233 № 127/3383/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 жовтня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.,
за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника органу опіки та піклування Остапець Н.М.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дитини,-
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 11 лютого 2020 року надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди і супроводу батька та встановлення факту проживання дитини з матір`ю.
В межах строку, передбаченого законом, позивач змінила предмет позову та просила: надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері ОСОБА_1 , без згоди та супроводу батька - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 до Болгарії, транзитом через Молдову та Румунію, з 12.09.2020 до 18.09.2020 року; надати дозвіл на виїзд з України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері ОСОБА_1 , без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в країни Європейського союзу, Російської Федерації, Ісландії, Ліхтенштейну, Норвегії, Швейцарії, Албанії, Чорногорії, Сербії, Сан-Маріно, Боснії і Герцеговини, Сполученого Королівства Британії та Північної Ірландії, Шотландії, Сполучених Штатів Америки, Канади, Сінгапуру, В`єтнаму, Таїланду, Малайзії, Катару, Марокко, Мальдівських островів, Сейшельських островів, ГОА, Японії, Китаю, Республіці Корея, Андорри, Шрі-Ланки, Індонезії, Балі, ОАЕ, Ізраїлю, Єгипту, Тунісу, Туреччини, Грузії, Вірменії, Казахстану, Азербайджану, Білорусії, Молдови, Республіки Придністров`я до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, визначити місце проживання ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_1 .
В обґрунтування вказаних вимог позивач посилалася на те, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає із матір`ю. Шлюб між ними розірвано на підставі рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 24 грудня 2012 року. Дитина з матір`ю є внутрішньо переміщеними особами, проживають разом, для дитини створені необхідні умови проживання та навчання. Визначення місця проживання разом з матір`ю відповідатиме інтересам дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Якщо за вимогами, об`єднаними в одне провадження, відповідачем є одна особа, не допускається у разі обґрунтованих заперечень з боку відповідача.
Заочним рішенням Костянтинівського міськорайонного суду Донецької області від 05 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди і супроводу батька були задоволені частково. НаданоОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна Донецька область місто Дебальцеве, дозвіл на виїзд за межі України до Болгарії, транзитом через Молдову та Румунію, у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 10 вересня 2020 року по 30 вересня 2020 року. В задоволені позовних вимог в частині надання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна Донецька область місто Дебальцеве, дозволу на виїзд за межі України до Європейського союзу, Російської Федерації, Ісландії, Ліхтенштейну, Норвегії, Швейцарії, Албанії, Чорногорії, Сербії, Сан-Маріно, Боснії і Герцеговини, Сполученого Королівства Британії та Північної Ірландії, Шотландії, Сполучених Штатів Америки, Канади, Сінгапуру, В`єтнаму, Таїланду, Малайзії, Катару, Марокко, Мальдівських островів, Сейшельських островів, ГОА, Японії, Китаю, Республіці Корея, Андорри, Шрі-Ланки, Індонезії, Балі, ОАЕ, Ізраїлю, Єгипту, Тунісу, Туреччини, Грузії, Вірменії, Казахстану, Азербайджану, Білорусії, Молдови, Республіки Придністров`я, без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку було відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав. В межах строків, передбачених п. 3 розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції чинній на час вчинення процесуальної дії), п. 2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідач відзив не надав.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 05.08.2020 р. без виходу до нарадчої кімнати із занесенням її до протоколу судового засідання судом постановлено провести заочний розгляд справи.
Представник органу опіки та піклування Остапець Н.М. в судовому засіданні вказала на те, що задоволення позовних вимог відповідатиме інтересам дитини.
В судовому засіданні була заслухана думка дитини ОСОБА_4 , який виявив бажання проживати з матір`ю.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 24 грудня 2010 року (актовий запис № 208, складений 24.12.2010 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецької області), свідоцтвом про шлюб ОСОБА_1 (прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « ОСОБА_1 ») серії НОМЕР_2 від 18 липня 2020 року (актовий запис № 975, складений 18.07.2020 р. Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).
Шлюб між сторонами, укладений 09 липня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 59, розірвано на підставі рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 24 грудня 2012 року у справі № 0511/4333/2012 (провадження № 2/0511/1050/2012), яке набрало законної сили 22 січня 2013 року.
Дитина ОСОБА_4 , 2010 року народження, навчається в КЗ «ЗШ І-ІІІ ст. № 15 ВМР» в 4-Д класі, що підтверджується довідкою Комунального закладу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів 3 15 Вінницької міської ради» від 10.07.2020 року за № 501, має задовільний стан здоров`я, що підтверджується протоколом первинного прийому педіатра Медичного центру «Альтамедика» від 27.06.2020 року.
Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, передбачених ст. 7 Сімейного кодексу України, зазначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно зі ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, які відповідно до ст. 155 цього Кодексу мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і всупереч інтересам дитини здійснюватися не можуть. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
На підставі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно із ст. 9 «Конвенції про права дитини» держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Згідно із ст. 160 СК місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Враховуючи ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини саме до неї, вік, стан здоров`я та місце навчання дитини, наявність у матері самостійного доходу, доброзичливих стосунків у родині, умов для розвитку дитини, суд дійшов висновку про можливість визначити місце проживання дитини разом з матір`ю за її місцем проживання, що відповідатиме інтересам дитини. А отже, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264 - 265, 273, 280 - 282, 289, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дитини - задовольнити.
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна, Донецька область, місто Дебальцеве, разом із матір`ю ОСОБА_2 за її місцем проживання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 840 (восьмисот сорока) гривень 80 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Дата складення повного рішення суду - 09 жовтня 2020 року.
Суддя