Ухвала

08 вересня 2020 року

місто Київ

справа № 757/7499/17-ц

провадження № 61-9313ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року, а також

клопотання Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про зупинення виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року

у цивільній справі за позовом Камерін Інвестментс ЛЛП (Camerin Investments LLP), Саннекс Інвестментс ЛПП (Sunnex Investments LLP), Таплемон Інвестментс ЛЛП (Tamplemon Investments LLP), Берліні Комершіал ЛЛП (Berlinі Commercial LLP), Луміл Інвестментс ЛЛП (Lumil Investments LLP), Софінам Інвестментс ЛЛП (Sofinam Investments LLP) до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК», Міністерства фінансів України, ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Кабінет Міністрів України,

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивачів

У лютому 2017 року Камерін Інвестментс ЛЛП (Camerin Investments LLP), Саннекс Інвестментс ЛПП (Sunnex Investments LLP), Таплемон Інвестментс ЛЛП (Tamplemon Investments LLP), Берліні Комершіал ЛЛП (Berlinі Commercial LLP), Луміл Інвестментс ЛЛП (Lumil Investments LLP), Софінам Інвестментс ЛЛП (Sofinam Investments LLP) звернулися до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК»

(далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), Міністерства фінансів України, ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Позивачі у справі у лютому 2017 року звернулися до суду із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Встановлено обов`язок, у тому числі, але не виключно, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та/або Кіпрській філії ПАТ КБ«ПРИВАТБАНК» щодо належного виконання умов договорів (зокрема, але не виключно: депозитний договір від 04 червня 2014 року № 5/CY031Т, депозитний договір від 03 квітня 2012 року № 1/CY0424, депозитний договір від 20 квітня 2012 року № 2/CY0424, депозитний договір від 03 квітня 2012 року № 1/CY042K, депозитний договір від 20 квітня 2012 року № 2/CY042K, депозитний договір від 05 квітня 2014 року № 3/CY06HR, депозитний договір від 05 травня 2014 року № 4/CY00MX, депозитний договір від 05 травня 2014 року № 4/CY03J5), які укладені з позивачами, у тому числі, але не виключно у частині виконання зобов`язань щодо нарахування та виплати відсотків (процентів) за депозитними (вкладними) рахунками цих осіб, а також користування/розпорядження/повернення/виплати грошових коштів, розміщених на кореспондентських, депозитних, поточних, карткових чи будь-яких інших рахунках цих осіб у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та/або Кіпрській філії ПАТ «ПРИВАТБАНК» до вирішення по суті спору.

Заборонено ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та/або Кіпрській філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вчиняти будь-які дії щодо зупинення/блокування/припинення готівкових та/або безготівкових операцій та/або невиконання платіжних доручень/розпоряджень (документів) чи щодо будь-якого іншого обмеження користування/володіння/розпорядження грошовими коштами, розміщених на кореспондентських, депозитних, поточних, карткових рахунках позивачів відкритих у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та/або Кіпрській філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до вирішення по суті спору.

Заборонено ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та/або Кіпрській філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» без окремої письмової згоди, платіжного доручення (документа) позивачів здійснювати списання/перерахування грошових коштів чи вчиняти будь-які інші операції з грошовими коштами, розміщеними на кореспондентських, депозитних, поточних, карткових чи будь-яких інших рахунках ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та/або Кіпрській філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в тому числі, але не виключно, дії щодо їх списання, обміну, зарахування, переказу, перерахування, а також внесення змін щодо їх обліку, приймати (використовувати) вказані кошті як засіб платежу за цінні папери (акції), розпоряджатися ними в будь-який інший спосіб до вирішення по суті спору.

Заборонено ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та/або Кіпрській філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» утримуватися від виконання договорів (зокрема, але не виключно: депозитний договір від 04 червня 2014 року № 5/CY031Т, депозитний договір від 03 квітня 2012 року № 1/CY0424, депозитний договір від 20 квітня 2012 року № 2/CY0424, депозитний договір від 03 квітня 2012 року № 1/CY042K, депозитний договір від 20 квітня 2012 року № 2/CY042K, депозитний договір від 05 квітня 2014 року № 3/CY06HR, депозитний договір від 05 травня 2014 року № 4/CY00MX, депозитний договір від 05 травня 2014 року № 4/CY03J5), укладених з позивачами до вирішення по суті спору.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» залишено без задоволення, ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року залишено без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України відхилено, ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року залишено без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ ЗАЯВНИКА, КАБІНЕТУ МІНІСТРІВ УКРАЇНИ

У касаційній скарзі, поданій 08 липня 2020 року до Верховного Суду, Кабінет Міністрів України просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року, постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року та скасувати застосовані заходи забезпечення позову, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог.

31 липня 2020 року від заявника надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, тобто уточнена вимога касаційної скарги. Заявник просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. Подано копію касаційної скарги та додані до неї матеріали відповідно до кількості учасників справи.

Зазначені матеріали передані судді-доповідачеві Погрібному С. О. 18 серпня 2020 року.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Визначення заявником, Кабінетом Міністрів України, підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником, Кабінетом Міністрів України, як підстави касаційного оскарження наведених судових рішення визначено, що:

- оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанцій ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;

- судами першої та апеляційної інстанцій помилково застосовано частину першу статті 1058, частини другу та третю статті 1060 ЦК України; не застосовано матеріальне право Республіки Кіпр, чим порушено

статті 5, 6, 8, 47 Закону України «Про міжнародне приватне право»;

- оскаржувані рішення не відповідають правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19);

- судами не враховано, що застосовані заходи забезпечення позову за змістом є тотожними заявленим позовним вимогам, не відповідають принципу співмірності, що є порушенням вимог статті 150 ЦПК України.

