УХВАЛА

21 лютого 2020 року м. Мукачево Справа №308/8589/19

2/303/781/20

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши клопотання Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» про відстрочку сплати судового збору до ухвалення судового рішення по цивільній справі

за позовом Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я»

до відповідачів: (1) ОСОБА_1 ;

(2) ОСОБА_2 ;

(3) ОСОБА_3

про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулася до суду до відповідачів із вищевказаним позовом.

Разом з тим, позивачем подано клопотання про відстрочку сплати судового збору до ухвалення судового рішення по даній справі.

По відношенню до поданого позивачем клопотання слід зазначити наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави».

Так, частина четверта статті 177 Цивільного процесуального кодексу України містить нормативне правило, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Поряд з цим, на підставі частини першої статті 136 Цивільного процесуального кодексу України та статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Фактичний аналіз змісту вищевказаних законодавчих норм свідчить про те, що процесуальна можливість відстрочки судом належних до оплати судових витрат, зокрема й судового збору, належить до дискреційних повноважень суду, а тому немає імперативного характеру.

В свою чергу судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у абзаці другому п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, належних і допустимих доказів на підтвердження майнового стану позивача, який би давав підстави для задоволення клопотання про відстрочку сплати судового збору, позивачем суду не надано.

Долучені позивачем до клопотання про відстрочку сплати судового збору документи, а саме повідомлення Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 23 січня 2018 року, лист Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби від 21.02.19 вих №10906, звіт про рух коштів, не можуть достовірно стверджувати про майновий стан позивача на момент звернення до суду з позовом, а накладення арешту на рахунки в ході виконання зведеного виконавчого провадження №42149422 в межах суми боргу 6305543,75 грн не є підтвердженням відсутності інших коштів на рахунках і не може бути взято до уваги судом в якості обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

Разом з тим, відстрочка сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду з позовною заявою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

За таких обставин, враховуючи характер визначених у позові спірних правовідносин, предмет спору, статус позивача як господарюючого суб`єкта, діяльність якого спрямована на отримання прибутків, забезпечуючи належний баланс між інтересами держави у вигляді грошових надходжень від сплати судового збору за розгляд справ з одного боку та інтересами позивача щодо можливості звернення до суду з іншого боку, підстав для задоволення вимог позивача щодо відстрочки сплати судового збору, суд не вбачає.

З урахуванням вищенаведеного, клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі наведено та керуючись ст. ст. 136, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» про відстрочку сплати судового збору до ухвалення судового рішення - відмовити.

2. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость