Справа № 302/695/19
№ 2/302/18/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

29.09.2020 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

з участю: секретар с/з Царь О.В.

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - адвокат Рішко С.І.,

представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Керита М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір`ї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Міжгірської районної державної адміністрації Галай В.В., треті особи приватний нотаріус Корбутяк І.В., Синевирська сільська рада про визнання неправомірними і скасування:

- рішення державного реєстратора Міжгірської РДА Галай В.В. від 11. 03.2019 про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок і господарські споруди в АДРЕСА_1 ;

- запису про право власності за № 30620539 на зазначене нерухоме майно в Державному реєстрі і речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224;

- свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19.03.2019 приватним нотаріусом Міжгірського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В. за реєстраційним № 342 ОСОБА_2 про право власності на спадкове майно АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224);

- рішення цього приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності зазначеного об`єкта нерухомого майна від 19.03.2019 індексний № 46030440;

- запису про право власності № 30762753 у Державному реєстрі речових прав на зазначене нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

04.06.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаними позовними вимогами, які обгрунтувала так.

Позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було укладено 03.02.1978 року. Батьками її чоловіка були ОСОБА_3 , 1926 р.н., та ОСОБА_5 , 1935 р.н. Згідно рішення загальних зборів клгоспників колгоспу "Червона Зірка" с.Синевир від 09.12.1978 року, погодженим рішенням виконкому Синевирської с/ради народних депутатів № 9 від 14.03.1979 року ОСОБА_4 (чоловіку позивачки) було надано дозвіл на будівництво ж/будинку і виділено земельну ділянку площею 0,07 га під забудову за рахунок присадибної батьківської ділянки в урочищі "Киричків" біля сусідів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .. Рішенням виконкому Міжгірської райради депутатів трудящихся від 26.06.1979 року № 158 ОСОБА_4 було надано дозвіл на забудову земельної ділянки та видано свідоцтво на забудову садиби АДРЕСА_2 та будівельний паспорт на підставі, якого було відведено земельну ділянку під забудову в натурі площею 700 м.кв., про що складено відповідний акт № 32. В 1979 році позивачка разом з чоловіком завершили будівництво власного житлового будинку, біля якого звели сарай і вбиральню. Замість знесення старої будівлі позивачка з чоловіком переобладнали таку в літню кухню. Дворогосподарству було присвоєно реєстраційний номер 1411 і дані про нього було внесено до погосподарської книги с.Синевир. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 - батько чоловіка позивачки.. В 1999-2000 роках, адресу домогосподарства позивачки було змінено з № 1411 на № 412.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 . Тому, рішенням 14-ї сесії 5-го скликання Синевирської сільської ради Міжгірського району від 29.06.2008 року № 5 пункт 39 позивачці було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,07 га для обслуговування ж/будинку АДРЕСА_3 . 01.06.2009 позивачці було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 435025, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 55. Рішенням виконкому Синевирської сільради № 57 від 18.09.2008 року позивачці надано дозвіл на оформлення за нею права власності на ж/будинок з надвірними спорудами (господарською будівлею для худоби, вбиральнею, огорожею) в с.Синевир 412. На підставі цього рішення 08.05.2009 року позивачці було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , зареєстроване КП "Міжгірське БТІ" 14.05.2009 року.

В серпні 2013 року свекра позивачки ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою с.Синевир 413 Міжгірський район, в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_3 на 1/2 частину, та на 1/2 частину, як на частку у спільній сумісній власності. Згідно рішення Воловецького райсуду Закарпатської області від 29.11.2013 ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні позову з підстав ненадання позивачем доказів, які б свідчили про те, що померлий ОСОБА_3 на законних підставах володів на праві приватної власності ж/будинком АДРЕСА_1 . Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 25.02.2014 скасовано рішення Воловецького районного суду та відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні позову ОСОБА_5 по причині відсутності в матеріалах справи доказів відкриття спадкової справи за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. 17.07.2014 року ОСОБА_5 повторно звернулась до Міжгірського районного суду із позовом до Синевирської с/ради про визнання за нею права власності на будинок АДРЕСА_1 , в т.ч. на 1/2 як частку в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та на 1/2 частку в якості частки у спільній сумісній власності. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 26.02.2015 року, яке залишене без змін ухвалою ВСС з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.05.2015 року, відмовлено у позові ОСОБА_5 по причині відсутності в матеріалах справи доказів відкриття спадкової справи зо майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

В липні 2015 ОСОБА_5 втретє звернулась до Міжгірського районного суду з вищевказаним аналогічним позовом. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 25.02.2016 позов ОСОБА_5 задоволено частково - визнано за нею право власності на будинок № НОМЕР_2 , в задоволенні інших вимог відмовлено. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла. Ухвалою ВСС з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.12.2016 року скасовано вищевказане рішення апеляційного суду справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 17.01.2019 року у задоволенні вимоги ОСОБА_5 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , відмовлено з підстав, що ж/будинок та літня кухня, вказані в технічному паспорті фактично знаходяться на різних земельних ділянках, дані погосподарських книг та технічний паспорт та будинок під № 413 містять різні теххарактеристики, земельна ділянка під будинком не є виділена на жодних умовах. Дана справа за номером 300/765/15 перебуває на розгляді у ВС .

Позивачка вказує, що рішенням Міжгірського районного суду від 02.08.2017 року у справі № 706/1057/12 судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 не значиться в погосподарських книгах Синевирської с/ради, оскільки він підлягав зносу в 1979 році і за цим будинком не закрпілено земельної ділянки. Дворогосподарство в якому проживає позивачка та ОСОБА_5 , крім приватизованої позивачкою земельної ділянки площею 0,07 га має в користуванні ще земельну ділянку площею 0,13 га, яка знаходиться за дорогою загального користування і на цій ділянці знаходиться будівля - літня кухня, придатна для проживання.

У квітні 2019 року позивачка отримала від адвоката ОСОБА_8 , яка є представником відповідача ОСОБА_2 , письмові пояснення, до яких було додано копію Свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане 19.03.2019 приватним нотаріусом Корбутяк І.В. видане ОСОБА_2 на спадкове майно ОСОБА_3 , яке складається з ж/будинку площею 47,25 м.кв. з надвірними будівлями (літня кухня, сарай, сарай, вбиральня, огорожа), за адресою с.Синевир 413 Міжгірський район та копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 160137678 від 19.03.2019 року, згідно якого приватним нотаріусом Корбутяк було проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на ж/будинок АДРЕСА_3 .

Підставою для прийняття реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45876715 від 11.03.2019 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на ж/будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_3 , стали такі документи: лист державного нотаріуса Міжгірської держнотконтори від 28.02.2019 № 37/02-14/09-2015; рішення виконкому Міжгірської райради депутатів трудящих № 9 від 17.01.1954 року; архівна довідка № 134/27 від 02.08.2013; виписка з погосподарської книги № 50/1 від 20.02.2019 виданої Синевирською с/радою; витяг зі спадкового реєстру № 40874260 від 08.07.2015 виданого держнотаріусом Міжгірської держнотконтори. За результатами проведеної реєстрації об`єкту нерухомого майна було присвоєно реєстраційний № 224.

Позивачка вказує, що спадкова справа за № 09-2015 за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 була відкрита в Міжгірській держнотконторі, а приватним нотаріусом Корбутяк заведено спадкову справу № 17/2016 на померлу ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 . Тому, після реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_1 за померлим ОСОБА_3 , вирішення питання спадкування цього майна мало прийматись в рамках спадкової справи № 09-2015 - Міжгірською держнотконторою, а не іншим нотаріусом - приватним нотаріусом Корбутяк І.В.

Позивачка вважає, що державний реєстратор не був вправі реєструвати право власності на вищевказаний ж/будинок в цілій частці за померлим ОСОБА_3 з таких підстав:

- спадкоємцем за майном померлого ОСОБА_3 була його дружина ОСОБА_5 , тому виключна на підставі заяви останньої державний реєстратор був вправі зареєструвати право власності на будинок за померлим ОСОБА_3 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що не взято до уваги реєстратором;

- спадкова справа була відкрита державним нотаріусом за майном померлого ОСОБА_3 , що складалося з 1/2 частки в спільному майні подружжя житлового будинку АДРЕСА_1 , інша половина цього будинку належала за життя померлій ОСОБА_5 ;

- державний реєстратор мала вимагати від заявника подання оригіналу технічного паспорту на ж/будинок з надвірними спорудами розташованими в АДРЕСА_3 ;

- житловий будинок та літня кухня з сараєм і вбиральнею не є єдиним об`єктом нерухомого майна, бо ці об`єкти розташовані на різних земельних ділянках, що встановлено рішенням суду від 17.01.2019 у справі № 300/765/15-ц;

- сарай, вбиральня та огорожа розташовані на земельній ділянці позивачки з кадастровим номером :01:011:0008 і належать їй на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 ;

- заявником не подано документ, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою виділену під будівництво та обслуговування ж/будинку АДРЕСА_1 ;

- виписка з погосподарської книги від 20.02.2019 року № 50/1 не відповідає дійсним даним погосподарської книги в с.Синевир за 1991-1995 роки;

- господарські будівлі збудовані у 1995 році та вважаються самочинно збудовані.;

Позивач вважає, що заявником не було подано всіх необхідних документів для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, відповідно до пунктів 42, 43, 66 Порядку № 1127, а тому державний реєстратор зобов`язана була відмовити заявнику у реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_1 за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Позивачка вказує, що в погосподарських книгах Синевирської с/ради є розбіжності щодо параметрів жилого будинку подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і такі не містять однозначної інормації.

За наведених обставин позивачка покликається на вимоги ст.ст. 24, 26, 27 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і просить визнати незаконним і скасувати: рішення державного реєстратора Галай В.В. за № 45876715 від 11.03.2019, визнати недійсним та скасувати запис про право власності в Державному реєстрі на будинок АДРЕСА_1 державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на цю будівлю як об`єкт нерухомого майна.

Сторона відповідача ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 заперечили з підстав та обставин зазначених у відзиві, який поданий до суду 18.06.2019 та обгрунтовано наступним.

Наведені у позові позивачем обставини є надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Зокрема, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою в АДРЕСА_3 зареєстровано відповідно до норм ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який був чинним на час виникнення правовідносин. Жодного права власності позивачки фактом набуття відповідачем права власності на спадкове майно останнім не порушено, оскільки постановою Закарпатського апеляційного суду від 17.01.2019 року у справі № 300/765/15-ц визнано незаконним та скасовано п.39 рішення 14 сесії 5 скликання Синевирської с/ради Міжгірського району № 5 від 29.06.2008 року "Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки" в частині передачі безоплатно ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 0,07 га, яка розташована в межах населеного пункту с.Синевир 412 на території Синевирської с/ради Міжгірського району для обслуговування ж/будинку АДРЕСА_3 , а також визнано незаконним та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЄ №435025 від 01.06.2009 року з кадастровим номером :01:011:0008 та скасовано його державну реєстрацію. Саме через незаконну приватизацію позивачкою вказаної земельної ділянки і відбулось порушення права померлої ОСОБА_5 , правонаступником якої є відповідач ОСОБА_2 .. Позивачка оформила право власності на ж/будинок АДРЕСА_3 з господарськими будівлями та спорудами, після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з порушенням закону та спадкових прав своїх дітей, оскільки дозвіл на будівництво цього ж/будинку був наданий рішенням № 158 від 06.06.1979 року саме її чоловіку ОСОБА_4 .. За наведених підстав відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Керита М.В. просять відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову та винести окрему ухвалу по факту перевищення повноважень виконкомом Синевирської с/ради щодо винесення рішення виконкому про оформлення права власності ОСОБА_1 на ж/будинок АДРЕСА_3 .

Покликання позивача на рішення суду за позовами ОСОБА_5 до Синевирської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно є хибним, оскільки рішення суду прямо суперечать наявним у матеріалах справи викопіюванням з погосподарських книг та інформації наданої виконавчим комітетом сільської ради. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Стороною відповідача в особі державного реєстратора сектору з питань державної реєстрації Міжгірської РДА Галай В.В. 18.06.2019 подано до суду відзив з таким обгрунтуванням. 01.03.2019 до центру надання адмінпослуг Міжгірської РДА було подано заяву уповноваженою особою ОСОБА_8 від заявника ОСОБА_2 щодо реєстрації права власності на ж/будинок, який розташований в с.Синевир 413 Міжгірського району з документами, які перераховані позивачем у позові, а також квитанцією та довіреністю на представлення інтересів відповідача ОСОБА_2 адвокатом Керита М.В. Подану заяву з документами було передано на розгляд державному реєстратору та після перевірки всіх документів у відповідності до вимог ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, було проведено реєстрацію права власності вищевказаного ж/будинку, тому у задоволенні позову ОСОБА_1 державний реєстратор Галай В.В. просить відмовити. Аналогічні пояснення були надані державним реєстратором в судовому засіданні.

Третя особа, без самостійних вимог приватний нотаріус Міжгірського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В. 20.06.2019 надала суду такі письмові пояснення. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , видано згідно ЗУ "Про нотаріат" п.5 "видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом" глави 10 " та на підставі ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не порушуючи нотаріусом жодних, із вище вказаних норм закону. 18.03.2019 за № 63 на адресу нотаріуса надійшла заява від ОСОБА_8 , представника по довіреності ОСОБА_2 , про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 на ж/будинок з надвірними будівлями в с.Синевир 413, вивчивши подані документи серед яких був витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 158939915, де власником вищевказаного будинку було вказано ОСОБА_3 . Нотаріусом було здійснено пошук у Спадковому реєстрі та отримано інформацію згідно якої, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , заведено спадкову справу у Міжгірській держнотконторі 08.07.2015 року, спадкова справа № 09-2015. Згідно відповіді з Міжгірської держнотконтори , спадкоємцем, яка прийняла спадщину до майна померлого ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_5 , 1933 р.н.. Також нотаріусу було надано довідку виконавчого комітету Синевирської с/ради від 18.03.2019 за № 1189, згідно якої, на момент смерті ОСОБА_3 , який був постійним мешканцем АДРЕСА_1 , проживала та була зареєстрована ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , інші особи за цією адресою не проживали та не були зареєстровані. Тому єдиним спадкоємцем до майна померлого ОСОБА_3 була його дружина ОСОБА_5 , як така що прийняла спадщину, але не оформила її. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом 19.03.2019 за реєстровим № 342, спадкова справа № 17/2016, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 . Жодних підстав для відмови ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 та прийняття рішення про державну реєстрацію вказаного речового права у нотаріуса не було. Розгляд справи просить провести без її безпосередньої участі та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Сторона позивача 02.07.2019 подала до суду відповідь на відзив відповідача, який обгрунтовано так. Земельна ділянка площею 0,07 га призначена для будівництва і обслуговування ж/будинку в с.Синевир 412 Міжгірського району, належить ОСОБА_1 на праві власності згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 435025 від 01.06.2009 року. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 17.01.2019 року по справі № 300/765/15-ц скасовано державний акт серії ЯЄ№ 135025. Державний акт серії ЯЕ № 435025 виданий на ім`я позивачки ОСОБА_1 цим рішенням суду не скасовано і такий є дійсним. Інші доводи відповідача ОСОБА_2 зазначені у відзиві також є надуманими. Сторона позивача просить відхилити доводи відповідача ОСОБА_2 як необгрунтовані та задовільнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі. Визнати неналежними і недопустимими докази подані у справу ОСОБА_2 , а саме письмові докази: копію довідки виконкому Синевирської с/ради від 23.06.2014 № 2063; копії витягів зі Спадкового реєстру № 37859201 та № 37859211 від 11.07.2014 року. Відмовити у клопотанні відповідача ОСОБА_2 щодо винесення окремої ухвали по факту перевищення повноважень виконкому Синевирської с/ради Міжгірського району.

В судовому засіданні сторона позивача заявлений позов підтримала та просить такий задовольнити.

Ознайомившись із змістом позовних вимог, наявними у справі доказами, поданими на справу відзивом відповідачів ОСОБА_2 та державного реєстратора Галай В.В., поданими сторонами доказами, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю з таких підстав.

Судом встановлено такі обставини.

Позивачка в 1978 році ождружилась з ОСОБА_4 . Батьками чоловіка позивачки були ОСОБА_3 , 1926 р.н. і ОСОБА_5 , 1935 р.н. Згідно з рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу «Червона Зірка» в с. Синевир (протокол № 4 від 09.12.1978), погодженого рішенням виконкому Синевирської сільської ради № 9 від 14.03.1979, ОСОБА_3 (чоловікові позивачки) було надано дозвіл на будівництво житлового будинку і виділено земельну ділянку площею 0,07 га під забудову за рахунок присадибної ділянки батьківськорї ділянки в урочищі «Киричків» біля сусідів ОСОБА_9 і ОСОБА_7 (так зазначено в цьому рішенні). У відповідності до рішення виконкому Міжгірської районної ради від 26.06.1979 № 158 ОСОБА_3 було надано дозвіл на забудову земельної ділянки. На підставі цього рішення було видано свідоцтво на забудову садиби АДРЕСА_4 та будівельний паспорт. Актом № 32 представником технічного бюро Міжгірського районного архітектора Плець М.В. відведено ОСОБА_3 в натурі земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво площею 700 кв. м, а також виготовлено план цієї земельної ділянки та проект забудови. За цими документами ОСОБА_3 дозволено збудувати на зазначеній відведеній земельній ділянці житловий будинок, літню кухню, сарай, хлів, вбиральню, колодязь, стара будівля (житловий будинок) підлягала знесенню. У 1979 році подружжя завершили будівництво житлового будинку, сарая, вбиральні. Натомість будівля, яка підлягала знесенню булла переобладнана в літню кухню без відповідного дозволу. Новозбудованому житловому будинку було присвоєно номер 1411. В подальшому внаслідок перенумерації житлових будинків в селі Синевир у 1999-2000 роках зазначений будинок і дворогоспордарство обліковувалось в Синевирській сільській раді за № 412.

У 1996 році помер ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 .

Згідно рішення виконкому Синевиської сільської ради № 57 від 18.09.2008 оформлено право власності на житловий будинок з надвірними спорудами (господасрькою будівлею для худоби, вбиральнею, огорожею) в АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 (позивачкою). На підставі цього рішення 08.05.2009 ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 , зареєстроване КП «Міжгірське БТІ» 14.05.2009 в реєстрову книгу № 2 за реєстровим номером 159 і видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22728808 (бланк серія ССК № 533005).

Зазначені обставини не оспорюються сторонами. Документи, які підтверджуються ці обставини не оспорені і не оспорювались. Сторонами не заперечені.

Сторони також визнали, що будівля № НОМЕР_2 (стара хата) за вищезазначеними документами підлягала зносу, однак не була демонтована і обліковується в Синевирській сільській раді за погосподарським обліком. Будинок був збудований на підставі рішення виконкому Міжгірської районної ради № 9 від 17.03.1954 за типовим проектом, затвердженим рішенням виконкому Синевирської сільської ради від 17.01.1954. Дозвіл на будівництво та поселення одержав ОСОБА_3 (чоловік ОСОБА_5 і свекор ОСОБА_1 ) технічний паспорт на зазначений будинок виготовлено на замовлення ОСОБА_5 КП «Міжгірське БТІ» у 2014 під час судових спорів між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Ці обставини також встановлені постановою Закарпатського апеляційного суду від 17.01.2019 і підтверджені постановою Верховного Суду від 19.12.2019 (справа № 300/765/15-ц). Також цими судовими рішеннями встановлено, що будинок АДРЕСА_5 . Ця будівля не є аварійною і відноситься до житлових об`єктів. За погосподарським обліком у Синевирській сільській раді (записами в книгах за 2001-2005, 2011-2015 головою дворогосподарства за № НОМЕР_2 в селі Синевир обліковувалась ОСОБА_5 із закріпленою земельною ділянкою площею 0,2 га).

У березні 2019 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Керита М.В., діючи в його інтересах на підставі довіренності, подала заяву державному реєстратору Галай В.В. про державну реєстрацію нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_3 . 11.03.2020 державний реєстратор здійснив таку реєстрацію на підставі поданих документів: архівної довідки від 02.08.2013 № 134/27 з архівного відділу Міжгірської РДА про те, що відповідно до колгоспної книги реєстрації земель значиться, що земля колгоспного двору рахувалась за ОСОБА_3 в кількості 0,25 га; виписки з погосподарьскої книги Синевирської сільської ради від 20.02.2019 № 50/1 про те, що за ОСОБА_3 станом на 1991-1995 роки облікувався житловий будинок АДРЕСА_6 ( на даний час 413) , а з 1996 по 2016 головою домогосподарства облікувалась ОСОБА_5 , 1933 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; довідки приватного нотаріуса Корбутяк І.В. від 26.02.2019 вих № 54/02-14 про спадкову справу № 58960413, відкриту за померлою ОСОБА_5 за її заповітом від 03.08.2009 про те, що вона все майно, яке буде їй належати на час смерті заповіла ОСОБА_2 ; витягом з Спадкового реєстру від 13.05.2016 про реєстрацію цієї спадкової справи; витягом з Спадкового реєстру про реєстрацію спадкової справи № 5760616 за спадкодавцем ОСОБА_3 від 08.07.2015, Дозволу голови Міжгірського райвиконкому № 9 від 07.03.1954 про надання дозволу ОСОБА_3 збудувати в селі Синевир за затвердженим типовим проектом на підставі рішення викокому Синевирської сільської ради від 07.01.1954 на площі 180 кв. м такі будівлі сарай, колодязь, вбиральню, гноєсховище; технічний паспорт на житловий будинок № НОМЕР_2 , виготовлений 25.02.2019 КП «Міжгірське БТІ» на замовлення ОСОБА_2 , в якому зазначено будівля за адресою АДРЕСА_1 (житловий будинок площею 47,25 кв.м 1954 року забудови; літня кухня 1995 року забудови, сарай 1995 року забудови, вбиральня 1954 року забудови, огорожа 1960 року забудови).

