Справа № 462/1936/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Ващишин А.Б.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи Другої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на нерухоме майно за спадкоємцем за законом, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування покликаючись на те, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Вона проживала з спадкодавцем однією сім`єю з 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому вона звернулась до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, проте у неї відсутнє свідоцтво про його народження, а також їй було відмовлено, оскільки спадкодавець втратив оригінали документів про право власності на квартиру. Просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просять позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою Другої Львівської державної нотаріальної контори від 07 березня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки відсутні документи про право власності на квартиру.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно до правової позиції, викладеної у п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

У відповідності до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи ОСОБА_4 склав заповіт ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким заповів квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5 .

Також, згідно розпорядження Франківської районної ради народних депутатів №847 від 18 серпня 1994 року спадкодавець ОСОБА_4 був недієздатним та йому було призначено опікуна ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 51 ЦПК України уд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Однак, позивачем ОСОБА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не залучались як відповідачі, хоча позивачу було достовірно відомо про наявність таких спадкоємців, а відтак, суд позбавлений можливості з`ясувати обсяг їх прав та обов`язків щодо спадкового майна, а також чи звертались такі спадкоємці з заявами про прийняття спадщини.

Окрім цього, позивач ОСОБА_1 не надала суду жодних належних, допустимих, достатніх, достовірних доказів, що за наявності інших спадкоємців, зокрема, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їй належить все спадкове майно.

Також, договір міни від 22 вересня 1995 року, на підставі якого реєструвалось право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 підписано виключно ОСОБА_4 та не підписано його опікуном, хоча ОСОБА_4 був визнаний недієздатним та йому було призначено опікуна згідно розпорядження Франківської районної ради народних депутатів №847 від 18 серпня 1994 року.

Крім того, заява про реєстрацію права власності №5/41068 від 06 жовтня 2009 року від імені ОСОБА_4 підписана виключно ОСОБА_4 , у відсутності опікуна, що теж ставить під сумнів правомірність реєстрації та набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 17 жовтня 1995 року.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

А також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, суд вважає, що розподіл судових витрат проводити не слід.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з участю третьої особи Другої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на нерухоме майно за спадкоємцем за законом - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2020 року.

Суддя: /підпис/ А.І. Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І. Ліуш