КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 372/894/20

провадження №22-ц/824/11568/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 липня 2020 року /суддя Проць Т.В./

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних, інфляційних витрат за порушення строку виконання грошового зобов`язання, встановленого рішенням суду, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідача на його користь інфляційні витрати від тривалого невиконання грошового зобов`язання, яке було встановлене рішенням суду за весь час прострочення у розмірі 117 905,42 грн. та 3% річних у розмірі 39 021,36 грн., а всього просив стягнути 156 926,78 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 94-97/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що він як позивач скористався своїм правом вимагати сплати боргу за рішенням суду лише з одного боржника - відповідача ОСОБА_2 , тому саме до нього пред`явлено позов про стягнення річних та інфляційних витрат за невиконання рішення суду. Вказував, що саме виконання ОСОБА_2 рішення про стягнення боргу у повному обсязі свідчить про те, що інші два боржники це рішення не виконували. Також судом першої інстанції не з`ясовано чи були видані виконавчі документи щодо інших боржників та хто має доводити цей факт, оскільки якщо суд вважав що це має відношення до предмета доказування, саме відповідач повинен доводити вказаних факт, або судом повинно було бути залучено третіх осіб. Необґрунтовано покладено на позивача обов`язок щодо доведення того, що він не звертався з вимогами про виконання рішення суду до інших солідарних боржників. Факт наявності виконавчих проваджень щодо інших боржників не є предметом розгляду у даній справі. Зазначав, що суд першої інстанції не дослідив належним чином обставин справи та наданих доказів, обмежившись формальною відмовою недостатності доказів.

ОСОБА_2 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її доводів. Вказував на те, що рішення судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване.

Сторони в судове засідання не викликались, справа розглядається в порядку письмового провадження. Відповідач ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти розгляду справи у письмовому провадженні, однак об`єктивних обставин, які не дозволяли йому викласти свої заперечення на апеляційну скаргу у повному обсязі та міркування, не зазначив. Зважаючи на наявну позицію, викладену у відзиві, апеляційний суд не вбачає підстав для переходу до розгляду справи з викликом сторін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Донецька від 17.11.2010 року, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , громадської організації «Фонд «Антикорупція» солідарно на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення авторського права в сумі 210000 гривень, моральну шкоду в сумі 75000 гривень, матеріальну шкоду в сумі 330 гривень 45 коп., а всього стягнуто 285 330 гривень 45 коп.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України від 09.06.2011 року касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3 відхилено, рішення Київського районного суду м. Донецька від 17.11.2010 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області від 17.03.2011 року залишено без мін.

17.03.2011 року Київським районним судом м. Донецька на виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист №2-7336/10 щодо боржника ОСОБА_2 .

22.09.2011 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку відкрито виконавче провадження №28845270 з виконання виконавчого листа №2-7336/10 виданого 17.03.2010 року Київським районним судом м. Донецька.

Відповідно платіжного доручення №8618 від 25.10.2013 року та відмітки на виконавчому документі частина боргу в розмірі 120 282 грн. 31 коп. стягнута з боржника ОСОБА_2 шляхом реалізації його майна і перерахована ДВС Калінінським РУЮ у м. Донецьку на рахунок ОСОБА_1

16.12.2014 року постановою начальника відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження №45804995 з примусового виконання виконавчого листа №2-7366/10 виданого 11.04.2011 року Київським районним судом м. Донецька про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 285 330, 45 грн. Заява про примусове виконання подана 11.12.2014 року.

30.12.2015 року постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», через ненадання згоди стягувача в належний термін про проведення авансування витрат.

18.03.2016 року постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження №50504398 з примусового виконання виконавчого листа 2-7366/10 виданого 11.04.2011 року Київським районним судом м. Донецька про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 120 282,31 грн. Заява про примусове виконання подана 15.03.2016 року.

14.01.2019 року постановою головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області при примусовому виконанні виконавчого листа 2-7366/10 виданого 11.04.2011 року Київським районним судом м. Донецька про стягнення з боржника ОСОБА_2 боргу в розмірі 120 282,31 грн. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника та всіх інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт боржника.

Згідно платіжних роздруківок від 28.03.2019 року та 01.04.2019 року кошти в розмірі 21 846 рн. 94 коп. та 23 710 грн. 74 коп. Обухівським ВДВС перераховано ОСОБА_1 , як часткове погашення боргу за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_4 боргу.

Позивачем зазначено в позовній заяві, а відповідачем не заперечено під час судового розгляду, що відповідачем з березня 2016 року по лютий 2019 року погашено борг в розмірі 10 809 грн. 64 коп., а ще частина боргу сплачена ОСОБА_2 безпосередньо представнику позивача в квітні 2019 року.

19.04.2019 року постановою головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області закінчено виконавче провадження №50504398 у зв`язку з сплатою в повному обсязі боржником суми боргу в розмірі 120 282,31 грн. на користь стягувача ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч.1 ст.13 ЦПК України про те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; ст.543 ЦПК України про те, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Встановивши, що позивачем до відповідача подано позов щодо неналежного виконання рішення Київського районного суду м. Донецька від 17.11.2010 року про солідарне стягнення грошових коштів з трьох відповідачів, водночас, суду подано дані щодо виконання рішення суду в частині одного боржника ОСОБА_2 , позивач жодних даних щодо звернення рішення до виконання, фактичного виконання суду не навів та не просив їх витребувати, вказаних відповідачів до розгляду справи не залучив, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що це позбавляє суд можливості встановити обґрунтованість позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, про те, що апелянт скористався правом звернення до одного солідарного боржника, колегією суддів не приймаються до уваги з огляду на розрахунки, наведені у позові самим же позивачем.

Так, за рішенням суду стягнуто на користь позивача з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ГО «Фонд «Антикорупція» 258 330, 45 грн., вказане підтверджується і виданим виконавчим листом. /а.с. 13/

Таким чином, твердження про вибір звернення за солідарним зобов`язанням лише до ОСОБА_2 не відповідає дійсності, оскільки рішенням суду встановлено трьох боржників.

Окрім того, по виконанню рішення суду здійснювалось виконавче провадження.

Позивач вказує, що 25.10.2013 р. частина суми зобов`язання - 165 048, 14 грн була стягнута з ОСОБА_2 , з березня 2016 року по лютий 2019 року боржник самостійно сплатив 10 809, 64 грн, в березні і квітні 2019 року було виплачено залишок суми 109 472, 67 грн, що частину боргу відповідач погасив готівкою у квітні 2019 р.

При цьому позивач не враховує, що рішення суду покладено солідарний обов`язок саме на трьох боржників а не лише на ОСОБА_2 , що призводить до неправильного розрахунку як періодів так і сум, з яких повинно здійснюватись нарахування.

Окрім того, в матеріалах справи міститься також повідомлення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 щодо платежів, здійснених на погашення боргу з березня 2016 р. по лютий 2019 р., що також не було враховано при розрахунку річних та інфляційних втрат, по кожному платежу.

Звертаючись з позовом та здійснюючи розрахунки, позивачем вказані обставини не враховані, на чому вірно наголошено судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про незалучення третіх осіб та не повне дослідження обставин справи, колегією суддів не приймаються до уваги, з огляду на те, що саме на позивача покладено обов`язок доведення обставин справи та підтвердження їх доказами. Саме в розрізі диспозитивності дій позивача, судом першої інстанції розглянуто справу, з урахуванням тих доказів, які ним надані. Суд не здійснює власний розрахунок річних та інфляційний втрат, а лише перевіряє правильність розрахунків наведених позивачем. З огляду на солідарність зобов`язання, що встановлена рішенням суду, звернення з позовом лише до одного з боржників, суд позбавлений можливості здійснити об`єктивний розгляд справи з урахуванням всіх обставин, без надання позивачем доказів на їх підтвердження.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 липня 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: