РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/11052/19

Провадження № 22-ц/4815/252/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

учасники справи:

позивач АТ КБ "ПриватБанк",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2019 року (ухвалене у складі судді Панас О.В., повний текст рішення суду складено 20 листопада 2019 року) у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

06 червня 2019 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 01 листопада 2016 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх кредитних зобов`язань утворилася заборгованість, у розмірі, станом на 16.05.2019 року, 17741,82 грн, яка складається з: 4919,26 грн заборгованість за тілом кредиту; 3604,20 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6797,32 грн пеня за прострочене зобов`язання; 1100 грн пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; 500 грн штраф (фіксована частина); 821,04 грн штраф (процентна складова).

Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.11.2016 року у розмірі 17741,82 грн та судові витрати.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2019 року позовну заяву АТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість в сумі 1025 грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 110 грн 98 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитом становить 1025 грн, що включає 500 грн тіла кредиту та 525 грн штрафу.

02 січня 2020 року АТ КБ "ПриватБанк" подано апеляційну скаргу, у якій вони, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту, в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом безпідставно зменшено суму фактично отриманих відповідачем коштів до суми встановленого кредитного ліміту.

З виписки по рахунку позичальника вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить 4919,26 грн заборгованість за тілом кредиту та 3604,20 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 01 листопада 2016 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 7).

Особистим підписом ОСОБА_1 підтвердила, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також те, що вона ознайомилася та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 7).

У зв`язку з порушенням боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка, за розрахунком банку, станом на 16.05.2019 року, становить 17741,82 грн та складається з: 4919,26 грн заборгованість за тілом кредиту; 3604,20 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6797,32 грн пеня за прострочене зобов`язання; 11000 грн пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; 500 грн штраф (фіксована частина); 821,04 грн штраф (процентна складова).

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 ЦК України).

Так як умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У анкеті-заяві позичальника від 01.11.2016 року відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення пені та штрафів, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 01.11.2016 року, АТ КБ "ПриватБанк" покликався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору (а.с. 9-23).

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

Позивачем не доведено, а судом не встановлено, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена у постанові Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Оскільки відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, тому такі позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Разом з тим, висновок місцевого суду про розмір кредитної заборгованості за тілом кредиту у 500 грн не відповідає обставинам справи.

Факт укладення між сторонами кредитного договору та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема: випискою по рахунку ОСОБА_1 (а.с. 54-58), розрахунком заборгованості за договором № б/н від 01.11.2016 року (а.с. 5-6), з яких вбачається як використання останньою кредитних коштів так і внесення нею коштів на повернення кредиту.

Таким чином позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з ОСОБА_2 І ОСОБА_3 4919,26 грн заборгованості за тілом кредиту та 3604,20 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позовна заява АТ КБ "ПриватБанк" підлягає частковому задоволенню, тому судовий збір необхідно покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги, було заявлено позивачем на суму 17741,82 грн, а задоволено на суму 8523,46 грн, тому підлягає до стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" судовий збір, сплачений за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 922,08 грн та за розгляд справи судом апеляційної інстанції 2881,50 грн.

Ураховуючи те, що судом неправильно визначено розмір кредитної заборгованості, яка підлягає до стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк", а також помилкового стягнуто штраф, постановлене ним рішення, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк", заборгованості в сумі 1025 грн та судових витрат скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором б/н від 01.11.2016 року у розмірі 8523,46 грн, що складається з: 4919,26 грн заборгованості за тілом кредиту та 3604,20 грн заборгованості за простроченим тілом, а також 922,08 грн судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 2881,50 грн - за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

На підставі ст. 61 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 549, 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 1048, 1, 3 ст. 1049, 1054 ЦК України , керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2019 року, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк", заборгованості в сумі 1025 грн та судових витрат скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 01.11.2016 року у розмірі 8523,46 грн, що складається з: 4919,26 грн заборгованість за тілом кредиту та 3604,20 грн заборгованість за простроченим тілом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 922,08 грн. та за розгляд справи судом апеляційної інстанції 2881,50 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук