Справа № 219/353/20
Провадження № 2/219/1257/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Дубаніної О.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті в режимі відеоконференції із Дергачівським районним судом Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що ОСОБА_2 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 31.05.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.07.2015 року. 07.02.2019 року позивач направив претензію кредитора до Першої бахмутської державної нотаріальної контори, яка була переслана приватному нотаріусу Бахмутського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Донецької області Баранову М.С. 07.03.2019 року надійшла відповідь від приватного нотаріуса Баранова М.С. У дійсному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена адреса: АДРЕСА_1 . 05.05.2019 року до спадкоємця ОСОБА_1 , було направлено лист-претензію, згідно з якою позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Заборгованість за простроченим тілом кредиту позичальника на дату її смерті перед банком за кредитним договором № б/н від 31.05.2011 року становить 12678,93 грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до відзиву відповідача, останній позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивач пропустив передбачений законом строк для пред`явлення вимоги за кредитним договором, оскільки ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відразу звернувся до відділення АТ КБ «ПриватБанку» в м. Бахмут Донецької області з метою повернення банківського майна, а саме терміналу, який його мати, як фізично-особа підприємець, використовувала для розрахунку з клієнтами у безготівкову вигляді. При цьому, відповідачем було надано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 . Проте, позивачем було направлено відповідачу лист-претензію від 13.03.2019 року, з якого вбачається, що позивачу стало відомо про смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що позивач повинен був звернутися до суду з дійним позовом не пізніше 13.09.2019 року, при цьому за розрахунком позивача, ОСОБА_2 здійснила останній платіж 14.05.2015 року в сумі 1800 грн., та після смерті останньої ніхто не здійснював перерахування на погашення заборгованості. Крім того, вважає, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки на час відкриття спадщини ОСОБА_2 , з 27.05.2015 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , тобто позивач не обґрунтував належними доказами статус ОСОБА_1 , як спадкоємця. В задоволенні позовних вимог просив відмовити (т.1 а.с.93-94).

З відповіді позивача на відзив відповідача вбачається, що спадкоємці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мали право подати заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини у строк з 14.07.2015 року по 14.01.2016 року, спадкоємцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , який постійно проживав зі спадкодавцем, що вбачається з копій паспортів. При цьому, ОСОБА_1 не повідомляв позивача про смерть позичальника ОСОБА_2 , тому банку стало відомо про смерть останньої 18.12.2018 року. У зв`язку з чим, 07.02.2019 року банк заявив претензійну вимогу до спадкоємців боржника шляхом направлення до Першої бахмутської державної нотаріальної контори претензії кредитора, тому вважає, що позивачем не пропущено строки, передбачені ст. 1281 ЦК України (т.1 а.с.111-120).

Відповідачем надано заперечення на відповідь позивача на відзив, з яких вбачається, що наявність в додатку до позовної заяви копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджує той факт, що ОСОБА_1 повідомив позивача про смерть позичальника та повернув торгівельне обладнання. При цьому, відповідачем було надано докази, що він не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вважає, що позивач порушив строки звернення до суду з дійним позовом і тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог (т.1 а.с.166-169).

З відповіді позивача на заперечення відповідача вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 08.01.2020 року до спливу строку позовної давності, відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем позивальника, оскільки він проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, до складу якої, у тому числі, входять кредитні зобов`язання померлої ОСОБА_2 , та не відмовився від спадщини (т.1 а.с.180-183).

До судового засіданні представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлявся належним чином. Надав суду заяву в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиву на позовну заяву, крім того зазначив, не спадщину він не приймав, навпаки відмовився від її прийняття.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

Частиною 2 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 31.05.2011 році підписала Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 позичальник ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 17 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.48).

Станом на 15.05.2019 року заборгованість простроченим тілом кредиту позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 31.05.2011 року становить 12678,93 грн. (а.с.6-9).

18.12.2019 року позивач направив претензію кредитора до Першої бахмутської державної нотаріальної контори (а.с.53), яка була переслана приватному нотаріусу Бахмутського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Донецької області Баранову М.С.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Бахмутського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Донецької області Баранова М.С. № 70/01-16 від 07.03.2019 року, АТ КБ «ПриватБанк» було повідомлено про те, що 05 березня 2019 року через Першу Бахмутську державну нотаріальну контору нотаріусом отримана претензія кредитора АТ КБ «ПриватБанк» № SAMDN488 від 18.12.2018 року за кредитним договором між ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) і банком б/н, укладеним 31.05.2011 року, з наданням відповідної інформації на підставі статті 1281 ЦК України для можливості отримання заборгованості померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з її майна через спадкоємців. Проте, нотаріус не може надати інформацію по спадкоємцям померлої ОСОБА_2 за спадковою справою, відкритою 26.08.2015 року, оскільки не надано копії кредитного договору б/н від 31.05.2011 року, в якому зазначено строк його виконання позичальником, який є строком настання вимоги кредитора, та який важливий для урахування встановленого законом річного строку звернення кредитора для надання нотаріусом будь-якої інформації (т.1 а.с.54).

13.03.2019 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно з якою позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано (а.с.55).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по 19.09.2019 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 а.с.76, 95-96).

З довідки ТОВ «ТБК СХІД» № 2675 від 09.12.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована з 27.05.2015 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.97).

Відповідно до статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Оскільки, після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням на ОСОБА_1 обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, АТ КБ «Приватбанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач є спадкоємцем померлого позичальника. Оскільки позивач посилається на те, що відповідач був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою, однак це спростовано в судовому засіданні.

Тобто, позивач не довів, що відповідач за правилами частинами третьої статті 1268 ЦК України прийняв спадщину, оскільки з наданих позивачем документів не можливо беззаперечно встановити, що відповідач є спадкоємцем позичальника.

Позивачем не надано будь-яких фактичних даних про наявність у спадкодавця майна на час його смерті, яке після смерті позичальника увійшло до спадкової маси, його перелік та вартість для встановлення чи перевищує його вартість розмір боргу, про стягнення якого заявляє кредитор, що, крім іншого, також унеможливлює стягнення з відповідача заборгованості у визначеному позивачем розмірі.

Неподання позивачем належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях. Тому, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Оскільки, у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст.ст. 607, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 81, 89, 133, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити в повному обсязі.

Повний текст рішення суду виготовлено 02 жовтня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», рах. № НОМЕР_3 , МФО 305299, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Н.М. Фролова

02.10.2020