Дата документу 28.09.2020 Справа № 335/724/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/724/19 Головуючий у 1-й інстанції: Макаров В.О.
Провадження № 22-ц/807/2085/20 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» у особі представника Крилової Олени Леонідівни на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.05.2011р. ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Зазначено, що при укладанні договору сторони керувалися вимогами ч. 1 ст. 634 ЦК України, тобто положеннями про приєднання відповідача до запропонованого договору в цілому на умовах, визначених банком, та друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за користуванням кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що узгоджено у п. 2.1.1.12.6. «Правил користування платіжною карткою». Одночасно п. 1.1.3.2.3. «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом, на думку позивача, може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку, на умовах,

зазначених в пункту 1.1.3.1.9 «Умов та правил надання банківських послуг».

АТ КБ «ПриватБанк» вказував, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. А позичальник відповідно до п. 2.1.1.5.5. та п. 2.1.1.5.6. «Умов та правил надання банківських послуг» зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, та на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту Овердрафту), оплатити винагороди банку. Власник картки зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту (п. 1.1.2.7. «Умов та правил надання банківських послуг»).

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Отже, у порушення умов договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за договором відповідач станом на 30.09.2018р. має заборгованість у розмірі 166 200,69 грн., яка складається із: 3 935,00 грн. - заборгованості за кредитом, 157 150,24 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 5 115,45 грн. - заборгованості за пенею та комісією.

Посилаючись на вказані обставини та на своє право вимагати всю заборгованість або певну її частину банк просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 111 909,18 грн., яка складається із: 3 935,00 грн. - заборгованості за кредитом та 107 974,18 грн. -заборгованості по процентам за користуванням кредитом з 05.05.2011р. по 31.03.2018р., а також стягнути судові витрати у розмірі 1 921,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 05.05.2011р. в сумі 3 935 грн., що є тілом кредиту. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 643 грн. 73 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» у особі представника Крилової О.Л. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість у зв`язку з неправильним встановленням фактичних обставин у справі та невідповідністю їх матеріалам справи, порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні суми заборгованості за процентами за користування кредитом та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги в цій оскаржуваній частини задовольнити в повному обсязі, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не надано, що не є перешкодою у апеляційному розгляді справи у відповідності до вимог ч. 3 статті 360 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зі змісту статті 274 ч. 1 п.1 ЦПК України що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов банку та стягуючи лише суму заборгованості за тілом кредиту, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не підписував Умови та Правил надання банківських послуг, Тарифи банку, а тому не погоджував істотних умов договору, викладених у них. Але, оскільки у заяві він погодився на отримання кредитної картки "Універсальна" та скористався наданими кредитними коштами, то має повернути банку заборгованість за тілом кредиту в сумі 3935 грн.

В апеляційній скарзі банк зазначає, що такі висновки суду не відповідають матеріалам справи, у яких міститься Довідка про умови кредитування, у якій були узгоджені відсотки за користування кредитними коштами за ставкою 36 % на рік, яка підписана відповідачем. Тому суд безпідставно відмовив у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по відсоткам.

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що 05.05.2011р. ОСОБА_1 у ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого виступає АТ КБ «ПриватБанк», оформив Анкету-заяву на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

Але суд правильно визнав, що заява не містить умов щодо сплати відсотків, а Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи не підписані позичальником, і тому не можуть бути частиною договору між сторонами у справі.

Між тим, суд не звернув уваги на те, що до позовної заяви банк додав Довідку про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, а отже може вважатись складовою договору, у якій, серед інших умов, визначено процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 36 % річних.

Відтак, проценти та їх розмір були узгоджені між сторонами, а тому суд безпідставно вважав, що така умова не була погоджена.

Банк в позові визначив розмір заборгованості за відсотками за період з 05.05.2011р. по 31.03.2018р. в сумі 107 974,18 грн. Позичальник заяви про застосування позовної давності не подавав.

Перевіркою розрахунку встановлено, що банком нараховувались проценти не у всьому вказаному періоді за ставкою 36 %.

Так, у період з 05.05.2011р. по 31.12.2012р. на прострочену заборгованість за кредитом нараховувались проценти за ставкою 72 % річних, що не було узгоджено Довідкою про умови кредитування, тому проценти у розмірі 32,35 грн., нараховані за ставкою 72 % підлягають відрахуванню із суми заборгованості.

З 01.04.2015р. і до 31.03.2018р. банк нараховував проценту за ставкою 43,2 % річних, які підлягають перерахунку за ставкою 36 % річних.

Заборгованість за тілом кредиту у цьому періоді вже була наявна в сумі 3935 грн. та більше не змінювалась, а вказаний період складається з 1096 календарних днів, тому розмір заборгованості за відсотками за це період складає: 3935 х 36 : 100 : 365 х 1096 = 4 253,68 грн. А також з цієї суми слід вирахувати зайво нараховані відсотки в сумі 32,35 грн., тому до стягнення буде становити сума у розмірі: 4 253,68 - 32,35 = 4 221,33 грн.

Таким чином, колегія визнає частково обґрунтованою суму заборгованості по відсоткам у розмірі 4 221,33 грн., у зв`язку з чим у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 статті 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню у частині відмови в задоволенні позову щодо стягнення заборгованості за процентами, що тягне за собою зміну загальної суми заборгованості, яку слід стягнути з відповідача на користь банку та яка становитиме 4 221,33 + 3935 = 8 156,33 грн., а також вказані зміни у судовому рішення тягнуть за собою його зміну і в частині судових витрат, які підлягають перерозподілу.

Банком сплачено судовий збір в сумі 1921 грн. за подання позову до суду першої інстанції з майновими вимогами на суму 111 909,18 грн., за подачу апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі - 2881,50 грн., а всього - 4 802,50 грн. Задоволено позов банку на суму 8 156,33 грн., тому до компенсації банку за рахунок відповідача належить сума судового збору у розмірі: 4802,50 грн. х 8156,33 : 111 909,18 = 350,02 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у особі представника Крилової Олени Леонідівни задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2020 року скасувати в частині відмови в задоволенні позову банку щодо стягнення заборгованості по процентам та частково задовольнити ці вимоги, що тягне за собою зміну рішення в частині стягнення загальної суми заборгованості та перерозподіл судових витрат.

У зв`язку із зазначеним викласти резолютивну частину чином.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» ( , юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-д, МФО 305299) заборгованість за договором б/н від 05.05.2011р. в сумі 8156 (вісім тисяч сто п`ятдесят шість) гривень 33 копійок, в тому числі, заборгованість за тілом кредиту у сумі 3 935 (три тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) гривень, заборгованість по процентам в сумі 4 221 (чотири тисячі двісті двадцять одна) гривні 33 копійок.

В задоволенні іншої частини вимог щодо процентів відмовити.

В решті рішення не оскаржувалось та не переглядалось ( тіло кредиту).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 350 (триста п`ятдесят) гривень 02 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена доВерховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лишеу випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальнезначення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Постанова прийнята, складена та підписана 28 вересня 2020 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.