УХВАЛА

07 вересня 2020 року м. Кропивницький

справа № 404/3429/18

провадження № 22-ц/4809/1260/20

Кропивницький апеляційний суд у складі судді Дьомич Л.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Агромонтаж» Акціонерного товариства закритого типу «Кіровоградбудматеріали», директора Дочірнього підприємства «Агромонтаж» Акціонерного товариства закритого типу «Кіровоградбудматеріали», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язати вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на судове рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2020 року закрито провадження у справі в частині вимоги позивача про зобов`язання Дочірнього підприємства «Агромонтаж» Акціонерного товариства закритого типу «Кіровоградбудматеріали» (далі - ДП «Агромонтаж» АТЗТ «Кіровоградбудматеріали») видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження у 1986-1990 роках, форма якої затверджена наказом Міністерства соціальної політики України № 536 від 03 вересня 2012 року, а також завірених належним чином копій первинних документів, які її підтверджують.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2020 року позивачу відмовлено у задоволенні позовної вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності директора ДП «Агромонтаж» АТЗТ «Кіровоградбудматеріали» Вассалатій Вікторії Вікторівни , яка полягає у ненаданні довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження у 1986-1990 роках, а також первинних документів, які її підтверджують.

ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно з якою просить скасувати судове рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2020 року повністю і ухвалити нове рішення або змінити рішення відповідно до позовних вимог.

Після виконання ухвали апеляційного суду від 18 серпня 2020 року, матеріали даної справи надійшли до суду апеляційної інстанції 27 серпня 2020 року.

На підставі відповідного наказу голови суду, головуючий суддя у даній справі Дьомич Л.М. перебувала у службовому відрядженні з 27 серпня 2020 року до 29 серпня 2020 року.

Подана скаржником апеляційна скарга підлягає залишенню без руху за наступного.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги викладено у ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 зазначеної процесуальної норми в апеляційній скарзі має бути зазначене повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Однак, скаржником не зазначено інформацію про адресу одного з відповідачів - директора Дочірнього підприємства «Агромонтаж» Акціонерного товариства закритого типу «Кіровоградбудматеріали» Васалатій Вікторії Вікторівни.

Також апеляційна скарга має містити інформацію про рішення або ухвалу, що оскаржуються (п.4 ч. 2 ст. 356 ЦПК України).

За вимогами ч.ч. 1 - 3 ст. 258 ЦПК України до видів судових рішень процесуальним законом віднесено, зокрема, ухвали та рішення. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, у засіданні 07 липня 2020 року Кіровським районним судом м. Кіровограда було постановлено ухвалу про закриття провадження у справі щодо однієї із вимог позивача, а щодо іншої позовної вимоги - ухвалено рішення. Ухвалу, а також вступну і резолютивну частини рішення судом оголошено у судовому засіданні.

Разом з тим, відповідно до прохальної частини апеляційної скарги скаржник просить скасувати судове рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2020 року, не зазначаючи виду такого судового рішення.

Виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, скаржник має чітко та однозначно зазначити у апеляційній скарзі вид судового рішення, яке підлягає перегляду апеляційним судом у даній справі: ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2020 року або рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2020 року.

До того ж, законом встановлено різні процесуальні строки на апеляційне оскарження різного виду судових рішень.

Так, відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Виходячи з викладеного та враховуючи, що апеляційна скарга подана до апеляційного суду 05 серпня 2020 року, скаржником не пропущено строк на апеляційне оскарження рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2020 року, однак, пропущено строк подання апеляційної скарги на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2020 року. Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ані апеляційна скарга, ані додані до скарги матеріали не містять.

Крім того, п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення.

При цьому, ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги, також ставиться в залежність від виду судового рішення, що оскаржується.

Згідно з пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою сплачується судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з розміру судового збору, який підлягав сплаті за подання позову немайнового характеру фізичною особою у 2018 році у сумі 704,80 грн. (1762,00 грн. х 0,4 = 704,80 грн.), за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі скаржнику слід було сплатити судовий збір у сумі 1 057,20 грн. (704,80 грн. х 150 : 100 = 1057,20 грн.).

За подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у даній справі підлягає сплаті судовий збір у сумі 352,40 грн. (1762,00 грн. х 0,2 = 352,40 грн.).

Однак, доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому законом порядку та розмірі скаржником не надано.

До апеляційної скарги скаржником додано заяву про звільнення його від сплати судового збору, мотивовану скрутним матеріальним становищем та низькою пенсією, а також на підтвердження доводів - довідку Головного управління ПФУ в Кіровоградській області про суму пенсії, отриманої ОСОБА_1 за період з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року.

На заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України», зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до практики ЄСПЛ, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, п. 59).

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати встановлюється ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Так, згідно з вказаною нормою, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Як роз`яснено у п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад: довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У своїх рішеннях «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року (п. 44) та «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року (п.п. 63-64) ЄСПЛ зазначив, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Визначене Законом України «Про судовий збір» право суду відстрочити, розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати може бути реалізоване, зокрема, у випадку, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (п.1 ч.1 ст. 8 Закону).

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що відповідно до принципу диспозитивності та правил доказування у цивільному судочинстві, особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. При цьому, необхідно враховувати, що перелік документів, які підтверджують майновий стан особи, законодавчо не визначений. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

З огляду на те, що пенсія може бути не єдиним джерелом доходу скаржника, таким доказом, зокрема, може бути довідка (відомості) про доходи органу ДПС України. Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що відповідно до вимог чинного законодавства до суду мають бути подані докази, які підтверджують річний дохід скаржника за попередній календарний рік.

Таким чином, довідка органу Пенсійного фонду України про розмір пенсіїї скаржника за перше півріччя 2020 року не є належним доказом такого майнового стану сторони, який перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 у даній справі підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на судове рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2020 року, - залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 у десятиденний термін з дня отримання копії ухвали надати до Кропивницького апеляційного суду:

- виправлену (уточнену) апеляційну скаргу, в якій вказати: 1) адресу відповідача - директора Дочірнього підприємства «Агромонтаж» Акціонерного товариства закритого типу «Кіровоградбудматеріали»; 2) вид судового рішення, яке оскаржується;

- копії виправленої (уточненої) апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи;

- у разі оскарження ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2020 року - обґрунтовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження;

- докази сплати судового збору: у разі оскарження ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2020 року - у розмірі 352,40 грн., у разі оскарження рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2020 року - у розмірі 1 057,20 грн. за реквізитами, розміщеними на офіційному сайті Кропивницького апеляційного суду або належні докази на підтвердження наявності підстав звільнення від сплати судового збору.

Роз`яснити скаржнику, що відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У разі невиконання у встановлений строк вимог щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження або ж вказані у заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними, скаржнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

У разі невиконання у встановлений строк вимог щодо усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.М. Дьомич