УХВАЛА

про залишення позову без руху

копія
Справа № 401/547/20 Провадження № 2/401/435/20

05 жовтня 2020 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

за участю: секретаря Пилипенко Т.Ю.,

представника позивача, адвоката Левченка В.П.,

представника відповідача, адвоката Суворової С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою представника позивача, адвоката Левченка Віктора Петровича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року представник позивача, адвокат Левченко В.П., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивачка ОСОБА_1 про час і місце судового засідання судом повідомлялася за адресою, вказаною в позовній заяві.

Проте, у судові засідання, які призначалися на 29 квітня, 09 червня, 01 липня, 11 серпня та 05 жовтня 2020 року, позивачка ОСОБА_1 не прибула, особистих заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала.

Представником позивача, адвокатом Левченко В.П., до суду подавалися письмові заяви про розгляд справи без участі позивача та її представника.

Представник позивача в судовому засіданні 05 жовтня 2020 року повідомив, що представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги, проте згаданий договір до справи не долучив і для огляду не надав.

При цьому, представник позивача пояснив, що ОСОБА_1 з квітня 2020 року виїхала на проживання до Російської федерації, де і проживає на даний час, як громадянка РФ.

Проте, представником позивача в порушення вимог ч.1 ст.131 ЦПК України не було надано до суду повідомлення про зміну місця проживання (перебування, знаходження) позивачки ОСОБА_1 під час провадження справи.

Представник відповідач, адвокат Суворова С.М., в судовому засіданні заявила клопотання про залишення позову без розгляду в зв`язку з тим, що позовна заява про розірвання шлюбу подана без дотримання вимог ч.2 ст.175 ЦПК України, оскільки в порушення вимог Сімейного законодавства підписана не позивачкою ОСОБА_1 особисто, а її представником.

Заслухавши представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , уклали шлюб, який зареєстровано 29 жовтня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградської області, актовий запис №218. Від шлюбу сторони мають двох дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У березні 2020 року представник позивача, адвокат Левченко В.П., звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст.14 Сімейного кодексу України сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Згідно з вимогами ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до роз`яснень в пункті 15 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Виходячи зі змісту вказаних положень Сімейного кодексу України право на подання до суду позову про розірвання шлюбу в порядку статті 110 СК України має лише один з подружжя, оскільки волевиявлення особи щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке повинно бути оформлено у виді позовної заяви одного з подружжя та у відповідності до вимог ст.ст. 174, 175, 177 ЦПК України.

Отже, право на підписання позову про розірвання шлюбу відповідно до ч.1 ст.110 СК України, ч.2 ст.175 ЦПК України, є особистим правом подружжя та не може бути передоручено.

Крім того, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, та повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Перевіривши матеріали справи суд зазначає, що позовна заява не містять виклад обставин, якими позивач обгрунтовує вимоги.

Так, відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п. п. 4, 14 постанові від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суди згідно зі ст.175 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. У заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають на даний час та будуть проживати після розірвання шлюбу, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини ї основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

В позовній заяві представника не зазначено при кому з батьків перебувають на даний час їх малолітні діти, з ким з батьків будуть проживати діти після розірвання шлюбу, не зазначено пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, отже позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України.

Відповідно до ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, а також позивач зобов"язаний викласти обставини, якими обгрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

Перевіривши матеріали справи суд зазначає, що позовна заява не містять виклад обставин, якими позивач обгрунтовує вимоги

Крім цього, в позовній заяві не зазначено переліку доказів, що підтверджують вказані обставини та які суд має безпосередньо дослідити в судовому засіданні для перевірки доведеності позовних вимог із зазначених питань.

Відповідно до пункту восьмої частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п"яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні до суду заяви по суті справи, зокрема позовної заяви в новій редакції, яка має бути підписана позивачкою ОСОБА_1 , та в ній мають бути виправлені недоліки, зазначені в даній ухвалі суду, та надані всі докази, які підтверджують обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 185, 257, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача задовольнити частково.

Позовну заяву представника позивача, адвоката Левченка Віктора Петровича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без руху.

Надати позивачці, ОСОБА_1 , строк для виправлення недоліків позову, які зазначено в мотивувальній частині даної ухвали, протягом п`яти днів з дня отримання нею або її представником копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява у відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом