Провадження № 2-н/521/1449/20
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

06 жовтня 2020 року суддя Малиновського районного суду міста Одеси Мазун І.А., розглянувши заяву про видачу судового наказу за вимогою ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 163 ч. 3 п. 3 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

До заяви про видачу судового наказу додано копію договору № 77166/20200806/М2 з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем), який не підписаний ОСОБА_1 та не містить дати укладення такого договору.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» зі споживачем до ОСОБА_1 договору, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, не укладалося, а додана до матеріалів справи копія договору не відповідає вимогам розділу ІІ ЦК України, а тому не може бути належним та допустимим доказом виникнення між сторонами договірних правовідносин.

Крім того суд зазначає, що направлення копії договору ОСОБА_1 не є належним доказом укладення договору, оскільки конверт та рекомендоване повідомлення повернулися на адресу відправника, а саме ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» через відмову у отриманні поштового відправлення.

Згідно до ч. 1 п. 1 та ч. 2 ст. 165 вказаного вище Кодексу суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 166 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

У видачі судового наказу за вимогою ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя І.А. Мазун