Таким чином, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій зазначена така підстава, яка сформульована у абзаці другому частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання заявником, Кабінетом Міністрів України, вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

Щодо дотримання процесуальних строків

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 квітня 2020 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кабінет Міністрів України. За змістом цього судового рішення визначено, що рішення суду першої інстанції, яке ухвалене у цій справі та переглядається в апеляційному порядку, може вплинути на права та обов`язки Кабінету Міністрів України, оскільки 100 відсотків статутного капіталу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК»

(далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») належить державі.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Касаційну скаргу подано 08 липня 2020 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин.

Згідно із Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) Розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Отже, визначений у ЦПК України строк продовжено в силу закону.

Таким чином, Кабінетом Міністрів України не пропущено строки на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

V. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ДІЇ ТА ВИКОНАННЯ ОСКАРЖУВАНИХ РІШЕНЬ

Вирішення клопотання Кабінету Міністрів України

У касаційній скарзі Кабінет Міністрів України просить зупинити дію рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Клопотання обґрунтовувалося тим, що дія оскаржуваної ухвали суду першої інстанції негативно впливає на права, обов`язки та законні інтереси як Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК», так і Кабінету Міністрів України.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

У таких висновках визначальним є, зокрема, засади цивільного процесу, визначені у статтях 12 та 13 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Верховний Суд наголошує, що підстави для скасування судом касаційної інстанції оскаржуваних судових рішень, а також підстави для зупинення їх дії за своєю правовою природою не збігаються за своїм змістом.

Виходячи з принципів змагальності учасників та диспозитивності цивільного процесу, кожне клопотання має бути належним чином обґрунтоване заявником з наведенням очевидних та зрозумілих мотивів, з врахуванням яких суд має достатньо підстав для його задоволення. За відсутності таких умов клопотання учасника справи задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що згаданим заявником не наведено доводів та мотивів, необхідних для задоволення клопотання Кабінету Міністрів України, у його задоволенні необхідно відмовити.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України

«Про виконавче провадження» ухвали суду підлягають примусовому виконанню. Оскаржувані судові рішення за своїм змістом передбачають здійснення певних дій боржником (АТ КБ «ПРИВАТБАНК») у виконавчому провадженні, а отже, належним способом недопущення реалізації правової мети оскаржуваних судових рішень є саме зупинення можливості їх виконання, а не зупинення їх дії.

Таким чином клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень не відповідає їх правовій природі.

Вирішення клопотання АТ КБ «ПРИВАТБАНК»

У касаційній скарзі, поданій 18 червня 2020 року до Верховного Суду, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке є правонаступником ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2020 року відкрито касаційне провадження за зазначеною касаційною скаргоюта витребувано копії матеріалів справи, необхідних для розгляду цієї скарги.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 12 серпня 2020 року звернулося зі клопотанням про зупинення виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року.

На обґрунтування поданого клопотання заявник посилався на неможливість повороту виконання рішення суду, яким забезпечено позов.

Також заявник посилався на наявність ризику примусового стягнення із банку грошових коштів на виконання оскаржуваної ухвали про забезпечення позову у сумі 347 млн дол. США, оскільки у липні 2020 року позивачі звернулися до суду першої інстанції із заявою про встановлення порядку виконання ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову шляхом стягнення грошових коштів.

У вересні 2020 року до Верховного Суду надійшло доповнення до клопотання про зупинення виконання ухвали суду першої інстанції, у яких заявник зазначає, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року визначено порядок виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року у справі № 757/7499/17-ц, зокрема, шляхом стягнення з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошових коштів.

На переконання заявника, зазначені обставини свідчать про існування реального ризику стягнення із АТ КБ «ПРИВАТБАНК» значної за розмірами суми, що матиме негативний вплив на діяльність та стабільність банку.

Згідно з частинами першою та другою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їхні права, свободи чи обов`язки.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені певними доказами.

Верховний Суд врахував, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року визначено порядок виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року у справі № 757/7499/17-ц, зокрема шляхом стягнення з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошових коштів.

За правилами частини першої статті 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України

«Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

За правилами частин першої, четвертої статті 63 Закону України

«Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, оскільки відповідно до вимоги процесуального закону та Закону України «Про виконавче провадження» ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, а також може бути звернута до примусового виконання як виконавчий документ, що має силу виконавчого листа, враховуючи, що судом визначено порядок виконання такої ухвали шляхом стягнення коштів з АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Верховний Суд визнаєобґрунтованість настання ризиків для заявника до ухвалення рішення судом касаційної інстанції у цій справі, а також ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення у разі його скасування Верховним Судом.

Застосовуючи таке зупинення, Суд не здійснює оцінку обґрунтованості поданої касаційної скарги, а лише встановлює існування загроз забезпеченню балансу інтересів сторін.

За наведених обставин, зважаючи на характер спірних правовідносин, з метою забезпечення балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, враховуючи наявність ризиків утруднення повороту виконання судового рішення у разі його скасування в касаційному порядку,Верховний Суд зробив висновок про необхідність зупинення виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року.

У задоволенні клопотання Кабінету Міністрів України про зупинення дії ухвали Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року та постанови Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 07 жовтня 2020 року.

Клопотання Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про зупинення виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року задовольнити.

Зупинити виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року, залишеної без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року, до закінчення касаційного провадження у справі.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

А. С. Олійник

В. В. Яремко