Провадження № 2/331/1093/2020
Справа № 331/1696/2020

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю секретаря Постарнак М.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) в інтересах малолітнього ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (місце перебування: ДУ «Мелітопольська установа виконання покарань № 144» за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Олександра Невського, буд. 81) про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

30.04.2020 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.10.2019 р. № 473/12 малолітній дитині ОСОБА_2 , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування в зв`язку з тим, що його мати ОСОБА_3 відбуває покарання в місцях позбавлення волі, що підтверджується вироком Запорізького апеляційного суду від 05.11.2018 р. справа № 333/6295/17 (провадження № 11-кп/807/65/18).

12.11.2019 року розпорядженням голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району№ 596, ОСОБА_1 визнано опікуном малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач у добровільному порядку не надає, у зв`язку з чим вона бажає отримувати аліменти за рішенням суду.

Ухвалою суду від 05 травня 2020 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні в судовому засіданні 23 липня 2020 року без виклику сторін. Зобов`язано ДУ «Мелітопольська установа виконання покарань № 144» вручити ОСОБА_3 , яка утримується у вказаній установі, копії: ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками і роз`яснити, що вона, як відповідач по справі, має право у 15 ( п`ятнадцятиденний ) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, в якому викладаються заперечення проти позову, якщо такі є. (а.с. 11-12)

Відповідно до матеріалів справи, уповноважена особа ДУ «Мелітопольська установа виконання покарань № 144» 27.05.2020 року отримала копію ухвали суду від 05 травня 2020 року, позовну заяву з додатками та розписку про вручення копії ухвали і позовної заяви (для повернення до суду).

Станом на 23.07.2020 року від відповідача ОСОБА_3 до суду заперечень на позовну заяву або заяви про визнання позовних вимог не надходило. Також з ДУ «Мелітопольська установа виконання покарань № 144» не повернуто розписку про вручення копії ухвали і позовної заяви.

Ухвалою суду від 23 липня 2020 року розгляд справи відкладено та зобов`язано уповноважену особу ДУ «Мелітопольська установа виконання покарань № 144» повернути до суду розписку про вручення копії ухвали і позовної заяви, з відміткою про вручення.

Відповідно до матеріалів справи, уповноважена особа ДУ «Мелітопольська установа виконання покарань № 144» 29.07.2020 року отримала копію ухвали суду від 23 липня 2020 року.

Станом на 25 серпня 2020 року відповідачем ОСОБА_3 у визначений ухвалою суду строк, передбачений нормами ЦПК України, процесуальні дії щодо надання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову та подання клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, не вчинені.

Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - закрито, та продовжено розгляд справи в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 14 січня 2010 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с.8)

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.10.2019 р. № 473/12 малолітній дитині ОСОБА_2 , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування в зв`язку з тим, що його мати ОСОБА_3 відбуває покарання в місцях позбавлення волі, що підтверджується вироком Запорізького апеляційного суду від 05.11.2018 р. справа № 333/6295/17 (провадження № 11-кп/807/65/18). (а.с. 5)

12.11.2019 року розпорядженням голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району№ 596, ОСОБА_1 визнано опікуном малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 4)

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до абз. З п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р., вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки з ОСОБА_3 вже стягуються аліменти за судовим наказом Комунарського районного суд м. Запоріжжя від 25 липня 2019 року в розмірі 1/3 на утримання двох дітей, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів, що буде справедливим по відношенню до всіх учасників правовідносин та є достатньою для утримання малолітньої дитини.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року становить 2102,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст. ст. 80, 84, 180-182 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) в інтересах малолітнього ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце перебування: ДУ «Мелітопольська установа виконання покарань № 144» за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Олександра Невського, буд. 81, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 квітня 2020 року і до досягнення дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце перебування: ДУ «Мелітопольська установа виконання покарань № 144» за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Олександра Невського, буд. 81, на користь держави судовий збір за подання позову майнового характеру в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Повний текст судового рішення складено 25 серпня 2020 року.

Роз`яснити сторонам, що у відповідності зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений чи збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

25.08.2020