ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
5 жовтня 2020 року м. Харків
Справа № 641/762/14-ц
Провадження № 22-з/818/265/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кругової С.С.,
суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
секретаря Каплоух Н.Б.,
Учасники справи :
Заявник (відповідач, позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_1 ,
Позивачі (відповідачі за зустрічним позовом): ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
Відповідачі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
Відповідачі за зустрічним позовом: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визнання договору дарування удаваним правочином та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, скасування реєстрації місця проживання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 10 березня 2020 року,-
Постановою Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено без задоволення. Касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково. Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 березня 2016 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 21 вересня 2016 року у частині задоволення зустрічного позову про виселення скасовано, ухвалено нове рішення. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про усунення перешкод шляхом виселення відмовлено.
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із заявою про скасування ухвали про забезпечення позову, у якій просила скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 4 лютого 2014 року у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 10 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано арешт на квартиру АДРЕСА_1 , який був накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2014 року по справі №641/762/14-ц.
Постановою Харківського апеляційного суду від 6 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу суду від 10 березня 2020 року залишено без змін.
6 серпня 2020 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_10 надійшла заява на виконання ч.8 ст.141 ЦПК України про надання протягом 5 днів після ухвалення судового рішення доказів оплати витрат на професійну правничу допомогу, сплачену адвокату Іваненко А.В.
10 серпня 2020 року ОСОБА_1 через поштове відділення було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій вона просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 12 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду в апеляційній інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Перевіряючи доводи заяви ОСОБА_1 колегією суддів установлено наступне.
Так, судом встановлено, що між адвокатом Іванченко Анастасією Валеріївною та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги від 9 жовтня 2019 року. До матеріалів справи також долучено ордер серії ДН №047190 від 9 жовтня 2019 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5149.
Згідно п.5.1 вказаного Договору за надання правової допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар сума якого погоджується за згодою сторін та підтверджується актами виконаних робіт.
Додатковою угодою №2 від 2 квітня 2020 року до договору про надання правової допомоги №б/н від 09.10.2019 р. визначено порядок оплати юридичних послуг наданих адвокатом у справі №641/762/14 в суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.03.2020. пунктом 3 цієї Додаткової угоди визначено вартість послуг, а саме:
-Підготовка відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотання, пояснень, заперечень тощо до Харківського апеляційного суду 1 сторінка 1000 грн.;
-Представництво інтересів у суді апеляційної інстанції (враховуючи загальний час перебування у суді, пов`язаний із розглядом цивільної справи) 1 судове засідання 2000 грн.;
-Первічне ознайомлення з матеріалами справи (документами) та їх аналіз 1 година 1000 грн.;
-Аналіз нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів 1 година 1000 грн.
Пунктом 4.1 встановлено, що оплата послуг з представництва інтересів у апеляційному суді (Харківський апеляційний суд) сплачується після підписання акту виконаних робіт.
Згідно акту від 6 серпня 2020 року в період з 2 квітня 2020 року по 6 серпня 2020 року адвокат виконав наступні послуги:
-Складання заяви від 03.04.2020 про ознайомлення з матеріалами справи 1 стор. 1000 грн.;
-Складання відзиву на апеляційну скаргу 4 стор. 4000 грн.;
-Складення заяви від 06.08.2020 про стягнення судових витрат на підставі ч.8 ст.141 ЦПК України 1 стор. 1000 грн.;
-Первісне ознайомлення з матеріалами (документами) та їх аналіз 1 година 1000 грн.;
-Аналіз нормативного матеріалу, консультації… - 1 година 1000 грн.;
-Судове засідання (02.07.2020, 06.08.2020) адвоката Іванченко А.В. у засіданні по справі №619/4107/19 2 засідання 4000 грн.
З матеріалів справи убачається, що представником ОСОБА_10 3 квітня 2020 року було подано через електронну пошту заяву про ознайомлення з матеріалами справи (на 1 сторінці) (а.с.175).
Також, представником було надано через канцелярію рукописну заяву від 6 серпня 2020 року в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України (1 стор.) про стягнення судових витрат (а.с.247).
5 травня 2020 року через поштове відділення ОСОБА_1 подано відзив (а.с.194-197) викладений на 4 сторінках, який в більшій частині за змістом тотожний заяві про скасування заходів забезпечення позову, поданій ОСОБА_1 .
Отже, зважаючи на обсяг вищевказаних виконаних адвокатом робіт, їх складність та витрачений на це час, судова колегія вважає за доцільне стягнути в рахунок їх вартості 1000 грн.
Щодо участі адвоката в судових засіданнях 02.07.2020 та 06.08.2020 судова колегія зазначає наступне.
У акті вказано, що судові засідання 02.07.2020 та 06.08.2020 проводились у справі №619/4107/19, проте суд, дослідивши матеріали справи, вважає вказаний єдиний унікальний номер справи опискою та приймає до уваги визначені витрати за участь у них, проте зазначає таке.
Так, сторони договору про надання правничої допомоги включили до детального опису та розрахунку витрат на правничу допомогу витрати, пов`язані із участю адвоката у судовому засіданні 2 липня 2020 року.
2 липня 2020 року об 11 год. 45 хв. судове засідання не відбувалося у зв`язку із відпусткою головуючого судді Кругової С.С., про що свідчить довідка складена секретарем судового засідання (а.с.228). Явочного листа чи розписки, яка б підтверджувала явку адвоката Іванченко А.В. до суду на вказану дату матеріали справи не містять. Цього ж дня представник ОСОБА_1 телефонограмою була повідомлена про виклик у наступне судове засідання на 12 год. 40 хв. 6 серпня 2020 року.
Тому, суд вважає неправомірним стягнення 2000 грн. за 1 годину судового засідання у визначену дату, оскільки жодного засідання не проводилось, явка адвоката та надання ним будь-якої правничої допомоги на той час не підтверджена належним чином. Тому, вартість таких послуг не може компенсуватися стороною ОСОБА_6
6 серпня 2020 року у судовому засіданні була присутня представник відповідача ОСОБА_10 (а.с. 241). Згідно протоколу судового засідання, воно тривало з 12:54:30 по 13:01:35, що загалом складає 7 хвилин 05 секунд.
З огляду на те, що затримка початку засідання відбулась лише на 14 хвилин, загальний час складає 21 хв. 05 с., судова колегія критично ставиться до визначеного адвокатом у акті часу судового засідання, а саме 1 години, у якому він приймав участь з урахуванням загального часу перебування у суді, пов`язаний із розглядом цивільної справи, оскільки доказів, що перебування представника у суді визначений час пов`язане саме із наданням клієнту правничої допомоги, суду не надано. Саме лише знаходження представника у суді не є підставою для стягнення за це з ОСОБА_6 грошових коштів.
На підставі наведеного, судова колегія вважає за можливе стягнути за участь представника відповідача у судовому засіданні 6 серпня 2020 року грошові кошти у розмірі 1000 грн.
Щодо визначених у акті витрат в сумі 2000 грн. на первісне ознайомлення з матеріалами (документами) та їх аналіз, 1 година та аналізу нормативного матеріалу, консультації…, 1 година, слід зазначити наступне.
Так, апеляційну скаргу, зміст доводів якої викладено всього на 3 арк., подано на ухвалу суду про скасування заходів забезпечення позову, яка не має занадто високого рівня складності з-поміж інших категорій справ, а також слід враховувати, що вона не стосується вирішення справи по суті спору, а постановлена за результатом розгляду процесуального питання.
Крім того, згідно заяви від 03.04.2020 представник відповідача просив ознайомитися з матеріалами справи шляхом направлення сканованої копії апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу суду першої інстанції на електронну пошту адвоката.
Тому, колегія вважає надмірним визначену суму (всього 2000 грн. за ознайомлення та аналіз законодавства), яка підлягає зміні, а отже, стягненню підлягає 1000 грн.
При ухваленні додаткової постанови судом враховано, що заявлені витрати на адвоката мають бути співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) в суді апеляційної інстанції; обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, затраченим часом на надання таких послуг, що відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відтак, беручи до уваги вищенаведене, судова колегія вважає, що співмірним із складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг буде менший розмір витрат, аніж визначений відповідачем та її представником.
Отже, стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає загальна сума у розмірі 3000 грн.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Керуючись ст. 133, 137, 141, 270, 382, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визнання договору дарування удаваним правочином та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, скасування реєстрації місця проживання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 10 березня 2020 року - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.
Головуючий С.С. Кругова
Судді О.В. Маміна
Н.П. Пилипчук
повний текст додаткової постанови
складено 6 жовтня 2020 року