КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/664/20
Провадження №2/319/317/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2020 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Мальованого В.О.,

при секретарі судового засідання Синякової О.І.,

за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, представник позивача ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

20 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому заявлена вимога про стягнення боргу за договором позики. Позивач в обґрунтування позову зазначив, що 01 січня 2020 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики в усній формі, згідно якого останні отримав від позивача грошові кошти в борг в сумі 25 000 грн. На підставі цього відповідач власноруч написав розписку про отримання вказаної суми та строк її повернення, до 15 квітня 2020 року. Після спливу зазначено часу, позивач звернувся до ОСОБА_2 з вимогою про повернення отриманих в борг коштів, проте останній його проігнорував, та до теперішнього часу кошти не повернув, тому позивач вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом. Крім того прохає стягнути з відповідача суму судових витрат, які він поніс у вигляді сплати судового збору в розмірі 840 грн. та 4200 грн. витрат на правничу допомогу.

04 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.

Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була прийнята поштовим відділенням для пересилання відповідачу, відповідна кореспонденція була вручена відповідачу 10 вересня 2020 року особисто.

Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином.

Представник позивача надав письмову заяву, в якій прохав розглядати справи за його та позивача відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання надав заяву, в якій повідомив, що визнає позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, отримані кошти вчасно не повернув в зв"язку зі скрутним матеріальним становищем, при першій можливості зобов"язувався частинами віддавати борг, прохав справу розглядати за його відсутності.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Суд, з`ясувавши позиції сторін , викладені в письмових заявах, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

01 січня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики (далі Договір), за умовами якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 25 000 грн., який останній зобов`язувався повернути до 15 квітня 2020 року.

Згідно із статтею 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною другою статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як випливає з позовної заяви, обставини якої не заперечував відповідач у своїй письмовій заяві, 01 січня 2020 року відповідачем ОСОБА_2 власноручно була складена розписка про отримання ним від позивача грошових коштів в сумі 25 000 грн. 00 коп., розписку написав та підписав власноручно ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник, як передбачено статтею 1049 ЦК України, зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідач ОСОБА_2 на вимогу позикодавця у встановлений строк належним чином зобов`язання не виконав, кошти позивачу ОСОБА_1 не повернув.

Вирішуючи питання, щодо суми коштів , яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача , суд виходить із того , що за договором позики від 01 січня 020 року сума переданих коштів зазначена 25 000 гривень і саме ця сума підлягає стягненню.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України:

- договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Ця особливість реальних договорів зазначена в ч. 2 ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 лютого 2016 р. у справі № 6-50цс16).

З огляду на викладене суд вважає, що розпискою від 01 січня 2020 року підтверджено факт укладення договору позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та отриманням останнім за договором грошових коштів в розмірі 25 000 гривень.

Згідно ч. 2. ст..218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами , засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами . Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в повному обсязі, проти обставин викладених в них не заперечував.

Позивач прохав стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ч.2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги № 80/20 від 20 липня 2020 року, укладений між адвокатом Гришком Р.В. та ОСОБА_1 .

Згідно акту-прийому передачі виконаних робіт за договором, адвокат Гришко Р.В. надав, а ОСОБА_1 прийняв наступні послуги з правничої допомоги у зв`язку з розглядом справи та згідно квитанції № 80/20 від 20 липня 2020 року сплатив їх: надання консультації 1 год. вартістю 840 грн., складання позову 2 год, вартістю 840 грн за 1 год, на суму 1680 грн., представництво в суді тривалістю 2 год, вартістю 840 грн. за 1 год на суму 1680 грн., а всього 4200 грн., сплачено 4200 грн.

Суд, у відповідності до ст.137 ЦПК України, приймаючи до уваги складність справи та наданих адвокатом Гришком Р.В. послуг (надання первинної правової допомоги - консультація та складання позовної заяви), часом, витраченим адвокатом на надання послуг та їх обсяг, те, що справа розглянула в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 2520,00 грн. ( консультація 840 грн. + складання позову 1680 грн.)

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 840,80 гривень .

Керуючись ст.525,533,1046 ЦК України, ст.ст.ст.ст.12, 76, 77, 81, 83, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 274-279 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 25 000 (двадцять п"ять тисяч ) гривень 00 копійок, а також судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 840 ( вісімсот сорок гривень) 80 копійок та витрат на правову допомогу в сумі 2520 (дві тисячі п"ятсот двадцять) гривень 00 копійок , а всього 28 360 (двадцять вісім тисяч триста шістдесят) гривень 00 копійок .

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02 жовтня 2020 року.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ),

представник позивача: ОСОБА_3 (адреса робочого місця: АДРЕСА_2 ),

відповідач: ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ).

Суддя: В.О.Мальований