Справа № 211/2929/20
Провадження № 2-з/211/44/20
У Х В А Л А
іменем України
05 жовтня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Зайцевої А.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину торгівельного павільйону біля будинку АДРЕСА_1 , визнавши за відповідачем право власності на іншу частину павільйону, посилаючись на припинення шлюбних відносин та побудову за спільні кошти вказаного торгівельного павільйону в період шлюбу.
Крім того, позивач звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на торгівельний павільйон площею забудови 70,02 кв.м., розташований по АДРЕСА_1 , заборонивши йому та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного торгівельного павільйону. В обґрунтування заяви зазначила, що станом на дату подання заяви є підстави вважати, що даний павільйон, що є їх з відповідачем спільною сумісною власністю подружжя, без її згоди може бути відчужено на користь третіх осіб, а саме суб`єктів господарювання, які орендують приміщення цього павільйону, оскільки саме з їх слів, відповідач вже пропонував їм придбати орендовану ними частини павільйону, тому у разі невжиття заходів забезпечення позову, це може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України, дана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Згідно частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (постанова ВС від 3 квітня 2019 року у справі № 211/129/18-ц).
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частини перша, друга статті 150 ЦПК України).
Пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Предметом позову є поділ спільного майна подружжя.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі Постанова) судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні зазначеної відповідності слід ураховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (постанова ВС від 3 квітня 2019 року у справі № 211/129/18-ц)..
Дотримуючись означених вимог закону суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки до заяви не додано відомостей щодо реєстрації цього майна, що позбавляє суд вирішити питання про належність спірного торгівельного павільйону саме відповідачу, а не іншим особам.
Крім того, позивачем не конкретизована вимога, які саме дії слід заборонити вчиняти відповідачу та іншим особам щодо торгівельного павільйону, тому зазначена вимога буде неспівмірним втручанням у діяльність заінтересованих осіб.
Матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (постанова ВС від 21 листопада 2018 року у справі №752/6255/18).
Враховуючи викладене та норми законодавства, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову ґрунтується лише на необґрунтованих припущеннях та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 151 -153 ЦПК України, суд,-
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05 жовтня 2020 року.

Суддя Н.Г.Середня