Справа № 191/1837/20
Провадження № 4-с/191/7/20
У Х В А Л А

іменем України

28 серпня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кухар Д.О.

при секретарі Яніной О.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Банк А.А., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Банк А.А., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.05.2020 року він дізнався про те, що 08.04.2020 року

Головним державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Банк А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61647202 з

примусового виконання вимоги № Ф-8686-53У, виданої 15.11.2019 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, про стягнення з нього коштів на користь держави у розмірі 26539 гривень 26 копійок. Скаржник є фізичною особою і ніякої заборгованості перед державою ніколи не мав і не має, підприємцев він ніколи не був. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», згідно ст.3 цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів : виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках, на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів;

посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень. Чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Виняток із наведеного правила становить процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи. На відміну від загального правила, передбаченого пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 87.11 статті 87 цього Кодексу орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового, боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. Отже, із зазначеної норми ми можемо зробити висновок, що КАС України встановлює, що суб`єкт владних повноважень може звернутися до суду з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків-фізичної особи протягом 3-х місяців з дня виникнення відповідних підстав, які надають право на звернення. При цьому податкове законодавство визначає спеціальні строки, відповідно до яких може розпочинатися процедура стягнення податкового боргу. Згідно з п. 95.2 ст. 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Надсилання податкової вимоги платнику податку має процесуальне значення, оскільки з моменту її надсилання платнику розпочинається строк відліку звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу. Отже, в контролюючого органу виникає право на звернення до суду з відповідним позовом лише після спливу 60 календарних днів 3 дня надіслання платнику податків податкової вимоги.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження № 61647202 від 08 квітня 2020 року, виконавче провадження відкрите щодо фізичної особи на підставі вимоги, виданої Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Податкового кодексу України. Таким чином вимога № Ф-8686-53У, видана 15.11.2019 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, про стягнення з нього коштів на користь держави у розмірі 26539 гривень 26 копійок - не підлягає виконанню.

У зв`язку з цим, скаржник просить визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Банк А.А., щодо винесення постанови № 61647202 від 08 квітня 2020 року про відкриття виконавчого провадження за вимогою № Ф-8686- і 53У, виданою 15.11.2019 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь держави у розмірі 26539 гривень 26 копійок; визнати вимогу № Ф-8686-53У, видану 15.11.2019 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь держави у розмірі 26539 гривень 26 копійок такою, що не підлягає виконанню.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав клопотання про розгляд скарги без його участі. Скаргу підтримав повністю та просив її задовольнити.

Головний державний виконавець Синельниківського МРВ ГТУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилась по невідомим суду причинам, хоча про день та час судового розгляду була належним чином повідомлена.

Згідно ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали скарги та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 449ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З матеріалів скарги вбачається, що 08.04.2020 року Головним державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Банк А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61647202 з примусового виконання вимоги № Ф-8686-53У, виданої 15.11.2019 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь держави у розмірі 26539 гривень 26 копійок.

Згідно копій Витягів з Єдитного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відсутня інформація щодо реєстрації як фізичної особи-підприємця відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках, на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Статтею 1 п.1.1 Податкового Кодексу України передбачено, що п одатковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно ст.87 п.87.11 Податкового Кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини ( ст.95 п.95.1, 95.2,95.3 Податкового Кодексу України).

Отже, як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження № 61647202 від 08 квітня 2020 року, виконавче провадження відкрите щодо фізичної особи на підставі вимоги, виданої Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Податкового кодексу України. Таким чином вимога № Ф-8686-53У, видана 15.11.2019 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь держави у розмірі 26539 гривень 26 копійок не підлягає виконанню.

Згідно частини 1 статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей ЦПК.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, суд вважає необхідним вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст.19,41Конституції України та керуючись ст.ст. 1,4,6,13,18,24,74 ЗУ «Про виконавче провадження», п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст. ст.1 п.1.1, 87 п.87.11, ст.95 п.95.1, 95.2,95.3 Податкового Кодексу України, ст. ст.81, 133,447, 449, 450- 452 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Банк А.А. задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Банк А.А., щодо винесення постанови № 61647202 від 08 квітня 2020 року про відкриття виконавчого провадження за вимогою № Ф-8686- і 53У, виданою 15.11.2019 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь держави у розмірі 26539 гривень 26 копійок. Визнати вимогу № Ф-8686-53У, видану 15.11.2019 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь держави у розмірі 26539 гривень 26 копійок такою, що не підлягає виконанню.

Відповідно до вимог ст.261 ЦПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: Д. О. Кухар