Ухвала

02 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 592/7525/18

провадження № 61-12079ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 12 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Дуванова Тамара Петрівна про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2020 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Ковпаківського районного суду міста Суми від 25 листопада 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 12 березня 2020 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Ковпаківського районного суду міста Суми від 25 листопада 2019 року, в частині оскарження постанови Сумського апеляційного суду від 12 березня 2020 року залишено без руху, оскільки касаційна скарга не містила конкретних обов`язкових підстав передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Ухвалою цього ж суду від 09 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 12 березня 2020 року повернуто скаржнику з підстав невиконання вимог ухвали від 29 квітня 2020 року про усунення недоліків касаційної скарги та роз`яснено скаржнику право на повторне звернення до суду з касаційною скаргою.

11 серпня 2020 року ОСОБА_1 повторно подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Сумського апеляційного суду від 12 березня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі викладено клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що попередня його касаційна скарга була повернута Верховним Судом і була отримана ним 31 липня 2020 року .

Згідно частин другої. третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (касаційна скарга залишається без руху з наданням строку для виправлення її недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Зазначена касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки наведені позивачем причини пропущення строку касаційного оскарження постанови апеляційного суду є неповажними. У зв'язку з цим заявнику необхідно навести інші підстави для поновлення строку та підтвердити їх відповідними доказами.

Крім того, касаційна скарга за своїм змістом не відповідає вимогам статей 389, 392 ЦПК України, оскільки не містить підстав касаційного оскарження.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону, оскільки в нійне зазначені конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Згідно частин другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (касаційна скарга залишається без руху з наданням строку для виправлення її недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Оскільки касаційна скарга за своїм змістом не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, її належить залишити без руху з наданням особі, яка подала скаргу, строку для виправлення зазначених недоліків (подання касаційної скарги, яка відповідала б вимогам наведеної норми процесуального права).

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 12 березня 2020 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для подання заяви про поновлення строку касаційного оскарження зазначеної постанови суду апеляційної інстанції та усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук