Справа № 288/790/20
Провадження № 2/288/288/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Гончарук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попільнянського відділення АТ «Житомиргаз» про порушення законодавства про захист прав споживачів щодо надання послуг розподілу (доставки) газу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Попільнянського відділення АТ «Житомиргаз» (далі - Відповідач) про порушення законодавства про захист прав споживачів щодо надання послуг розподілу (доставки) газу та відшкодування моральної шкоди в якому вказує, що Відповідач завдав йому душевних переживань, призвів до моральних страждань, до власного відчуття пригнічення і приниження його звичайної людської гідності та честі.

Без врахування фактичних даних, а лише за теоретичними припущеннями Відповідач - суб`єкт ринку природного газу, при наданні послуг розподілу (доставки) природного газу до об`єктів Позивача (газова плита та котел опалення), здійснює дивне проведення господарських операцій щодо оплати за спожитий газ. Внаслідок даних операцій з Позивача вимагають гроші, що не відповідають фактичним даним лічильника - в односторонньому порядку, без погодження (угода між ними відсутня) та Відповідач надіслав погрозу припинити після 20 червня 2020 року надання послуг щодо газу для побутових об`єктів.

Після звернення Позивача з цього приводу, Відповідач листом від 05 червня 2020 року повідомив про заборгованість в сумі 579.02 гривень та попередив Позивача про припинення розподілу (доставки) газу до об`єктів споживання, що є передчасним, оскільки Відповідач не звертає увагу на суттєві обставини, зокрема на те, що урядом навіть при наявності заборгованості, заборонено припинення постачання газу населенню на період карантину у зв`язку з пандемією коронавірусу.

Відповідач не усвідомив, що раніше Позивач отоплював більше кімнат у зв`язку з частими гостями та 2019 рік був холодніший. 2020 рік тепліший: Позивач замінив дерев`яні вікна та двері на теплозберігаючі, опалює менше кімнат, прикрив крани на батареях опалення, використовує більше ковдр, тощо - що сприяло зменшенню споживання газу. Крім того, станом на 01 травня 2020 року у Позивача існує переплата за спожитий газ в розмірі 922.27 гривень.

У 2019 році оплата доставки газу нараховувалася кожного місяця пропорційно кількості реально спожитого газу, для АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» на період з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 0.89 гривень за 1 кубічний метр на місяць (без урахування ПДВ), а з урахування 20 % ПДВ тариф складає 1.068 гривень.

Станом на 01 січня 2020 року на показнику лічильника 13000 кубічних метрів, станом на 01 червня 2020 року на показнику лічильника - 13525 кубічних метрів, отже в 2020 році Позивач використав 225 кубічних метрів, а тому за розподіл газу в 2020 році належало сплатити 240.30 гривень, проте Відповідач вимагає на 338.72 гривень більше, дана вимога є несправедливою та суперечить істинним фактам споживання.

Позивач зазначає, що примушуючи сплатити збільшену суму заборгованості Відповідач завдав моральну шкоду внаслідок порушення його прав споживача природного газу, яким він користується для побутових потреб (опалення, готування їжі). Ця завдана моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких Позивач зазнав унаслідок протиправної поведінки Відповідача щодо нього та його сім`ї та унаслідок відчуття приниження його гідності, адже має честь користуватися послугою.

Наявність моральної шкоди Позивач доказує душевними стражданнями, що виникли після протиправних дій Відповідача про намір припинити доставку газу та обставинами, які полягають у звинуваченні його в заборгованості в розмір 579.02 гривень (тобто більше на 338.42 гривень від фактичних 240.30 гривень). При цьому він надавав згоду зарахувати відповідну суму заборгованості з переплати 922.00 гривень та такі дії заподіювача шкоди слід вважати психотравмуючими з причин протиправності. Наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправною психотравмуючою дією Відповідача доводиться душевними переживаннями, що виникли після факту отримання 05 червня 2020 року повідомлення і попередження, що потребувало навіть судового захисту.

Оцінюючи заподіяну моральну шкоду в розмірі 4723 гривень, Позивач виходив з норм статті 1195 ЦК України, якою визначено, що у разі іншого ушкодження здоров`я особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування шкоди визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Душевні переживання, моральні страждання є різновидом ушкодження психо - емоційного здоров`я, тобто відноситься до категорії «інше ушкодження здоров`я», так як він має інвалідність та не працював.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди Позивач врахував вимоги розумності, виваженості, справедливості, добросовісності, збалансованості, співмірності із заподіяною шкодою немайновим благам, а також взяв до уваги характер правопорушення, глибину душевних страждань, вину заподіювача шкоди і будь - яка менша сума відшкодування була б заниженою і не відтворювала б рівень моральних страждань, які заподіяні в зв`язку з порушенням його цивільних прав.

Підставою відповідальності за завдану Позивачу моральну шкоду внаслідок вчинених неправомірних дій є наявність вини Відповідача, але наявність вини заподіювача шкоди презюмується та її відсутність доводиться заподіювачем шкоди. Без наявності його вини, Позивач терпить силу гніту душевних переживань, оскільки при спробі врегулювати спір в добровільному порядку, його прохання здійснити перерахунок «заборгованості» було відхилене.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить визнати порушеним право споживача, повідомлення Відповідача від 05 червня 2020 року про заборгованість 579.02 гривень та його попередження про припинення газопостачання - визнати такими, що порушують його право на оплату послуги газопостачання до його об`єктів за фактично спожитий природний газ згідно з реальними показаннями лічильника; провести перерахунок заборгованості; вважати заборгованістю за 2020 рік грошову суму 240.30 гривень, але не 579.02 гривень (як це помилково вважає Відповідач); компенсувати моральну шкоду розміром 4723 гривні (розмір однієї мінімальної заробітної плати).

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задоволити.

Представник Відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення.

14 липня 2020 року від представника Відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вона зазначає, що заявлені вимоги не визнає повністю, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення з тих підстав, що АТ «Житомиргаз» дотримано порядок обрахунку річної замовленої потужності та вартості отриманої послуги на розподіл природного газу Позивачу, якому враховуючи спожиті об`єми природного газу за 2019 рік було станом на червень 2020 року нараховано суму у розмірі 579.02 гривень за шість місяців із розрахунку 96.50 гривень за місяць. В зв`язку з відсутністю оплати за отриману послугу та заборгованість у розмірі 579.02 гривень, Відповідачем було направлено попередження на адресу Позивача щодо можливого припинення розподілу природного газу у разі непогашення заборгованості. Претензія Позивача щодо зарахування передплати наявної по договору постачання природного газу у розмірі 922.00 гривень в рахунок отриманої послуги за розподіл природного газу відповідно до договору з іншим господарюючим суб`єктом є безпідставною та такою, що не підлягаю задоволенню, оскільки відносини по розподілу та постачанню природного газу врегульовані різними договорами з різними господарюючими суб`єктами між собою не пов`язаними. Заявлені Позивачем вимоги щодо відшкодування моральної шкоди не мають обґрунтування та не доведені доказами. Вказує, що в діях АТ «Житомиргаз Збут» відсутнє будь - яке порушення норм діючого законодавства, а відповідно відсутнє порушення прав споживача ОСОБА_1 . Таким чином, вимоги позовної заяви не можуть бути задоволені судому зв`язку з їх безпідставністю та просить у задоволенні позовних вимог відмовити. /а.с.17-22/

Суд, вислухавши Позивача та представника Відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до повідомлення про наявність заборгованості за розподіл (доставку) природного газу від 05 червня 2020 року за вих. № 100-Сл-6498-0620, особовий рахунок № НОМЕР_1 , акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» направленого на адресу ОСОБА_1 , за ним станом на 20 березня 2020 року перед АТ «Житомиргаз» обліковується заборгованість за розподіл (доставку) природного газу в сумі 579.02 гривень та зазначено, що АТ «Житомиргаз» в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити розподіл природного газу на об`єкт споживача у випадку наявності заборгованості за розподіл (доставку) природного газу з ГРМ. Вказано на необхідність терміново вжити заходів щодо погашення існуючої заборгованості за розподіл (доставку) природного газу з ГРМ, суму заборгованості необхідно сплатити на рахунок ПАТ «Житомиргаз» за вказаними реквізитами та в призначенні платежу зазначити: Погашення заборгованості за розподіл (доставку) природного газу. /а.с.5/

В повідомленні про сплату рахунку № від 05 червня 2020 року, платник ОСОБА_1 , заначено: - плата за розподіл (доставку) природного газу за червень 2020 року, заборгованість на 01 червня 2020 року - 482.51 гривень, плата за червень - 96.50 гривень, до сплати - 579.02 гривень; - плата за спожитий природний газ за травень 2020 року, переплата на 01 травня 2020 року - 922.27 гривень, до сплати - 0.00 гривень, показник лічильника станом на 01 червня 2020 року - 13525 м3. /а.с.7/

Згідно повідомлення про сплату рахунку № від 13 січня 2020 року, споживач ОСОБА_1 , показник лічильника станом на 01 січня 2020 року - 13000 м3. /а.с.8/

Згідно повідомлення про сплату рахунку № від 13 січня 2020 року, споживач ОСОБА_1 , показник лічильника станом на 01 січня 2020 року - 13000 м3. /а.с.8/

Відповідно до окремого рахунку за доставку газу, плата за розподіл (доставку) природного газу за січень 2020 року: плата за січень - 96.50 гривень, плата за лютий - 96.50 гривень, до сплати - 193.00 гривень, р/р НОМЕР_2 та зазначено, що вартість доставки за січень - червень 579.02 гривень. /а.с.10/

Як вбачається з квитанції № 7 від 25 січня 2020 року, платник: ОСОБА_1 , отримувач: ТОВ «Житомиргаз Збут», сплачено кошти в розмірі 193.00 гривень на рахунок отримувача: НОМЕР_3 . /а.с.9/

Відповідно до витягу з особового рахунку № НОМЕР_1 , абонент ОСОБА_1 , станом на травень 2020 року наявний борг в розмірі 482.51 гривень, станом на червень 2020 року до сплати - 579.02 гривень, сплачено в липні 2020 року - 579.00 гривень. /а.с.23/

Як вбачається з довідки АТ «Оператор газорозподільних систем «ЖИТОМИРГАЗ» від 02 липня 2020 року, відповідно до даних обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на споживача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за підсумками 2019 року загальний об`єм спожитого природного газу складає 1084.30 м3. /а.с.24/

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернувся до суду з позовом в якому посилаючись на відсутність заборгованості в розмірі визначеному Відповідачем просить визнати порушеним його право споживача, визнати такими, що порушують його право на оплату послуги газопостачання до його об`єктів за фактично спожитий природний газ згідно з реальними показаннями лічильника повідомлення Відповідача від 05 червня 2020 року про заборгованість 579.02 гривень та його попередження про припинення газопостачання; провести перерахунок заборгованості; вважати заборгованістю за 2020 рік грошову суму 240.30 гривень, але не 579.02 гривень.

Як на підставу для звернення до суду посилається на те, що діями Відповідача порушено його права споживача, визначені в пункті 3 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» за нормами якої, крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору.

Відповідно до пунктів 1.1. - 1.3. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір), цей Типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем). Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір.

Розрахунок вартості послуги розподілу природного газу здійснюється відповідно до змін, внесених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2080 від 07 жовтня 2019 року.

В пункті 1, 2 глави 6 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС) (в редакції, чинній станом на 01 січня 2020 року) визначено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно пункту 6.1 Типового договору, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 3020 від 24 грудня 2019 року, установлено акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз»: 1) на період з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно: тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 0.89 гривень за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ).

На підставі даних за 2019 рік, визначено для споживача - ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , вартість послуг з розподілу природного газу на 2020 рік в період з 01 січня по 30 червня у розмірі 96.50 гривень (з ПДВ) за місяць.

Згідно частини другої пункту 6.6. Типового договору, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Частиною четвертою пункту 6.7. Типового договору визначено, що в разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання чи несплати поточних платежів Оператор ГРМ має право у порядку, визначеному цим Договором, припинити або обмежити розподіл (споживання) природного газу на об`єкт Споживача до повного погашення заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1875-ІV), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Частиною першою пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРС врегульовано, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадку несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу.

Наведені вище норми законодавства в сукупності з наданими сторонами доказами вказують на те, що Відповідачем правомірно здійснено обрахунок річної замовленої потужності та вартості отриманої послуги на розподіл природного газу Позивачу та оплату на протязі п`яти місяців 2020 року за отриману послугу розподілу природного газу з боку Позивача здійснено не було, в зв`язку з чим Відповідачем було нараховано станом на червень 2020 року заборгованість в розмірі 579.02 гривень з розрахунку по 96.50 гривень за шість місяців.

Враховуючи наявну заборгованість за розподіл (доставку) газу, АТ «Житомиргаз» було направлено споживачу ОСОБА_1 повідомлення про наявність заборгованості за розподіл (доставку) газу /а.с.5/ в якому вказано про наявність заборгованості в сумі 579.02 гривень, зазначено реквізити рахунку для сплати наявної заборгованості, роз`яснено наслідки непогашення заборгованості, які визначені в пункті 1 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРС та міститься контактна інформація для врегулювання проблемної ситуації.

Встановлені судом обставини вказують на те, що Позивачем помилково здійснено обрахунок розрахунків за розподіл (доставку) газу та його посилання в позовній заяві на те, що Відповідач безпідставно вимагає кошти в рахунок заборгованості на 338.72 гривень більше, ніж визначено Позивачем, чим порушує його права споживача є необґрунтованими.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені Позивачем вимоги про визнання порушеними його прав повідомленням Відповідача від 05 червня 2020 року про заборгованість 579.02 гривень та попередженням про припинення газопостачання і визнання їх такими, що порушують його право на оплату послуги газопостачання до його об`єктів за фактично спожитий природний газ згідно з реальними показаннями лічильника, проведення перерахунку заборгованості та вимога вважати заборгованістю за 2020 рік грошову суму 240.30 гривень, але не 579.02 гривень задоволенню не підлягають.

Окремо суд зазначає, що кошти в розмірі 193.00 гривень сплачені 25 січня 2020 року /а.с.9/ на інший рахунок, ніж зазначено в окремому рахунку за доставку газу /а.с.10/

Крім того, Позивач вказує на те, що в нього наявна переплата в розмірі 922.00 гривень та вказані кошти повинні бути враховані в рахунок заборгованості, проте дані кошти сплачено за спожитий природний газ на рахунок ТОВ «Житомиргаз Збут» Попільнянський ВР, в той час як у Позивача наявна заборгованість зі сплати за розподіл (доставку) природного газу, яку належить сплатити на рахунок АТ «Житомиргаз» Попільнянське відділення, вказані платежі належить сплачувати різним суб`єктам господарювання, які мають різні розрахункові рахунки.

Позивачем також заявлено позовну вимогу про стягнення з Відповідача компенсації моральної шкоди в розмірі 4723 гривень (розмір однієї мінімальної заробітної плати), оскільки внаслідок дій Відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях, стражданнях, яких він зазнав унаслідок протиправної поведінки щодо нього та його сім`ї внаслідок відчуття приниження його гідності, в зв`язку з наміром припинити доставку газу та звинуваченнями його в заборгованості в розмірі 579.02 гривень.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті третьому постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова № 4), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Частиною другою пункту п`ятого вказаної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші підстави, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до частини третьої пункту дев`ятого Постанови, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд повинен наводити у рішенні відповідні мотиви.

Враховуючи встановлені вище обставини та те, що Позивачем не доведено наявність порушення його прав споживача діями Відповідача, відсутні такі необхідні складові для відшкодування моральної шкоди, як наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а тому заявлена вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Частиною першою статті 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені Позивачем судові витрати, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»; Законом України «Про захист прав споживачів»; Кодексом газорозподільних систем; статтями 15, 16, 23, 714, 1167 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 82, 89, 128, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Попільнянського відділення АТ «Житомиргаз» про порушення законодавства про захист прав споживачів щодо надання послуг розподілу (доставки) газу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник