Справа №293/1466/17 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є.О.
Категорія 18 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

18 лютого 2020 рокуЖитомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

розглянувши у місті Житомирі в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними та переведення прав набувача майна

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати договори дарування № 1013 та № 1015 від 22.05.2015 р., укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , недійсними в частині відчуження 53/100 частин житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 та перевести права набувача 53/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,09 га кадастровий номер :03:008:0273 на нього.

Житомирський районний суд Житомирської області ухвалою від 10 вересня 2019 року залишив позовну заяву ОСОБА_3 без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу про залишення позову без розгляду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Житомирський апеляційний суд постановою від 02 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнив та скасував ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 10 вересня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду, а справу направив для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про роз`яснення постанови Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року у цивільній справі № 293/1466/17. Зокрема, заявник вказує, що постанова є незрозумілою в частині, що стосується несплати позивачем належного судового збору за подання чотирьох позовних вимог та в частині відмови апеляційного суду у винесенні окремої ухвали у зв`язку з порушенням закону позивачем та його представником.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

За змістом даної норми зміна рішення суду шляхом його роз`яснення не допускається.

В заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового для виконання характеру.

Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю.

Під час розгляду заяви було з`ясовано, що суд першої інстанції питання про залишення позову без розгляду вирішив з порушенням норм цивільного процесуального законодавства. Наслідком скасування судового рішення про залишення позову без розгляду є продовження розгляду справи судом першої інстанції відповідно до вимог закону та положень ЦПК України.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим.

Таким чином, зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Суд відмовляє у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню. Крім того, відповідно до ст. 271 ЦПК України роз`ясненню підлягають лише ті судові рішення, які мають виконуватись як у добровільному порядку, так і примусово.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду є чітким за змістом, зрозумілим, оскільки не містить жодних положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння, в мотивувальній частині рішення чітко викладені норми законодавчих актів, на підставі яких суд дійшов таких висновків у справі, таке рішення не допускає подвійного тлумачення, а тому підстав для його роз`яснення немає.

Керуючись ст.ст. 271, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними та переведення прав набувача майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: