадкодавцем. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право н спадкування за законом мають діти спадкодавця, той із подружжя, який його пережив та батьки.

Судом встановлено, а відповідачами визнано, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є синами, а відповідач ОСОБА_4 є онуком померлого ОСОБА_6 .

З огляду на те, що ОСОБА_4 , як спадкоємиць за заповітом, не прийняв спадщину за заповітом після смерті діда, ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, який почався з часу відкриття спадщини, а саме з 26.01.2018, питання щодо його поновлення у визначений законодавством порядку не вирішив, інші спадкоємці за заповітом відсутні, право спадкування перейшло до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як спадкоємців першої черги за законом, згідно з положеннями ч. 2 ст.1223, ст. 1261 ЦК України.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на викладені обставини та виходячи з положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, з метою захисту спадкових прав позивача, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, ринкова вартість житлового будинку з господарчими спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , складає 44832,00 грн. (а.с.20-23). Крім того, відповідно до звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Лозуватська сільська рада, Криворізький район, Дніпропетровська область, складає 131060,00 грн. Позивач ОСОБА_1 , посилаючись на ч. 1 ст. 1267 ЦК України, відповідно до якої частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, та на те, що відповідачем ОСОБА_3 була також подана заява про прийняття спадщини за законом, сплатив, відповідно до квитанції №46970 від 06.04.2020 судовий збір у розмірі 979,48 грн. (а.с.5). Однак, представник позивача неправильно визначив ціну позову 97947,50 грн., оскільки: 44832,00 грн. (оцінка житлового будинку) + 131060,00 грн. (вартість земельної ділянки) = 175892,00 грн /2 = 87946,00 грн. Тобто розмір судового збору, який мав сплатити позивач за подання позову майнового характеру, складає 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, та складає 879,46 грн.

Оскільки позовні вимоги за первісним позовом задоволено у повному обсязі, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів за первісним позовом в рівних частках на користь позивача витрати зі сплати судового збору в загальній сумі 879,46 грн, по 439,73 грн з кожного. При цьому надміру сплачений судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 100,02 грн (з розрахунку 979,48 - 879,46 = 100,02) повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету.

Оскільки у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено, витрати по сплаті судового збору покласти на позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у порядку спадкування за законом, після смерті батька, ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46,7 кв.м, житловою площею 32,8 кв.м, з господарчими спорудами: літньою кухнею «Б», сараями «В», «Г», «Д», погребу «Е», водоколонкою І, басейном ІІ, огорожею № 1-№ 2, що належав за життя ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 14.10.1997, виданого на підставі рішення виконкому Криворізької ради народних депутатів від 27.11.1987 № 307

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у порядку спадкування за законом, після смерті батька, ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 4,7176 га, розташованої на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 12:218:840:00:03:015:0024, яка належала за життя ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 099432 від 15.07.2004, зареєстрованого у Книзі записів за № 50

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), у рівних частках, витрати зі сплати судового збору, по 439 (чотириста тридцять дев`ять) гривень 73 копійки, з кожного.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), з державного бюджету, суму судового збору у розмірі 100 (сто) гривень 02 копійки, у рахунок надміру сплаченого ним судового збору за подання позову до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відповідно до квитанції №46970 від 06.04.2020 на рахунок UA0004097, одержувач Криворізьке УК 22030101, , код банку отримувача 899998.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення та підписання суддею.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийнятті постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 01.10.2020

Суддя: