Справа № 242/2538/20
Провадження № 2/242/1049/20
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01 вересня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа.

Ухвалою суду від 02.07.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін сторін.

31.08.2020 р. позивач надав заяву про закриття провадження у зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідачем. Також, в даній заяві він просив суд стягнути з відповідача сплачений при його подачі судовий збір.

Розглядаючи вказану заяву-клопотання про закриття провадження у справі слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.255, ч.2 ст.256 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Зі змісту заяви та доданої до неї довідки встановлено, що у зв`язку зі добровільним зняттям відповідача з місця реєстрації позивач жодних вимог, окрім стягнення судового збору не має.

Відтак, підстав для відмови в задоволення клопотання про закриття провадження у справі з наведених ним підстав судом не встановлено, оскільки дійсно на даний час є обгрунтована заява про відмову від позову у зв`язку з відсутністю предмету спору.

За таких підстав суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 13, 255, 256, 261, 353-355 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду(з урахуванням п. 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України).

Суддя В.Г.Черков