ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м.Суми

Справа №592/709/20

Номер провадження 22-ц/816/1581/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г.

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 червня 2020 року, постановлене у складі судді Фоменко І.М., у приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, повний текст рішення виготовлено 23 червня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

17 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком. Постановою Сумського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року стягнуто аліменти на її утримання у зв`язку із продовженням навчання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача до закінчення навчання, тобто до 31.08.2020 року. Вона не є працездатною, у зв`язку з продовженням навчання в ліцеї несе витрати на своє навчання, що підтверджується чеками про купівлю підручників, олівців, портфелю, шкільних зошитів та проїзду до навчання. Крім того, в цьому році вона складає державні іспити та несе додаткові витрати, відвідуючи курси англійської мови. Враховуючи те, що обов`язок відповідача на утримання матері іншої малолітньої дитини припинився у зв`язку із досягненням дитиною двох років, просила збільшити розмір аліментів з 1/6 на 1/4 частини заробітку (доходу) позивача у зв`язку з продовженням її навчання, починаючи стягнення з моменту звернення з позовом до суду.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 червня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну розміру стягуваних аліментів відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 червня 2020 року про відмову в задоволенні позову та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У доводах вказує, що суд першої інстанції в своєму рішенні не зазначив норми, на підставі яких вона зобов`язана перекладати докази на українську мову, крім того подані докази не є такими, що потребують фахового перекладу, оскільки не містять незрозумілої інформації.Стверджує, що вона потребує допомоги на своє утримання та її головною підставою для звернення до суду стали обставини припинення утримання теперішньої дружини, що у свою чергу є зміною матеріального становища відповідача.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення. При цьому вказує на те, що не володіє польською мовою і це обмежує його в праві ознайомитись з поданими документами та оцінити надані докази. Спростовує інформацію щодо припинення утримання теперішньої дружини, адже Новомосковським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення про стягнення на користь дружини ОСОБА_3 аліментів на її утримання до досягнення дитини шестирічного віку в розмірі 1/6 частки від доходу, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року. Зазначає, що його матеріальне становище не змінилось, рухоме та нерухоме майно не з`явилось, а тому підстави для збільшення розміру аліментів відсутні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618-IV (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що докази позивачки про зміну її матеріального стану не заслуговують на увагу, адже вона не довела належними та допустимими доказами того, що потребує збільшення розміру аліментів на її утримання під час навчання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 № 2947-III (далі - СК України) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, відповідач є батьком позивачки.

Постановою Сумського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року (а. с. 14-16) стягнуто аліменти на утримання позивача у зв`язку із продовженням навчання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача до закінчення навчання.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того що повнолітня донька, яка є позивачкою у справі навчається у загальноосвітньому ліцеї у Польщі, але обґрунтовано зауважив, що остання надала до суду документи та копії чеків (а. с. 10-12), які викладені польською мовою, без їх перекладу українською мовою.

Так, ч.ч. 1-3 ст. 9 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За відсутності перекладу, наданих позивачкою документів, з польської на українську мову, яка є державною мовою, суд не мав можливості встановити зазначену в них інформацію.

Твердження позивачки про те, що збільшились її витрати на навчання, у зв`язку чим змінився її матеріальний стан, не підтверджуються належними та достовірними доказами. Надані нею докази на підтвердження витрат на купівлю підручників, зошитів, олівців, гумки, пеналу, портфелю, оплати проїзного документу не можуть бути враховані як такі, що є більші за її попередні витрати на навчання.

Окрім того, позивачка в апеляційній скарзі стверджує, що її головною підставою для звернення до суду стали обставини припинення відповідачем утримання теперішньої дружини, що у свою чергу є зміною його матеріального становища.

Відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу додано копію рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 07 лютого 2020 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шести років, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачкою надано докази подання на вказане рішення суду апеляційної скарги. Проте рішення про відкриття апеляційного провадження на даний час не прийнято, оскільки апеляційна скарга залишена без руху. Крім того припинення обов`язку сплачувати аліменти на утримання дружини не є зміною матеріального стану відповідача в розумінні ст. 192 СК України, яка є підставою для збільшення розміру аліментів на утримання позивачки.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 червня 2020 рокув даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Т.А. Левченко

Судді: В.І. Криворотенко

С.Г.Хвостик