Провадження №2/523/3879/20
У Х В А Л А

"26" серпня 2020 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши «скаргу» та додані до неї документи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 «Ремонт меблів та прання килимів», про заборону діяльності приватного власника, закриття приватного власника,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із «скаргою» до ОСОБА_2 «Ремонт меблів та прання килимів». В обґрунтування власної позиції зазначив, що незаконними діями ОСОБА_2 було зайнято приміщенням по АДРЕСА_2 та розпочато незаконну діяльність щодо прання килимів. У зв`язку з викладеним просить суд: « розібратись та вжити заходів; заборонити діяльність приватного власника; взяти справу на особистий контроль та закрити приватного власника по ремонту меблів та прання килимів».

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ознайомившись з позовною заявою скаргою суддя дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частини перша статі 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорювані або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Виходячи з загальних положень ЦПК України підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена та адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підстава позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах.

Однак, подана ОСОБА_1 «скарга» взагалі не містить підстав позову, він не зазначає яке його право порушено та яким чином.

Статтею 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити: повне прізвище, ім`я та побатькові сторін, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Разом з цим, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ч. 3 ст.175 ЦПК України, оскільки не містить жодних даних щодо відповідача (прізвище, дата, місяць і рік народження, остання відома адреса проживання, місце народження та інш.), що позбавляє суд можливості ідентифікувати зазначену особу, як відповідача по даній справі та вчинити дії, передбачені ст. 187 ЦПК України.

Крім іншого, згідно п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Також, відповідно до п 4 ст. 175 ЦПК України зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Таким чином, вищезазначені положення Закону позбавляють можливості самостійного збирання судом доказів за позивача у справі. Суд наділений лише повноваженнями щодо сприяння всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Однак, позивачем до позовної заяви на підтвердження позовних вимог, надано лише копії заяв/звернень до органів виконавчої влади, що позбавляє суд можливості здійснити підготовку справи до розгляду.

На підставі викладеного, позивачу необхідно надати суду: - позовну заяву, викладену згідно вимог ЦПК України; - відомості щодо відповідача (прізвище, дата, місяць і рік народження, остання відома адреса проживання, місце народження та інш.); - докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; а також позивачу необхідно чітко викласти зміст позовних вимог: яке конкретно його право порушено, спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст.175, 177, 185, 187, 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Ремонт меблів та прання килимів» про заборону діяльності приватного власника, закриття приватного власника - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує п`яти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням вимог викладених в ухвалі суду.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: