Справа № 346/2962/17
Провадження № 22-ц/4808/446/20
Головуючий у 1 інстанції Веселов В. М.
Суддя-доповідач Василишин
У Х В А Л А

24 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Василишин Л.В., ознайомившись із апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 21 січня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про повторне виселення у зв`язку із самостійним вселенням, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 21 січня 2020 рокув задоволенні заяви представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про повторне виселення, у зв`язку із самостійним вселенням - відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.10 ст.66 Закону України Про виконавче провадження, у разі якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення.

Водночас положеннями ЦПК України не передбачено права на оскарження в апеляційному порядку ухвали про відмову у повторному виселенні, у зв`язку з самостійним вселенням.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, враховуючи норми ЦПК України та компетенційну складову у понятті що термін "судом, встановленим законом", апеляційний суд встановив, що повноваження розглядати питання, які виходять за межі компетенції суду апеляційої інстанції є помилковим (Рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2012 року "ТОВ "Фірма Верітас" проти України").

Пунктом 1 частини 1 ст.358 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Оскільки ухвала Коломийського міськрайонного суду від 21 січня 2020 рокупро відмову у повторному виселенні, у зв`язку з самостійним вселенням не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 353, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 21 січня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про повторне виселення у зв`язку із самостійним вселенням відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Л.В. Василишин