Справа № 743/1344/20
Провадження №2/743/433/20
УХВАЛА

01 жовтня 2020 року смт. Ріпки

Суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Яхно Ю.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

29.09.2020 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного майна подружжя.

Разом із позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль TOYOTA AVENSIS, темно-синього кольору, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 , дізнавшись про звернення ОСОБА_1 до суду із вказаним позовом, здійснить відчуження автомобіля, про арешт якого ставиться питання, з метою утруднити чи зробити фактично неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач має мінімальний рівень доходів та заборгованість по сплаті аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, учасники розгляду заяви про забезпечення позову не повідомлялися.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно приписів ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст. 150 ЦПК України, як до його пред`явлення так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову вказав на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, крім іншого, накладенням арешту на майно.

Зі змісту позовної заяви, поданої ОСОБА_1 , вбачається, що вона ставить питання про стягнення з відповідача на її користь частини вартості автомобіля TOYOTA AVENSIS, темно-синього кольору, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що становить 120 000 (сто двадцять тисяч) грн.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У ч. 1 ст. 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Проте, заявницею не надано належних доказів на підтвердження необхідності та доцільності вжиття обраного нею заходу забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 лише висловлено припущення щодо наявності у відповідача мети утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення, постановленого за результатами розгляду справи за її позовом.

Що стосується наявності у відповідача заборгованості по сплаті аліментів та отримання мінімальних доходів, то вказані обставини також не вказують на необхідності застосування обраного заявницею заходу забезпечення позову та не доводять тієї обставини, що існує реальна загроза унеможливлення виконання судового рішення у майбутньому.

Відсутність обґрунтованого мотивування необхідності вжиття заходів забезпечення позову та її недоведеність належними доказами, не дає судді підстав вважати їх вжиття за можливе.

Таким чином, розглянувши заяву ОСОБА_1 , оцінивши наведені в ній доводи з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимоги щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, у тому числі спроможності заходу, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття такого заходу, дають судді підстави для висновку про те, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149 153, 259, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Ріпкинський районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.Л. Яхно