Справа № 132/712/20
Провадження № 2/132/286/20
РІШЕННЯ
Іменем України

22.09.2020 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про скасування рішення житлово-побутової комісії та забов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про скасування рішення житлово-побутової комісії та забов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.01.2020 року рішенням житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 , яке було оформлене протоколом засідання №1, вирішено питання про зняття та виключення його з дружиною ОСОБА_2 зі списків загальної та пільгової черги обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов на підставі підпункту 1 пункту 3.15 розділу 3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень №278 від 28.07.2007 року зі змінами від 03.11.2014 року ( п.1 ст.40 ЖК України), як таких, що поліпшили житлові умови, внаслідок чого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. Вважає рішення житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 , яке оформлене протоколом №1 від 10.01.2020 року з підстави поліпшення житлових умов незаконним, оскільки відповідачем не перевірено склад сім`ї на момент зняття його з квартирного обліку, наявність договору найму квартири, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 06.12.2018 року, не з`ясовано чи дійсно у позивача відбулось поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення, що є підставою для зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Вважає, що рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 , яке оформлене протоколом засідання № 1 від 10.01.2020 року, не відповідає приписам чинного законодавства України, яке регулює суспільні відносини у даній сфері, порушує законні права та інтереси його та його дружини ОСОБА_1 . За вказаних обставин звернувся в суд з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник-адвокат Усов Ю.В. позовні вимоги підтримали з мотивів, наведених у позові та у відповіді на відзив відповідача.

Представник відповідача, який діє на підставі довіреності-Каправий А.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з мотивів, наведених у відзиві.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковник запасу Збройних Сил України, в період з 24 липня 1995 року по 15 грудня 2005 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - в/ч НОМЕР_1 ).

Згідно рішення житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 від 12.08.1995 року, оформленого протоколом засідання № 6 від 12.08.1995 року, його було зараховано на квартирний облік в/ч НОМЕР_1 та включено до списків військовослужбовців для одержання житлової площі.

15 грудня 2005 року позивач, на підставі наказу командувача внутрішніми військами МВС України № 93 о/с, був звільнений у запас Збройних Сил України. На момент звільнення його вислуга становила у пільговому обчисленні 31 рік 4 місяці 9 днів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" отримав статус «Ветеран органів внутрішніх справ».

27 грудня 2006 року позивача, рішенням засідання житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 , яке було оформлене протоколом №48, поставлено в пільгову квартирну чергу позачерговиків.

Листом в/ч НОМЕР_1 від 23.01.2020 року б/н позивачу повідомлено, що 10 січня 2020 року на засіданні житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 його знято з квартирного обліку в/ч НОМЕР_1 та виключено з дружиною ОСОБА_2 зі списків загальної та пільгової черги обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Зазначене рішення було прийняте відповідно до підпункту 1 пункту 3.15 розділу 3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень №278 від 28.07.2007 року зі змінами від 03.11.2014 року. Також у листі містилось посилання на п.1 ст.40 ЖК України. До зазначеного листа було дадано протокол засідання житлово-побутової комісії в/ч 3028 №1 від 10.01.2020 року.

Вичерпний перелік підстав для зняття громадянина з квартирного обліку визначений у пунктах ч.2 ст.40 ЖК Української РСР, яким зокрема є поліпшення житлових умов, внаслідок яких відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному громадянинові гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У статті 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з частинами першою, четвертою статтею 43 ЖК Української РСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

За частиною другою статті 46 ЖК Української РСР громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за №1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Відповідно до п. 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Пунктом 9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні умови та правила передбачені і нормами ст.29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року № 1081 та п. 3.12 Інструкції організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень, що затверджена наказом МВС України від 28.07.2007 року № 278.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 40 ЖК Української PCP, п.п. 1 п. 26 розділу II Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень, які затверджені Постановою Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року №470, п. 3.15 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень, що затверджена наказом МВС України від 28.07.2007 року № 278 передбачена можливість зняття з квартирного обліку зокрема, у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Посилання у рішенні житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 10.01.2020 року на підпункт 1 пункту 3.15 розділу 3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень №278 від 28.07.2007 року зі змінами від 03.11.2014 року та п.1 ст.40 ЖК України, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно протоколу №19 від 26.01.1999 року засідання житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 позивачу, на склад сім`ї із трьох чоловік, було виділено однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 ,житловою площею 17,77 кв.м., загальною площею 37,4 кв.м. для постійного проживання.

У зв`язку з тим, що виділене позивачеві ОСОБА_1 житлове приміщення (житлова площа - 17,77 кв.м.) було нижче норми встановленої законодавством, останній залишився на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 для поліпшення житлових умов зі складом сім`ї 3 (він, дружина, син) особи.

01 грудня 2005 року ОСОБА_1 , на підставі наказу командувача внутрішніми військами МВС України № 93 о/с був звільнений у запас Збройних Сил України по ст. 85 п. «В» (за станом здоров`я) «Положеня про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками ЗС України» з правом носіння військової форми одягу із вислугою років у пільговому обчисленні 31 рік 4 місяці 9 днів, останній виключений зі списків особового складу із залишенням на квартирному обліку за рахунок житлового фонду даної військової частини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" ОСОБА_1 отримав статус «Ветеран органів внутрішніх справ» .

27 грудня 2006 року ОСОБА_1 , рішенням засідання житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 , яке було оформлене протоколом № 48, поставлений в пільгову квартирну чергу поза черговиків.

В січні 2018 року ОСОБА_1 надав голові житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 заяву про внесення змін до особової (квартирної) справи, а саме про виведення зі складу його родини сина ОСОБА_3 , який перебуває на квартирному обліку разом з ним в складі родини, у зв`язку з поліпшенням ним житлових умов.

Також, в січні 2018 року до голови житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 звернувся син позивача - ОСОБА_4 з заявою про виключення зі складу членів сім`ї підполковника запасу ОСОБА_1 , як такого що перебував на квартирному обліку в зв`язку з тим, що останній поліпшив свої житлові умови та використав своє право на отримання безкоштовного державного житла, як члена сім`ї військовослужбовця .

Рішенням, яке оформлене протоколом №1 від 25.01.2018 року, житлово-побутова комісія в/ч НОМЕР_1 вивела зі складу родини ОСОБА_1 його сина ОСОБА_3 у зв`язку з поліпшенням його житлових умов, змінила склад родини ОСОБА_1 на 2 (дві) особи: ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 , залишила на квартирному обліку загальної черги на загальних підставах з 12.08.1995 року та пільгової черги позачергового квартирного обліку з 29.12.2006 року.

Рішенням житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, яке оформлене протоколом від 08.11.2018 року № 15 підполковника запасу ОСОБА_1 знято з квартирного обліку в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України та виключено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі списків загальної та пільгової позачергової черги квартирного обліку.

Зазначені обставини були встановлені рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 02.04.2019 року по справі №132/637/19, яке набрало законної сили 03.06.2019 року, та у відповідності до вимог ч.5 ст.82 ЦК України не підлягають доказуванню, та яким скасовано рішення житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, яке оформлене протоколом від 08.11.2018 року № 15 про зняття підполковника запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України та виключення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі списків загальної та пільгової позачергової черги квартирного обліку. Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії Укарїни (житлово-побутову комісію військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ) поновити на квартирному обліку підполковника запасу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як осіб, що потребують поліпшення житлових умов із включенням до списків загальної черги на загальних підставах з 12 серпня 1995 року та до списків пільгової черги позачергового квартирного обліку з 29 грудня 2006 року.

Зазначене рішення суду було виконано житлово-побутовою комісією військової частини НОМЕР_1 у добровільному порядку.

11.12.2019 року під час проведення засідання житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 , в телефонному режимі, позивача було повідомлено про розподіл його родині однокімнатної квартири в багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_2 загальною площею 42 кв.м. на що одержана згода останнього. 12 грудня 2019 року до квартирної справи позивача була донесена довідка з пенсійного фонду від 11.12.2019 року, яка додатково була запитана житлово-побутовою комісією військової частини НОМЕР_1 .

Так, позивач ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 та їх син ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за однією адресою АДРЕСА_3 , однак їхні відносини врегульовані договором найму житлового приміщення, який однозначно підтверджує відсутність того факту, що останніх пов`язує спільний побут. Побут та бюджети позивача ОСОБА_1 , його дружини та сина є незалежними один від одного, тому дані обставини виключають можливість існування однієї сім`ї.

Позивач разом з дружиною знятий з квартирного обліку в/ч 3028 на підставі п.3.15 розділу 3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житловиїх приміщень від 28.07.2007 року №278 зі змінами від 03.11.2014 року (стаття 40 пункт 1 ЖК України).

Пунктом 3.15 розділу 3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житловиїх приміщень від 28.07.2007 року №278 зі змінами від 03.11.2014 року передбачено, що військовослужбовці знімаються з квартирного обліку в разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого потреба в наданні житла минула; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби через службову невідповідність, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; в інших випадках, передбачених законодавством.

Тобто, з протоколу засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 10.01.2020 року не вбачається, яка саме із перелічених підстав стали причиною для зняття позивача та його дружини з квартирного обліку

Пунктом 1 частини 1 статті 40 ЖК Української PCP передбачено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, зокрема, у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Враховуючи вищевикладене, у житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 не було жодних законних підстав вважати, що житлові умови сім`ї позивача ОСОБА_1 якимось чином поліпшились у період часу з 08.07.2019 року по 10.01.2020 року.

Згідно з частиною першою статті 40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною 2 цієї статті.

Оскільки прийняття на квартирний облік має на меті забезпечити громадян реалізацією права на отримання в установленому порядку житлового приміщення у будинках державного та громадського житлового фонду, положення ч. 1 ст. 40 ЖК України направлені проти необґрунтованого позбавлення громадян цього права, передбачають перебування їх на обліку до тих пір, допоки вони не реалізують його, тобто до отримання житлового приміщення.

Тому, суд вважає, що відповідачем відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, частини першої статті 81 ЦПК України не надано доказів того, що позивачем у період часу з 08.07.2019 року по 10.01.2020 року було поліпшено житлові умови, а тому правових підстав для виключення його зі списків квартирного обліку військовослужбовців (запасу), та зняття з квартирного обліку в/ч 3028 підполковника запасу ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 на підставі п.3.15 розділу 3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень від 28.07.2007 року №278 зі змінами від 03.11.2014 року (стаття 40 пункт 1 ЖК України) не було. Відтак, рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 , яке було оформлене протоколом засідання № 1 від 10.01.2020 року є незаконним.

Суд відхиляє доводи відповідача про штучне погіршення позивачем житлових умов, оскільки достовірність цих обставин мала бути перевірена саме житлово-побутовою комісією на час прийняття нею рішення про зняття позивача з квартирного обліку. Проте, при ухваленні свого рішення від 08.11.2018 року, яке оформлене протоколом №15 житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 , комісія не пов`язувала своє рішення із штучним погіршенням житлових умов позивача. Тим паче у рішенні від 10.01.2020 року посилання на штучне погіршення житлових умов, як на підставу зняття позивача з квартирного обліку, відсутнє.

Також слід звернути увагу на ту обставину, що рішення житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 , яке оформлене протоколом від 25.01.2018 року №1, яке відповідач вважає помилковим є чинним на час розгляду справи.

Питання законності приватизації квартири сином позивача не було предметом розгляду даного спору.

Суд звертає увагу, що дані висновки суду не позбавляють можливості відповідача розглянути питання про належність перебування позивача та його дружини на квартирному обліку з інших підстав.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведених правових норм, виходячи із встановлених судом обставин справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору, які в свою чергу документально підтверджені, стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.47, 55 Конституції України, ст.ст.40, 43, 46, 47 ЖК Української PCP, Інструкцією з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень від 28.07.2007 року №278 зі змінами від 03.11.2014 року, ст.ст.141, 259, 268, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, яке оформлене протоколом від 10.01.2020 року №1 про зняття ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 з квартирного обліку в/ч 3028 Національної гвардії України.

Зобов`язати в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України (житлово-побутову комісію військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ) поновити на квартирному обліку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як осіб, що потребують поліпшення житлових умов із включенням до списків загальної черги на загальних підставах з 12 серпня 1995 року та до списків пільгової черги позачергового квартирного обліку з 29 грудня 2006 року.

Стягнути з в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України () на корить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп.

Повний текст рішення складено 2 жовтня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Суддя: