У Х В А Л А

іменем України

09 жовтня 2020 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2020 у справі №754/12394/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення, -

В С Т А Н О В И В:

08.10.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду з вище зазначеною заявою.

Вивчивши вказану заяву, судом встановлено, що в провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває аналогічного змісту (повністю ідентична) заява ОСОБА_1 , подана до суду 07.10.2020, яка ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08.10.2020 залишена без руху.

У відповідності до п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається, зокрема, у випадку коли позивачем подано до цього самого суду інший позов до цього самого відповідача з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви.

Крім вказаного, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суб`єктивні процесуальні права мають здійснюватися в найбільш економічний спосіб. Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню правильного рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату.

У відповідності до ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

У відповідності до ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

На підставі викладеного суд визнає подання повторної ідентичної заяви про перегляд заочного рішення по справі №754/12394/19 зловживанням ОСОБА_1 своїми процесуальними правами.

Разом з тим, суд вважає недоцільним в даному випадку застосовувати до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу, враховуючи відсутність системності вчинення нею дій, що мають ознаки зловживання процесуальними правами, однак роз`яснює, що в разі повторного вчинення останньою дій, передбачених ч. 2 ст. 44 ЦПК України, до ОСОБА_1 можуть бути застосовані заходи процесуального примусу, передбачені ст. 148ЦПК України.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання ОСОБА_1 08.10.2020 заяви про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2020 у справі №754/12394/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення - визнати зловживанням процесуальними правами.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2020 у справі №754/12394/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення, подану 08.10.2020 - повернути заявнику.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет на веб-сайті суду: http://ds.ki.court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду м. Києва апеляційної скарги.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали суду складено 09.10.2020.

Суддя О.Б. Саламон