Справа № 462/3096/18 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/811/1930/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м.Львів

Справа № 462/3096/18

Провадження № 22ц/811/1930/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Савуляка Р.В., Шандри М.М.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова, постановлену у м. Львові 7 листопада 2019 року у складі судді Кирилюка А.І.,

у справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю третіх осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Домінанта Інвест» про визнання недійсним договору доручення та стягнення грошової компенсації вартості транспортного засобу, -

встановив:

24 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з цим позовом.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 7 листопада 2019 року позов залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив позивач. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що 12 червня 2018 року відкрито провадження у справі. 10 липня 2019 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі. Зазначає, що ухвалою суду від 25 вересня 2019 року поновлено провадження у справі. Вказує, що ухвала про поновлення провадження йому (позивачу) не надсилалась, також ця ухвала відсутня у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Стверджує, що на його адресу не надходили судові повістки про виклик в судові засідання. В матеріалах справи відсутні докази направлення і вручення йому (позивачу) судових повісток. Вказує, що він (позивач) не повідомлявся про дату, часу та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи, тому виключається повторність його неявки у судові засідання. Зазначає, що 2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року N 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким розділ XII «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину». Стверджує, що на території України карантин установлено з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року, який продовжено до 11 травня 2020 року. Процесуальні строки у визначених законом випадках не зупиняються, не поновлюються, а автоматично продовжуються. Вказує, що до закінчення карантину суди не можуть розглядати справи, в яких «зобов`язаний» учасник не вчинив процесуальної дії, яка від нього очікується, або не реалізував надані йому процесуальні права.Встановлений у судовому рішення строк не може бути меншим, ніж строк дії карантину. Крім того, Рада суддів України рекомендувала у період з 16 березня 2020 року встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на відмінність між наслідками повторної неявки позивача у підготовче та судове засідання і не врахував відмінність між правовими наслідками таких процесуальних дій.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що 10 липня 2019 року ухвалою суду у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, та зупинено провадження. Справа надійшла до Залізничного районного суду м. Львова без виконання експертизи. 25 вересня 2019 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова поновлено провадження у справі.

Судом першої інстанції зазначено, що розгляд справи призначався на 15 жовтня 2019 року та 7 листопада 2019 року, однак позивач, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився. Позивачем двічі подавалися клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом першої інстанції відхилено клопотання про відкладення розгляду справи за сімейними обставинами (хвороба дитини), оскільки позивачем не надано доказів такої.

У зв`язку з наведеним, судом першої інстанції залишено позовну заяву без розгляду.

Встановлено, що оскаржувана ухвала постановлена до закінчення підготовчого засідання.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно із ст. 197 ЦПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 цього Кодексу у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 11 березня 2020 року залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.

Встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 червня 2018 року у справі призначене підготовче судове засідання.

10 липня 2019 року ухвалою суду у підготовчому засіданні призначено судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження. 25 вересня 2019 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова поновлено провадження у справі. Ухвала про закінчення підготовчого засідання не постановлена. В судове засідання, яке призначалось на 15 жовтня 2019 року позивач не з`явився, розгляд справи відкладено на 7 листопада 2019 року, в яке позивач повторно не з`явився.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвали постановлено без додержання норм процесуального права, оскільки позов залишено без розгляду у підготовчому засіданні, що суперечить вимогам пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Керуючись: ст. 367, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 7 листопада 2019 року, скасувати і направити справу для продовження розгляду до Залізничного районного суду м. Львова.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова складена і підписана 6 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді