ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9057/20 Справа № 192/716/19 Суддя у 1-й інстанції - Стрельников О. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

05 жовтня 2020 року м.Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Петешенкової М.Ю., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2020 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Привільнянська сільська рада, Солонянська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Привільнянська сільська рада, Солонянська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Не погодившись із ухвалою суду, ОСОБА_1 22 вересня 2020 року подала апеляційну скаргу одночасно з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали суду, посилаючись на те, що оскаржувану ухвалу суду вона отримала лише 10 вересня 2020 року.

Однак, згідно розписки, яка міститься в матеріалах справи на аркуші справи 46, ОСОБА_1 отримала оскаржувану ухвалу суду10 серпня 2020 року.

Таким чином, апеляційна скарга не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст. 354 ЦПК України, оскільки подана з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду тому апеляційну скаргу слід залишити без руху.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Право суду на поновлення строку не є безмежним.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й

у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

Враховуючи вищевказане, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати відповідачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Для виправлення недоліку, скаржнику слід надати заяву про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2020 року, із зазначенням інших підстав.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2020 року про повернення позовної заяви - залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліку строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Суддя: М.Ю. Петешенкова