Справа № 202/7548/19
Провадження № 2/202/637/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 лютого 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Бєльченко Л.А.,

при секретарі - Гемай В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

11.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом до ОСОБА_2 , указуючи, що йому на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії та номер 1300, виданого 28.10.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверухою Н.І., на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі значиться зареєстрованою відповідач, котра у квартирі не проживає, її речей у ній немає. Відповідач не сплачує за комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири. Реєстрація відповідача за зазначеною адресою перешкоджає йому повною мірою розпоряджатись квартирою на власний розсуд та змушує нести додаткові затрати на комунальні послуги.

У зв`язку з викладеним, позивач просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 32).

Відповідач в судове засіданні двічі поспіль не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не надала. На адресу суду повернулися конверти з судовими повістками з рекомендованими повідомленнями з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 27).

За таких обставин суд вважає можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії та номер 1300, виданого 28.10.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверухою Н.І., позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).

Згідно з наданою позивачем довідкою № 12466, виданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 04.11.2019 року відповідач значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10). Зазначене підтверджується довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 18.11.2019 року (а.с. 16).

Судом встановлено, що відповідач у вказаній квартирі не проживає, її речей у ній немає, що підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 31.10.2019 року, складеним за участі сусідів ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , засвідченим головою ОСМД «Тверська 17» (а.с. 12).

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не проживає у квартирі, котра належить позивачеві та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а реєстрація відповідача за зазначеною адресою перешкоджає позивачу повною мірою розпоряджатись квартирою на власний розсуд, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та вважає можливим визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою за вказаною адресою.

Указаний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року (справа № 6-709цс16), де визначено, що зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, котрий власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї.

За таких підстав суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Суддя Бєльченко Л.А.