ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/992/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №691/1072/19 Категорія: 331060000 Подорога Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: :

Храпка В.Д.,

Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргуГоловного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2020 року, ухваленого під головуванням судді Подороги Л.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту роботи в шкідливих і важких умовах праці, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту роботи в шкідливих і важких умовах праці, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позову зазначав, що у період з 21 червня 1984 року по 26 серпня 1991 року він працював на посаді газоелектрозварювальника третього розряду у Городищенському заводі будівельник матеріалів м. Городище Черкаської області. Проте на даний час відсутнє документальне підтвердження, що позивач працював в шкідливих умовах праці на умовах повного робочого часу. Звернення до КУ «Об`єднаний трудовий архів Городищенського району» Городищенської районної ради Черкаської області не дали позитивного результату, оскільки документи Городищенського заводу будматеріалів були передані до Трудового архіву не у повній кількості.

У зв`язку з викладеним просив суд встановити факт роботи ним електрозварювальником на Городищенському заводі будівельних матеріалів м. Городище Черкаської області в шкідливих умовах праці, на умовах повного робочого часу, в період з 21 червня 1984 року по 26 серпня 1991 року та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2020 року позов задоволено. Встановлено факт роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , електрогазозварювальником у Городищенському заводі будівельних матеріалів м. Городище Черкаської області в шкідливих умовах праці, на умовах повного робочого часу в період з 21 червня 1984 по 26 серпня 1991 роки.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, вважаючи рішення суду першої інстанції ухваленим з порушенням норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції помилково розглянув справу у порядку цивільного судочинства, вважає що її слід було розглядати у порядку адміністративного судочинства; періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років не можуть бути встановлені за показами свідків, так як потребують документального підтвердження первинними документами, що працівники були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2020 року без змін. Вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Судом встановлено, що відповідно до запису у трудовій книжці серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 21 червня 1984 року по 26 серпня 1991 року працював на посаді елетрогазозварювальника третього розряду у Городищенському заводі будівельних матеріалів.

У період з 03 вересня 1991 року по 30 травня 2000 року ОСОБА_1 працював на посаді газоелектрогазозварювальника третього розряду.

З 03 вересня 1991 року по 30 травня 200 року ОСОБА_1 працював на посаді газоелектрозварювальника у ВАТ «Городищенське хлібоприймальне підприємство». 29 квітня 1992 року йому присвоєно 4 розряд електрогазозварювача, 01 серпня 1996 року на основі зданих екзаменів підвищено розряд з 4 на 5.

У 2018 році ОСОБА_1 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області №23 від 12 грудня 2018 року комісія прийняла рішення підтвердити ОСОБА_1 стаж роботи на посаді газоелетрогазозварника з 03 вересня 1991 року по 21 серпня 1992 року, з 25 вересня 1994 року по 30 травня 2000 року, що враховується до пільгового стажу за списком № 2.

Відповідно до архівної довідки КУ «Об`єднаний трудовий архів Городищенського району» Городищенської районної ради Черкаської області № 799 від 23 жовтня 2018 року, згідно «Книги реєстрації надходження документів з особового складу», документи Виробничої фірми «Альянс» за 1945 - 1998 роки було передано 24 травня 2005 року до Трудового архіву на державне зберігання, але не у повній кількості, так як є помітка, що більшу частину документів загублено.

Відповідно до архівної довідки КУ «Об`єднаний трудовий архів Городищенського району» Городищенської районної ради Черкаської області про заробітну плату для обчислення пенсії № 584 від 09 липня 2018 року ОСОБА_1 працював у Городищенському заводі будівельних матеріалів м. Городища Черкаської області, у якій зазначено заробітну плату, яка враховується при обчисленні пенсії. Книги по оплаті праці за 1984, 1985, 1987, 1988 роки відсутні у архівній установі, а за 1986 та 1991 роки частково відсутні у архівній установі.

Згідно з архівною довідкою КУ «Об`єднаний трудовий архів Городищенського району» Городищенської районної ради Черкаської області № 582 від 09 липня 2018 року документи по фонду № 2 «Городищенський завод будматеріалів» м. Городища Черкаської області були передані до Трудового архіву не у повній кількості і книга наказів за 1984 рік відсутня, тому відповідно до табелів за 1985 рік, встановлено, що ОСОБА_1 працював елетрогазозварювальником у 1985 році з січня по грудень та зазначено відпрацьовану кількість днів та годин.

За архівною довідкою КУ «Об`єднаний трудовий архів Городищенського району» Городищенської районної ради Черкаської області № 583 від 09 липня 2018 року, документи по фонду № 2 «Городищенський завод будматеріалів» були передані до Трудового архіву не у повній кількості, тому відповідно до книги наказів за 1991 рік встановлено, що ОСОБА_1 працював елетрогазозварювальником у Городищенському заводі будматеріалів м. Городища Черкаської області та був звільнений з 26 серпня 1991 року за власним бажанням, наказ № 120 від 26 серпня 1991 року.

Суд першої інстанції допитав сідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , з яких кожен окремо зазначили, що з ОСОБА_1 вони працювали разом у Городищенському заводі будівельних матеріалів і їм відомо, що позивач працював повний робочий день та навіть, у разі необхідності, залишався на робочому місці понаднормово.

Відповідно до вимог статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року закріплено принцип доступу до правосуддя.

Згідно із статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку із здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Пенсійний фонд України (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Верховний Суд неодноразово вказував, що не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства заяви про встановлення фактів трудового стажу. Відмова Пенсійного фонду України у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року справа № 401/2020/17-ц, провадження № 14-362цс18, Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 198/623/18, провадження № 14-369цс19).

Отже, позовна заява про встановлення факту трудового стажу для призначення пенсії не може розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції розглянув справу з порушенням норм процесуального права, а саме статті 19 ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України (у чинній редакції) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частин першої та другої статті 377 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №589/2794/16-ц, номер судового провадження 14-589цс19.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції до скасування із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 256, 374, 377, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задоволити частково.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту роботи в шкідливих і важких умовах праці, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах скасувати, а провадження у справі закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд його справи відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: