Справа № 496/3582/20
Провадження № 2-н/496/282/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», юридична адреса: 65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88 код про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 8846,86 грн., інфляційних нарахувань 207,17 грн., трьох відсотків річних у розмірі 169,71 грн. та судовий збір у розмірі 210, 20 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернувся до суду із відповідною заявою.

Ознайомившись із матеріалами заяви, суд прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу та заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно ч. 1 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Так, якщо заява підписана представником заявника, до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує повноваження представника (п. 2 ч. 3 ст. 163 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа бере участь у розгляді справи, в тому числі, через свого представника.

Згідно до ч. 3 ст. 62 ЦПК України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

З матеріалів заяви встановлено, що ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу, підписав заяву заступник начальника юридичного відділу ТОВ «ООЕК» - Рябоконь В.І. Підписуючи заяву представник керувався доданою до неї довіреністю № 47/21/12 від 21.12.2019 року, яка видана та підписана ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» в особі директора Ніверчук О.М., який діє на підставі статуту та який уповноважив заступника начальника юридичного відділу - Рябоконь В.І. представляти інтереси ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія», в тому числі подавати та підписувати від імені Товариства всі документи (заяви) у суді.

З додатків доданих до матеріалів заяви встановлена відсутність витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в якій визначено директора ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія»в особі Ніверчука О.М.

Окрім того, до заяви не додано статуту товариства на підставі якого директор ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія»в особі Ніверчука О.М. має право підпису довіреності, якою уповноважено ОСОБА_2 підписувати заяви зверненні до суду.

Враховуючи викладене, суд у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, відмовляє у видачі судового наказу, адже, подано особою, процесуальна дієздатність, якої не підтверджена.

Окрім того, суд зазначає, що у відповідності ч. 5 ст. 165 ЦК України, суд звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з метою встановлення зареєстрованого місця проживання фізичної особи - боржника.

Згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, яка надійшла до суду за Вх. 16152/20 від 17.09.2020 року інформація надана щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто фактично це інша ніж зазначена заявником з датою народження боржника 15.02.1974 р., будь-яких документів на підтвердження відомостей про ОСОБА_1 боржника по справі, до заяви не надано, що не дає суду впевнитись у особі боржника.

Згідно ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Звертаючись до суду із заявою, стягувач зазначив, що згідно умов договору про постачання послуги, об`єктом споживання є будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та не надав суду інформації, в тому числі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна про те, що зазначений будинок є приватною власністю ОСОБА_1 , що необхідно для встановлення загальної підсудності за ч. 8 ст. 28 ЦПК України, тобто розгляд заяви за місцем виконання договору постачання електроенергії.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166, 167, 186 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 8846,86 грн., інфляційних нарахувань 207,17 грн., трьох відсотків річних у розмірі 169,71 грн. та судовий збір у розмірі 210, 20 грн.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в встановленому порядку, після усунення її недоліків.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Буран