Дата документу 08.09.2020 Справа № 336/561/14-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/561/14 Головуючий у 1 інстанції: Кляшторний В.С.
Провадження № 22-ц/807/2201/20 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2014 року про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року ПАТ «ВТБ БАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №R2В від 13 квітня 2012 року в розмірі 100 336,11 грн.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2014 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено.

З метою забезпечення позову накладено арешт на майно, належне ОСОБА_1 на праві приватної власності:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,15 кв.м., житловою площею 18,9 кв.м., яка належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 06 лютого 2007 року Вартановою, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №176,та зареєстрованого ОП Запорізьке МБТІ 16 березня 2007 року за реєстраційним номером 12737296;

- житловий будинок АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці площею 1101 кв.м., який належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 04 жовтня 2002 року, посвідченого головою квартального комітету №37 Шевченківської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя Полянською Р.В.;

- транспортний засіб марки Cherry, модель В11 EASTAR ЗНГ, тим легковий сєдан, колір чорний, рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації 09 березня 2011 року, який належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого Запорізьким ВРЕР №2 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області;

в межах заявлених позовних вимог в розмірі 100 336,11 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на відсутність в матеріалах справи заяви позивача про забезпечення позову, просив скасувати ухвалу суду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Забезпечуючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим в майбутньому виконання рішення суду.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 11) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 10 ст. 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Матеріалами справи підтверджено, що в січні 2014 року ПАТ «ВТБ БАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №R2В від 13 квітня 2012 року в розмірі 100 336,11 грн.

В той же час, матеріали справи не містять заяви ПАТ «ВТБ БАНК» про забезпечення позову про накладення арешту на належне відповідачу рухоме та нерухоме майно.

Згідно з висновком службового розслідування Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2020 року встановлено відсутність зави про забезпечення позову серед матеріалів справи, відповідність номерів аркушів справи номерам складеного опису справи, відсутність вимоги про забезпечення позову у позовній заяві та самої заяви про забезпечення позову в додатках до позову.

Чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено застосування заходів забезпечення позову з ініціативи суду.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для забезпечення позову ПАТ «ВТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На підставі зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової (передчасної) ухвали, яка підлягає скасуванню.

Оскільки матеріали справи не містять заяви позивача про забезпечення позову, відсутні підстави для вирішення Запорізьким апеляційним судом зазначеного питання по суті.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2014 року про забезпечення позову у цій справі скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 09 вересня 2020 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова