Справа №408/2542/20-ц
Провадження №2-з/408/1/20
УХВАЛА

12 жовтня 2020 року суддя Біловодського районного суду Луганської області Булгакова Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Чугинська сільська рада Станично-Луганського району Луганської області, Комунальне підприємство «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

До Біловодського районного суду Луганської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Чугинська сільська рада Станично-Луганського району Луганської області, Комунальне підприємство «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Також позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом надання їй дозволу замовити у КП "СТАНИЧНО-ЛУГАНСЬКЕ РАЙОННЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ" проведення технічної інвентаризації на житлові будинки за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , або шляхом зобов`язання КП "СТАНИЧНО-ЛУГАНСЬКЕ РАЙОННЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ" провести технічну інвентаризацію на вказані житлові будинки.

Зазначену заяву позивач обґрунтовує тим, що вона не може надати суду нові технічні паспорти на зазначені будинки, та не може таким чином надати належну інформацію про оцінку об`єктів нерухомого майна, так як відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24 травня 2001 року № 127 - замовник технічної інвентаризації - власник об`єкта нерухомого майна (у тому числі земельної ділянки), об`єкта незавершеного будівництва; замовник будівництва; особа, яка має право на спадщину (за запитом нотаріуса); особа, яка має інші речові права на об`єкт нерухомого майна, у тому числі на земельну ділянку, на якій розташовано такий об`єкт; орган, уповноважений управляти майном (у тому числі житлово-будівельні, дачні та гаражні кооперативи, садові товариства). Відповідно до п. 26 зазначеної Інструкції технічну інвентаризацію може бути проведено на підставі рішення суду в межах забезпечення позову. А так як за документами вона не є жодною із перелічених категорій, то змушена звертатись до суду із проханням здійснити забезпечення позову шляхом надання дозволу провести технічну інвентаризацію та оцінку вартості нерухомого майна зазначених житлових будинків з метою надання суду належних технічних характеристик об`єктів нерухомості та їх оцінку для визначення ціни позову.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд вважає заяву про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною першою ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1. ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні міститися: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

В заяві про забезпечення позову заявник не навів належних доказів чому не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також заявник не надав доказів, що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Безпідставними та необгрунтованими є посилання заявника на не можливість надати суду належну інформацію про оцінку об`єктів нерухомого майна, оскільки згідно ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки. Сторони договору на проведення оцінки майна (замовник, платник) мають право вільного вибору суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання за умови виконання вимог, встановлених статтями 8 та 9 цього Закону.

Також суд звертає увагу, що заявник не позбавлений можливості попередньо визначити ціну позову іншим шляхом, який не потребує обов`язкового проведення технічної інвентаризації.

Доводи заявника про не можливість надати суду інформацію про оцінку об`єктів спірного нерухомого майна грунтуються лише на припущеннях, не підтверджуються жодними доказами (вмотивованою відмовою суб`єкта оціночної діяльності тощо), та жодним чином не встановлюють реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду по даній справі.

Крім того, із заяви про забезпечення позову не вбачається, що даний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4» роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком.

При вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Аналізуючи викладені обставини, приймаючи до уваги норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки доводів наданих заявником щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Отже, у відповідності із вищевикладеним, враховуючи зміст заяви, предмет позову, конкретні обставини по справі, та з урахуванням змісту зазначених норм процесуального права, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В.Булгакова