Згідно із спадковою справою № 17/2016, заведенною приватним нотаріусом Корбутяк І.В. за майном померлої ОСОБА_5 видано 19.03.2019 ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 з надвірними будівлями і огорожею. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, номер запису про право власності 30620539.

Станом на час ухвалення судового рішення право власності на земельну ділянку площею 0,07 га, що відведена для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_3 не оформлено у визначеному чиним Земельним кодексом України порядку.

Станом на час розгляду справи і винесення судового рішення не відведено і не закріплено земельну ділянку відповідної площі для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 .

Станом на час ухвалення судового рішення не винесено чинних рішень Синевирської сільської ради про надання земельних ділянок для обслуговування раніше збудованих житлових будинків №№ НОМЕР_3 .

Станом на час розгляду справи за повідомленням Синевирської сільської ради від 15.07.2020 вих № 255 житловий будинок № НОМЕР_2 обліковується сільською радою в погосподарській книзі і знаходиться на земельній ділянці, що обліковується у володінні ОСОБА_1 .

Оцінивши встановлені обставини, суд дійшов такого висновку.

З установлених судом обставин справи видно, що державний реєстратор Галай В.В. здійснила державну реєстрацію нерухомого майна у вигляді житлового будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями і спорудами за померлим ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_2 . На підставі цієї державної реєстрації зазначеного нерухомого майна приватний нотаріус Корбутяк І.В. визнала спадкоємцем цього майна дружину ОСОБА_3 ОСОБА_5 , якій після смерті чоловіка не видавалось свідоцтва про право на спадщину за її життя, і видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_10 спадкоємцю ОСОБА_2 , за яким зареєстровано право власності цим же приватним нотаріусом в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами .

Суд вважає, що державну реєстрацію зазначеного об`єкта нерухомого майна проведено з грубим порушенням закону з огляду на таке.

Статтею 5 частинами 1-3 закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» № 1952-ІУ передбачено : у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Статтею 31 цього ж Закону передбачено Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Із змісту документів, що стали підтавою для реєстрації житлового будинку АДРЕСА_1 державним реєстратором видно, що ініціатором (заявником ) такої реєстрації був ОСОБА_2 державний реєстратор не переконався у тому чи є зазначепана особа заявником (правонабувачем) у відповідності до закону № 1952-ІУ. Натомість із змісту спадкових справ видно , що єдиним спадкоємцем за законом померлого ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, була його дружина ОСОБА_5 . Остання за життя не одержала свідоцтва про право на спадщину за законом за померлим чоловіком,тобто не реалізувала свої спадкові права у позасудовому порядку.

Окрім цього, державний реєстратор не виконала вимоги статті 31 закону № 1952-ІУ, а саме не зажадала від заявника документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під житловим будинком АДРЕСА_1 або ж рішення Синевирської сільської ради щодо надання такої ділянки у власність чи користування для обслуговування цього житлового будинку.

Державний реєстратор не звернув уваги на те, що згідно з архівною довідкою від 02.08.2013 за ОСОБА_3 рахувалось 0,25 га земельної ділянки колгоспного двору без зазначення площі земельної ділянки, яка обслуговує житловий будинок АДРЕСА_1 , а також на те, що дозвіл № 9 від 07.03.1954 містить дозвіл на будівництво тільки господарських споруд. У цьому документі не зазначено житловий будинок, а також адресу місця забудови цих господарських споруд.

Державний реєстратор також не звернув уваги на те, що технічний паспорт на житловий будинок № НОМЕР_2 , виготтовлений КП «Міжгірське БТІ» 25.02.2019 з порушення нормативних вимог, а саме не містить плану забудови земельної двілянки з розташуванням на такій житлового будинку і господарських споруд. У цьому паспорті також зазначено, що господарські споруди літня кухнія і сараї збудовані в 1995 році, тобто після 05.08.1992.

Суд також дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 як спадкоємець померлої ОСОБА_5 діяв недобросовісно, бо йому достовірно було відомо про те, що спадкодавець ОСОБА_5 за життя оспорювала в судах приналежність земельної діялнки, яка була надана у користування ОСОБА_1 і її чоловікові для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_3 , що знаходиться поряд з будинком АДРЕСА_1 . Відповідачу ОСОБА_11 також було відомо, що ОСОБА_5 у 2014 році замовила і виготовила технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 . Зміст документів в цьому паспорті істотно відрізняється від змісту складених документів у технічному паспорті від 25.02.2019.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 (керівник КП «Міжгірське БТІ») не надала чітких пояснень щодо таких розбіжностей, а також щодо недотримання вимог Інструкції при скдаданні технічного паспорту від 25.02.2019.

Суд вважає, що неправомірним оформленням права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відповідачем ОСОБА_2 порушено земельні права позивачки щодо користуввання земельною ділянкою, яка надана їй і її чоловікові як подружжю у встановленому законом порядку для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_3 . Адже ОСОБА_4 за життя під час спільного подружнього проживання з позивачкою отримав у 1979 році в користування земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва і обслуговування житлового будинку відповідно до чинного земельного законодавства УРСР на час прийняття відповідних рішень. Цю ділянку відведено в натурі під забудову і на неї видано свідоцтво про забудову садиби встановленого взірця, будівельний паспорт, проект забудови з планом ділянки на основі правоустановчих документів (наведені вище).

Пунктом 7 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, зокрема, що громадяни, які одержали у власність чи в користування земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. З огляду на зазначену норму земельного закону, а також на правовий висновок Верховоного Суду України (постанова Судової палати у цивiльних справах Верховного Суду України вiд 10 червня 2015 р. у справi № 6-267цс15), суд вважає за необхідне захистити земельні права позивачки ОСОБА_1 , застосувавши положення статті 152 ч.2,ч.3 пункти г, д Земельного кодексу України. Для виконання цих норм земельного законодавства суд вважає, що слід скасувати державну реєстрацію житлового будинку АДРЕСА_1 як первинну (за ОСОБА_3 , так і наступну за ОСОБА_2 ), а також визнати неправомірним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане ОСОБА_2 та скасувати записи про право власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок АДРЕСА_1 , бо така реєстрація є неправомірною і передчасною, посягає на права позивачки щодо належного користування відведеною земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_3 і господарських споруд, який належить їй на праві власності, що зареєстровано в установленному законом порядку. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ч.1 статті 141 ЦПК України судові витрати у виді судового збору з урахуванням двох основних взаєпов`язаних 1536 грн 80 коп. немайнових позовних вимог за ставками судового збору, передбаченими законом «Про судовий збір», всього у сумі слід стягнути з ОСОБА_2 у користь держави.

Захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на житловий будинок і господарські споруди за № 413 із заборонами приймати рішення щодо надання у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування цього об`єкту нерухомого майна та здійснювати реєстраційні дії, накладений ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області (суддя Гайдур А.Ю.) від 10.06.2020 підлягає залишенню без змін до набрання законної сили цим рішенням.

Заходи забезпечення у вигляді заборон і зобов`язань, постановлених в ухвалі Міжгірського раойнного суду Закарпатської області (суддя Кривка В.П.) від 25.09.20, продовжують діяти відповідно до положень, передбачених ч.7 статті 158 ЦПК України, з метою недопущення свавільних дій та належного виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними і скасувати:

- рішення державного реєстратора Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області Галай В.В. від 11.03.2019 індексний № 45876715 і запис про право власності за № 30620539 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта - нерухомого майна 24;

- свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Корбутяк Іриною Василівною 19.03.2019 за реєстровим № 342 про право ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224;

- рішення приватного нотаріуса Корбутяк І.В. від 19.03.2019 індексний № 46030440 про державну реєстрацію права власності зазначеного нерухомого майна за ОСОБА_2 ;

- запис про право власності № 30762753 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на зазначене нерухоме майно за ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у виді судового збору в сумі 1536 грн 80 коп. в користь держави.

Заходи забезпечення позову, постановлені в ухвалі Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.09.2020 (провадження № 2-з/302/3/20) визначити з строком дії протягом 90 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.10.2020 року.

Суддя: В. П. Кривка