Справа: 164/105/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

при секретарі Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоведмезької сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,15 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,65 га. Ще за життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє майно заповів дочці ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Іншими спадкоємцями є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , проте від спадщини вони відмовилися. Однак, у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, ОСОБА_1 було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_7 , кожен зокрема, не з`явилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідачі - Великоведмезька сільська рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду подали заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_8 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 - батько ОСОБА_3 . Ще за життя, а саме 21 травня 2013 року, ОСОБА_3 посвідчив заповіт, яким все своє майно заповів дочці ОСОБА_1 (а.с. 5-8, 10).

Відповідно до витягу з погосподарської книги № 3 за 2011-2015 роки та довідки Великоведмезької сільської ради Маневицького району № 862 від 13 грудня 2019 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкодавець до дня смерті постійно був зареєстрований за вищевказаною адресою. 21 травня 2013 року ОСОБА_3 посвідчив заповіт на ім`я ОСОБА_1 . Іншими спадкоємцями є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , проте з приводу оформлення спадщини після смерті батька до сільської ради не зверталися (а.с. 11, 12).

Із заяв ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , посвідчених нотаріально вбачається, що від отримання обов`язкової частки у спадковому майні після смерті батька ОСОБА_3 вони відмовляються (а.с. 33-35).

Крім того, відповідач ОСОБА_2 позов визнала та не заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (а.с. 31).

Із витягу з рішення Великоведмезької сільської ради Маневицького району Волинської області № 2/16 від 25 січня 1994 вбачається, що ОСОБА_3 передано у приватну власність та постійне користування земельні ділянки: площею 0,65 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 15).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1715/02-31 від 23 грудня 2019 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,65 га, а також земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,15 га, які розташовані в АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 121/01-16 від 13 лютого 2020 року, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа № 57 за 2015 рік. 3 березня 2015 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась ОСОБА_1 13 березня 2015 року із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась ОСОБА_4 23 грудня 2019 року із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилась (а.с. 32-37).

Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 23 листопада 2019 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 20).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 200, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1261, 1269, 1270 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як на спадкове майно по смерті ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,65 га, а також земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,15 га, згідно рішення Великоведмезької сільської ради Маневицького району № 2/16 від 25 січня1994 року, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_3 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська