Єдиний унікальний номер 725/4572/20
Номер провадження 2/725/788/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 року. Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Галичанський О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Шевченківського районного суду м. Чернівці (місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Кафедральна,4), третя особа: Управління освіти Чернівецької міської ради (місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 176) про встановлення факту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою , у якій просить суд встановити факт дослівного списування (запозичення) Шевченківським районним судом м. Чернівці при виготовленні 34-х з 35-ти абзаців мотивувальної частини рішення від 11.10.2019 року у цивільній справі №727/11669/17, з текстів процесуальних документів Управління освіти Чернівецької міської ради.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 05.10.2020 року визначено підсудність позовної заяви ОСОБА_1 до Шевченківського районного суду м.Чернівці, третя особа - Управління освіти Чернівецької міської ради про встановлення факту Першотравневому районному суду м.Чернівці.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №320/948/18:

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Розглянувши вищевказану позовну заяву, вважаю, що провадження у ній не може бути відкрите з наступних підстав.

Закони України не передбачають можливість розгляду у суді заяв про визнання чи встановлення фактів незаконності дій/бездіяльності іншого суду під час вирішення та розгляду справ, оскільки такі дії/бездіяльність є пов`язаними з розглядом судової справи навіть після його завершення. Встановлення судом вказаного факту за такою вимогою буде втручанням у здійснення правосуддя іншим судом.

Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом (частини перша та третя статті 6 Закону № 1402-VIII).

Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

Згідно з пунктом 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 55 Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб, повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Згідно з пунктом 21 Великої хартії суддів (Основоположних принципів), затвердженої Консультативною радою європейських суддів 17 листопада 2010 року, засоби для виправлення суддівських помилок мають бути передбачені відповідною системою апеляційного оскарження. Виправлення будь-яких інших помилок в адмініструванні правосуддя є виключною відповідальністю держави.

Отже, вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухваленні у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Усі можливі процесуальні порушення, що їх могли допустити суди під час розгляду та вирішення справи, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу із встановленням за судовим рішенням певних фактів щодо суду (судді).

Такі висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 21 листопада 2018 року (провадження № 14-399цс18), а також від 20 березня 2019 року (провадження № 14-655цс18).

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Для судів України застосування Конвенції та практики Європейського суду набули особливої актуальності з прийняттям 23 лютого 2006 року Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» , який увібрав у себе численні резолюції Комітету Міністрів Ради Європи.

Як вбачається з позовної заяви рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11.10.2019 року оскаржувалось в суді апеляційної інстанції. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 19.12.2019 воно залишено без змін.

З огляду на наведені вище обставини рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11.10.2019 року у справі 727/11669/17 не підлягає ревізії судом першої інстанції.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначає частина друга вказаної статті. В абзаці дванадцятому цієї частини передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права, має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним. Якщо заявлена позовна вимога взагалі не може бути використана для захисту будь-якого права чи інтересу, оскільки незалежно від доводів сторін спору суд не може її задовольнити, така вимога не може розглядатися як спосіб захисту.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 22.09.2020 року у справі № 127/18934/18.

У відповідності до ст.186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 ЦПК, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше пяти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

Згідно ч 3 ст.186 ЦПК України до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Відповідно ч.4 ст.186 ЦПК України ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Керуючись ст.186, ст. 260, ст. 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Шевченківського районного суду м. Чернівці (місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Кафедральна,4), третя особа: Управління освіти Чернівецької міської ради (місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 176) про встановлення факту.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з матеріали надіслати позивачу.

Копія позовної заяви залишається у суді.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський