Справа № 697/1015/18
Провадження № 2/697/495/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого Льон О.М.

за участю секретаря с/з Дрянової Н.В.

представника позивача Галіциної Д.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Канів Черкаської області в режимі відеоконференції з Жовтневим районним судом м. Харкова клопотання представника відповідача про закриття справи за позовом Військового інституту танкових військ Національного технічного уніврситетету "Харківський політехнічний інститут" до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням відповідача під час провадження військової служби (навчання) у Військорвому інституті танкових військ Національного технічного університету "Харівський політехнічний інститут",

В С Т А Н О В И В:

Позивач Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (далі також позивач) звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 (далі також відповідач) в якому просив стягнути з відповідача суми витрат, пов`язані з утриманням відповідача під час проходження військової служби (навчання) у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» в сумі 302 372,31 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач проходив навчання та військову службу на факультеті військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», ( переформований у Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на посаді курсанта з 31 липня 2015 року по 19 квітня 2018 року на підставі контракту про проходження військової служби (навчання), укладеного 31 липня 2015 року строком на термін навчання (5 років). Відповідно до умов вказаного контракту ОСОБА_1 зобов`язався продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання. 19 квітня 2018 року контракт про проходження військової служби від 31 липня 2017 року, укладений між Міністерством оборони України в особі начальника факультету і відповідачем був достроково розірваний через небажання відповідачем продовжувати навчання. Фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача в інституті з дня його зарахування до дня виключення зі списків особового складу, склали 302 372,31 грн. Незважаючи на ознайомлення з розрахунками коштів на відшкодування витрат пов`язаних з утриманням та згодою з розрахунками та нарахованими сумами, ОСОБА_1 не здійснив добровільного відшкодування витрат, що слугувало підставою звернення позивача звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Заочним рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2018 року позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» суму витрат, пов`язаних з утриманням його у навчальному закладі в розмірі 302 372,31 грн. З урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 02 жовтня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» судовий збір в розмірі 4535,60 грн (Т.1 а.с.59-61, 66).

27.12.2019 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до суду заяву про перегляд заочного рішення суду першої інстанції, в якій просив поновити строк її подання та скасувати заочне рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2018 року (Т.1 а.с.96-99).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі № 697/1015/18 залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 285 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків не більше 10 днів з дня отримання ухвали суду (Т.1 а.с.101).

У зв`язку з неусуненням недоліків заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі № 697/1015/18, ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 січня 2020 року, заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику (Т.1 а.с.104).

17.02.2020 засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 повторно направив до суду заяву про перегляд заочного рішення суду першої інстанції (Т.1 а.с.141-172).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03 березня 2020 року прийнято заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення та призначено судове засідання щодо розгляду заяви про перегляд заочного рішення на 12.03.2020 (Т.1 а.с.174).

18.03.2020 представник позивача адвокат Міщенко С.В. звернулася до суду із заявою про закриття провадження у справі № 697/1015/18, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вказана заява мотивована тим, що даний спір пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу ОСОБА_1 , як особи, яка перебувала на посаді публічної служби, тому зокрема і питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, що є предметом вказаного позову, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після звільнення такої особи з державної служби. Тому цей спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Також заявник просив розглядати подану заяву без участі сторони відповідача (Т.1 а.с.184-187).

Зазначена цивільна справа за вказаною заявою знаходилась в провадженні судді Русакова Г.С.

Відповідно до п. 2.3 підпункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розпорядження Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 228 від 16.04.2020, у зв`язку із припиненням повноважень судді Русакова Г.С. та з метою недопущення порушення строку розгляду справи, 16.04.2020 було проведено повторний автоматичний розподіл справи (Т.1 а.с.190).

Згідно протоколу про повторний авторозподіл, справу передано для подальшого розгляду судді Льон О.М. (Т.1 а.с.191), після чого ухвалою судді від 27.04.2020 прийнято справу за заявою про перегляд заочного рішення суду до провадження та призначено підготовче засідання на 15.05.2020 (Т.1 а.с.192).

14.05.2020 від позивача Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» до суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання на строк не менше, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (Т.1 а.с.197).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15.05.2020 клопотання Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» про відкладення розгляду справи задоволено. Відкладено розгляд справи за заявою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду до 03.06.2020 (Т.1 а.с.199-200).

20.05.2020 до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; визначено суд, відповідальний за проведення відеоконференції Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області (Т.1 а.с.202).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.05.2020 постановлено розгляд справи № 697/1015/18 за заявою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду в режимі відеоконференції, здійснювати дистанційно, в режимі відеоконференції. Доручено Золотоніському міськрайонному суду Черкаської області забезпечити проведення судового засідання у зазначеній справі в режимі відеоконференції з Канівським міськрайонним судом Черкаської області за участю у них представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 . Судове засідання призначено на 03.06.2020 (Т.1 а.с.205).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03 червня 2020 року клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення задоволено. Поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2018 року. Заяву ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2018 року у справі за позовом Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням відповідача під час проходження військової служби (навчання) у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» - скасовано. Призначено підготовче засідання для розгляду справи по суті за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 30.06.2020 (Т.1 а.с.218-220).

18.06.2020 до суду засобами електронного зв`язку надійшло клопотання Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, проведення якого доручити Жовтневому районному суду м. Харкова (Т.1 а.с.239).

23.06.2020 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Міщенка С.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просив у задоволенні позову Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» - відмовити повністю (Т.1 а.с.241-242).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.06.2020 через неявку представника позивача відкладено судовий розгляд вказаної справи до 24.07.2020. Розгляд справи ухвалено здійснювати дистанційно в режимі відеоконференції. Доручено Жовтневому районному суду м. Харкова забезпечити проведення судового засідання по справі № 697/1015/18 в режимі відеоконференції з Канівським міськрайонним судом Черкаської області за участю у них представника позивача Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Підготовче засідання призначено на 24.07.2020 (Т.2 а.с.2-3).

Крім цього, ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.06.2020 розгляд вказаної справи постановлено здійснювати дистанційно в режимі відеоконференції. Доручено Золотоніському міськрайонному суду Черкаської області забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Канівським міськрайонним судом Черкаської області за участю у них представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 . Підготовче засідання призначено на 24.07.2020 (Т.2 а.с.6-7).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.07.2020 через неявку представника позивача відкладено підготовче засідання у справі до 11.08.2020 (т.2 а.с.22-23).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.08.2020 постановлено розгляд справи № 697/1015/18 здійснювати дистанційно, в режимі відеоконференції. Доручено Жовтневому районному суду м. Харкова забезпечити проведення підготовчого засідання у вказаній справі в режимі відеоконференції з Канівським міськрайонним судом Черкаської області за участю у них представника позивача Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Підготовче засідання призначено на 01.10.2020.

Представник позивача в режимі відеоконференції вимоги заяви представника відповідача адвоката Міщенка С.В. про закриття провадження у справі № 697/1015/18 не підтримала та просила відмовити у їх задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. 20.07.2020 до суду надійшло клопотання про розгляд заяви про закриття провадження у справі без участі сторони відповідача (Т.2 а.с.17-18).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною 1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

За визначеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 2 вказаного Закону, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За змістом статті 25 Закону № 2232-XII, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міноборони та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Положеннями частини 2 статті 20 КАС України визначено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

У частині 1 статті 20 КАС України зазначено вичерпний перелік адміністративних справ, що підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам і вирішення спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби не входить до визначеного переліку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на публічній службі, під час навчання на факультеті військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» з 31.07.2015 по 19.04.2018 був відрахований через небажання продовжувати навчання.

За таких обставин, спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Водночас, у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.01.2020 (справа №1.380.2019.002335).

Вказані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків.

Аналогічний висновок зроблено у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18) та від 16 жовтня 2019 року у справі 1.380.2019.001198 (провадження № 11-878апп19), у яких Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 461/5577/15-ц (провадження № 14-18цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15 (провадження № 11-750апп18), про те, що зазначена категорія спорів має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

За практикою Європейського Суду з прав людини "<…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів" (пункт 24 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006, заяви №29458/04, №29465/04).

При цьому, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

У пункті 70 рішення від 18 січня 2001 року у справі «Chapman v. the United Kingdom», заява № 27238/95, Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом суд не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави.

Таким чином, юрисдикція спорів щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, оскільки цей спір є публічно-правовим, а тому не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 260, 261, 268, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Провадження по справі №697/1015/18 за позовом Військогового інституту танкових військ Національного технічного уніврситетету "Харківський політехнічний інститут" до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням відповідача під час провадження військової служби (навчання) у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету "Харівський політехнічний інститут" - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 07 жовтня 2020 року (03-04 жовтня 2020 року вихідні дні).

Головуючий підпис О . М . Льон