ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1515/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/738/20 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1 .
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.
секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач (скаржник) ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06.07.2020 (повний текст складено 06.07.2020, суддя в суді першої інстанції Позарецька С.М.) про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Херсонського (79) прикордонного загону (військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої державі втратою військового майна,

в с т а н о в и в :

13.04.2020 року ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби Українизвернувся до суду з указаним позовом, яким просив про відшкодування відповідачем матеріальної шкоди, завданої державі втратою військового майна у загальному розмірі 41236грн. 58коп., а також про відшкодування сплаченого судового збору, зазначаючи про наявність у держави збитків з вини відповідача, які мають бути відшкодовані у судовому порядку.
Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06.07.2020 відмовлено у відкритті провадження за вказаною позовною заявою із посиланням на те, що спір у справі відносить до юрисдикції адміністративного суду, так як відповідач є військовослужбовцем.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, позивач подав 12.08.2020 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та зобов`язати визначений судом апеляційної інстанції суд першої інстанції згідно наведеного переліку відкрити провадження у справі. Зазначає, що позов у цій справі спочатку подавався до Херсонського міського суду, однак ухвалою від 06.04.2020 позовну заяву було повернуто та роз`яснено необхідність її подання до суду за місцем проживання відповідача. Ухвалою Черкаського районного суду від 06.05.2020 дану цивільну справу направлено за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси, оскільки до територіальної підсудності саме цього суду відноситься зареєстроване місце проживання відповідача.

Ухвалою від 05.06.2020, яка постановлена через місяць після вказаної ухвали Черкаського районного суду від 06.05.2020, що є порушенням вимог процесуального права, Придніпровський районний суд залишив позовну заяву без руху. Позивач усунув наведені недоліки 22.06.2020. Суд оскаржуваною ухвалою відмовив у відкриття провадження з порушенням процесуальних строків на вирішення цього питання.

Суд не вказав, що вирішення спору має здійснюватися у порядку адміністративного судочинства, а лише навів відповідні норми КАС України. Факт отримання майна відповідачем є цивільно-правовим та не пов`язаний з проходженням публічної служби. Згідно ч.5 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди розглядаються адміністративним судом лише в разі пред`явлення їх в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Оскільки публічно-правовий спір щодо втрати військовослужбовцем ввіреного майна вже вирішено Каланчацьким районним судом в межах справ №657/156/19 та №657/157/19, дана справа відноситься до юрисдикції загального суду. Факт завдання шкоди відповідачем не витікає з виконання нею службових обов`язків. Посилання на постанову ВП ВС від 22.01.2020 у справі №813/1045/18 є помилковим, оскільки в цій справі відсутня необхідність встановлювати правомірність дій відповідача. Судом порушено право скаржника на доступ до правосуддя.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Предметом спору в цій справі є вимоги ІНФОРМАЦІЯ_3 , заявлені до військовослужбовця, про відшкодування шкоди, завданої державі втратою ввіреного майна під час проходження військової служби.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд своєю ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вірно вказав суд першої інстанції в цій справі, за правовим висновком ВП ВС від 22.01.2020 у справі №813/1045/18 у випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.
Такі ж правові висновки вбачаються з постанов ВП ВС від 12.12.2018 у справі №734/3102/16-ц, від 05.12.2018 у справі №818/1688/16, в якій зазначено про відступ від висловленої раніше у постановах від 10.04.2018 у справі №533/934/15 ц, від 20.06.2018 у справі №815/5027/15, від 03.10.2018 у справі №755/2258/17.
При цьому ч.1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, в спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.
З урахуванням наведених положень законодавства та правових висновків ВС, а також предмету спору в цій справі, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що спір у цій справі відноситься до юрисдикції адміністративного суду та має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства за нормами КАС України, оскільки є пов`язаним з проходженням відповідачем публічної (військової) служби та відшкодуванням шкоди, завданої при цьому.
Та обставина, що скаржник не погоджуєтьсяз посиланням на постанову ВП ВС від 22.01.2020 у справі №813/1045/18, оскільки в цій справі відсутня необхідність встановлювати правомірність дій відповідача, не може свідчити про помилковість таких висновків суду, адже нормами процесуального законодавства будь-який спір у сфері проходження публічної служби відноситься до юрисдикцій адміністративного суду (п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 19 КАС України).

У аспекті викладеного, апеляційний суд також не може погодитися з доводами скаржника про те, що факт отримання майна відповідачем є цивільно-правовим та не пов`язаний з проходженням публічної служби та про те, що факт завдання шкоди не витікає з виконання відповідачем службових обов`язків, адже відповідне майно надавалося відповідачу як військовослужбовцю, а не як цивільній особі.

Апеляційний суд відхиляє посилання скаржника на ч.5 ст.21 КАС України про те, що вимоги про відшкодування шкоди розглядаються адміністративним судом лише в разі пред`явлення їх в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір, який вже по суті вирішено Каланчацьким районним судом в межах справ №657/156/19 та №657/157/19, оскільки в даному випадку мають застосовуватися спеціальні положення п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 19 КАС України про юрисдикцію адміністративного суду щодо всіх спорів, пов`язаних з проходженням публічної служби.
Доводи скаржника про те, що судом в цій справі порушено його право на доступ до правосуддя слід відхилити, адже законодавче визначення іншого виду судочинства, в порядку якого має вирішуватись спір, не є порушенням зазначеного права особи. Скаржнику слід врахувати, що за змістом ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, належним чином право особи на доступ до суду забезпечується саме у спосіб звернення до суду, визначеного законом, а не до будь-якого судового органу країни.

Також доводи скаржника про те, що судом в цій справі порушено процесуальні строки на вирішення питання про відкриття провадження не свідчать про можливість вирішення даного спору в порядку цивільного судочинства, всупереч вимог процесуального законодавства.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06.07.2020 про відмову у відкритті провадження у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06.07.2020 про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Херсонського (79) прикордонного загону (військової частини 2161) Державної прикордонної служби України до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої державі втратою військового майна залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 07.10. 2020.

Суддя-доповідач

Судді