Справа № 466/1200/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Кирилюк А.І.

з участю секретаря судового засідання - Гула М.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі ј від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму, починаючи з 14.02.2020 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 - річного віку.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Позивач проживає разом зі своєю матір`ю та повністю перебуває на її утриманні. Батько добровільної участі у витратах на його утримання не бере. Згідно Рішення №2-1119 Пустомитівського районного суду м. Львова від 10.06.2008 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини доходів на користь ОСОБА_4 на утримання дитини до досягнення ним вісімнадцятирічного віку. Примусове виконання рішення про стягнення аліментів здійснював Галицький відділ державної виконавчої служби м.Львова, шляхом стягнення аліментів з пенсії боржника у сумі 1800 грн. щомісячно. У зв`язку із досягненням ОСОБА_1 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 примусове стягнення аліментів було припинено. На даний час позивач навчається на денні формі в Коледжі телекомунікацій та комп`ютерних технологій Національного університету «Львівська політехніка», що перешкоджає йому працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід. Його мати з якою проживає, є людиною з інвалідністю (першої групи по зору), потребує постійного стороннього догляду та є не працездатною по стану здоров`я. У зв`язку із наведеним, звернувся до суду із позовом, який просить задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.04.2020 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, повідомлено сторони про час та місце розгляду справи, а також роз`яснено їх процесуальні права та обов`язки.

У судовому засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити, додатково наголосили, що оскільки ОСОБА_1 навчається, доглядає за матір`ю, яка потребує постійної допомоги, що тягне за собою матеріальні затрати, у позивача виникають трудності з оплати навчання та супутних витрат, а саме: витрати на підручники, добирання до навчального корпусу та ін. У зв`язку із чим, просить позовні вимоги задовольнити.

17.07.2020 року відповідач подав відзив на позов, у якому зазначив, що стан його здоров`я є незадовільний, потребує постійного лікування, дохід доволі низький, а від так сплачувати аліменти, які просить ОСОБА_1 змоги не має, у зв`язку із чим просить у задоволенні позову відмовити.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , являється сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 виданим 17.04.2002 року Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, та проживає разом зі своєю матір`ю та повністю перебуває на її утриманні. /а.с.3-4/

Відповідач добровільної участі у витратах на утримання сина не бере. Згідно Рішення №2-1119 Пустомитівського районного суду м. Львова від 10.06.2008 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини доходів на користь ОСОБА_4 на утримання дитини до досягнення ним вісімнадцятирічного віку. Примусове виконання рішення про стягнення аліментів здійснював Галицький відділ державної виконавчої служби м.Львова, шляхом стягнення аліментів з пенсії боржника у сумі 1800 грн. щомісячно. У зв`язку із досягненням ОСОБА_1 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 примусове стягнення аліментів було припинено.

З 01.09.2017 року по даний час позивач навчається на денні формі в Коледжі телекомунікацій та комп`ютерних технологій Національного університету «Львівська політехніка», що стверджується довідкою № 20 від 22.01.2020 року./а.с.5/

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, стан здоров`я сина та його потребу в матеріальній допомозі, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні малолітніх дітей та дружини, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з врахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з 14 лютого 2020 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку..

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 141, 223, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 198, 199, 200, 201 Сімейного Кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), аліментів на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), який продовжує навчання, в розмірі 1/4 від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з врахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з 14 лютого 2020 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07.10.2020 року.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк