Справа № 604/761/20
Провадження № 2-з/604/2/20
У х в а л а

04 вересня 2020 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сидорак Г.Б., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви та просить постановити ухвалу про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , 6/100 частин торгового приміщення торговою площею 26,1 кв.м, що знаходиться в будинку АДРЕСА_2 , на торгове приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_3 , автомобіль марки Volkswagen Touareg 2008, номер кузова НОМЕР_1 , автомобіль марки Volkswagen Gaddy 2019, НОМЕР_2 , посилається на те, що має намір подати позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя .

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 2 статті 151 ЦПК України передбачено, що якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Заява про забезпечення позову подана ОСОБА_1 до відкриття провадження у справі, проте в порушення передбачених ч. 1 ст. 151 ЦПК України вимог, в заяві про забезпечення позову не зазначено: ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; відсутнє обґрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову у виді накладення арешту на майно, а не іншого заходу забезпечення позову; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інших відомостей, потрібних для забезпечення позову, а саме: не подано жодної інформації, яка свідчить про належність майна, на яке просить накласти арешт заявник позивачу, чи відомостей, які свідчили б про неможливість долучення такої інформації.

Згідно вимог ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Частиною 2 статті 176 ЦПК України передбачено, що визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

З вищезазначених норм закону випливає, що обов`язок визначити ціну позову покладено на позивача.

Згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до частини 10 статті 153 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

При цьому, роз`яснюю, що заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки, повторно звернутись до суду з заявою про забезпечення позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскільки заява про забезпечення позову подана ОСОБА_1 без додержання вимог статті 151 ЦПК України, то її слід повернути заявнику.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 151, 153, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову- повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Г.Б. Сидорак