Справа № 577/344/20
Провадження № 2/577/368/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Галяна С.В.,

з участю: секретаря Іваненко Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 , Виконавчий комітет Конотопської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом і просить зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання відновити межі (у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку та геодезичних вимірювань) та перенести паркан встановлений між земельною ділянкою по АДРЕСА_1 ( кадастровий номер :06:195:0019) та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги мотивує тим, що є власником АДРЕСА_2 та земельної ділянки 0,0736 га. Сусідній будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . З ОСОБА_3 протягом тривалого часу склалися неприязні стосунки, що призводять до постійних сварок та порушень добросусідства, в зв`язку з порушенням спільної встановленої межі. Щоб вирішити питання щодо порушення межі, що розділяє їх земельні ділянки, вона звернулася з заявою до комісії з врегулювання земельних спорів, яка 02.09.2019 року зафіксувала порушення спільної межі в її бік, які допущені ОСОБА_3 . Інші співвласники до порушення її прав не причетні та згодні на встановлення паркану по встановленим раніше межам.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Також, ОСОБА_1 пояснила, що паркан, який вона просить зобов`язати перенести відповідачку ОСОБА_3 будували її батьки, а тому він належить їй. Але коли, вона будувала гараж, відповідачка ОСОБА_3 самостійно змістила межі вказаного паркану. Крім того, пояснила, що в 2009 році, коли вона приватизовувала свою земельну ділянкку, межі її земельної ділянки проходили по паркану.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 , кожен окремо, в судовому засіданні проти позову заперечували. Відповідач ОСОБА_3 пояснила, що її на праві приватної спільної часткової власності належить 3/25 частин житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , а решта належить співвласникам ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в різних частках. Паркан, який просить зобов`язати позивачка ОСОБА_1 перенести її, має довжину 49,14 м. та проходить по межі земельних ділянок всих співвласників будинку по АДРЕСА_1 , а тому співвідповідачами повинні бути всі співвласники. Також, вказаний паркан належить ОСОБА_1 , що позивачка незаперечувала, а тому в неї не має права його переносить, що вона ніколи не робила, оскільки щоб його перенести потрібно зайти в двір останньої. Стосовно протоколу №5 від 02.09.2019 року засідання узгоджувальної комісії по земельним суперечкам, то воно носить рекомендаційний характер. Крім того, як вбачається з протоколу №1 від 21.03.2019 року засідання вказаної комісії, на земельну ділянку по АДРЕСА_1 виготовлена землевпорядна документація, тобто межі земельної ділянки затверджено та встановлено в натурі, порушень меж земельної ділянки по АДРЕСА_3 з боку суміжних землекористувачів відсутні.

Представник ОСОБА_4 пояснила, що 06.12.2017 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області по справі № 577/4790/17 було винесено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення меж та перенесення паркану задоволено. Постановлено усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом зобов"язання відновити межі (у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку та геодезичних вимірювань) та перенести паркан, встановленого між земельною ділянкою по АДРЕСА_1 (Кадастровий номер :06:195:0019) та земельною ділянкою по АДРЕСА_3 . Постановою Апеляційного суду Сумської області від 14.02.2018 року рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.12.2017 року по справі № 577/4790/17 скасовано і прийнято нову постанову, якою у задоволенні ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовлено. Тому прохають провадженя у справі закрити.

Третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. З вимогами по справі ОСОБА_1 погоджується (а.с.37).

Третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: виконавчий комітет Конотопської міської ради та його предстаник ОСОБА_8 , в судовому засіданні, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.62,80,114).

Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області Галяна С.В. від 03.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання на 25.02.2020 року (а.с.21).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.02.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: виконавчий комітет Конотопської міської ради (а.с.57).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02.04.2020 року для належної підготовки справи для розгляду по суті продовжено підготовче провадження на 30 днів та відкладено підготовче судове засідання на 30.04.2020 року (а.с.73).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.05.2020 року (а.с.85).

Суд вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , відповідачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 , представника виконавчого комітету Конотопської міської ради: Ільченко С.С., свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що слід відмовити у задоволенні позову за наступних підстав.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 2 ЗК України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Стаття 103 ЗК України, встановлює, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані обирати такі способи використання земельних ділянок, при яких власникам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення, тощо).

Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником 11/20 ч. будинку та земельної ділянки 0,0736 га по АДРЕСА_1 (а.с. 4,5,6,7). ОСОБА_3 є власником 3/25 ч. будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_3 (а.с. 9,10,51). ОСОБА_5 є власником 19/50 ч. будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_3 (а.с.8,10). ОСОБА_6 є власником 3/25 ч. будинку АДРЕСА_3 , а ОСОБА_7 є власником АДРЕСА_4 (а.с.10).

Земельна ділянка на якій розташований будинок АДРЕСА_3 та яка є суміжною із земельною ділянкою, що належить позивачу, яким заявлений спір з приводу порушення межі між цими земельними ділянками, знаходиться у загальному користуванні усіх співвласників будинку. Паркан, який просить зобов`язати позивачка ОСОБА_1 перенести відповідачку ОСОБА_3 , має довжину більше 49 м. та проходить по межі земельних ділянок всих співвласників будинку по АДРЕСА_3 . Суд роз`яснив позивачу про можливість залучити в якості співвідповідачів усіх співвласників будинку, однак вона та її представник відмовилися.

Також, вказаний паркан належить ОСОБА_1 та в 2009 році, коли вона приватизовувала свою земельну ділянкку, межі її земельної ділянки проходили по паркану, що позивачка незаперечувала в судовому засіданні.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснили, що вони дано знають сім`ю ОСОБА_3 і часто бувають в неї вдома та бачили, що між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 постійно стояв паркан, а потім на частині паркану власниця будинку АДРЕСА_1 збудувала гараж.

Як вбачається з протоколу №1 засідання узгоджувальної комісії по земельним суперечкам від 21.03.2019 року, на земельну ділянку по АДРЕСА_1 виготовлена землевпорядна документація, тобто межі земельної ділянки затверджено та встановлено в натурі, порушень меж земельної ділянки по АДРЕСА_3 з боку суміжних землекористувачів відсутні (а.с.28-30).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 , виконавчий комітет Конотопської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном не підлягають до задоволення, оскільки є не аргументованими та безпідставними, оскільки позов заявлено до неналежного відповідача, так як ОСОБА_3 не є власником спірного паркану і нею не порушувались права та інтереси ОСОБА_1 , як суміжного землекористувача.

Жодних доказів того, що права ОСОБА_1 порушені саме ОСОБА_3 нею не надано. При цьому позивачем ОСОБА_1 не було залучено всіх належних відповідачів, а суд вважає, що нею обрано неправильний спосіб захисту своїх прав.

Також представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 було заявлено клопотання про закриття провадження в справ на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Аналізуючи все наведене, суд дійшов до висновку про те, що клопотання про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню саме в зв`язку з тим, що підставою попереднього позову ОСОБА_1 було рішення узгоджувальної комісії по земельним суперечкам від 23.03.2017 року, а підставою даного позову є рішення вказаної комісії від 02.09.2019 року.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені сторонами, слід залишити за ними.

Керуючись ст.ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. 2, 104, 125, 152 ЗК України, ст. ст. 4, 5, 13, 76-82, 141, 263- 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 , Виконавчий комітет Конотопської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Повне судове рішення складено 24 вересня 2020 року

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Третя особа: ОСОБА_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Третя особа: Виконавчий комітет Конотопської міської ради (місцезнаходження: м. Конотоп, пр. Миру, 8).

Суддя Галян С. В.