cправа № 633/1/20
провадження№ 2/633/50/2020
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2020 року смт. Печеніги
Печенізький районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Смирнова В.А.,
за участю секретаря судових засідань- Ріпа І.В.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Печеніги цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою, який зареєстрований 24 серпня 1996 року Печенізьким відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 25.
Від шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що подружнє життя в шлюбі з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, в зв`язку з чим в сім`ї постійно виникали конфлікти. Стверджував, що сварки згодом переросли в стійкий конфлікт, результатом якого стало те, що сторони вирішили проживати окремо. З 26 березня 2004 року сторони по справі проживають окремо- відповідачка з сином в квартирі своїх батьків, а позивач в квартирі своїх батьків. Позивач вказує, що відповідачка в 2007 році народила сина від іншого чоловіка, а так як вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, то батьком сина відповідачки вказаний позивач. Майнового та житлового спору не має. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю. Витрати на утримання сина з відповідачкою узгоджені.
Позивач в підготовче судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але надав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Вказав, що майнового та житлового спору не має, спільного господарства сторони не ведуть, з березня 2004 року сторони сумісно не проживають, на примирення не згоден. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю. Витрати на утримання сина з відповідачкою узгоджені.
Відповідачка в підготовче судове засідання не прибула, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, але надала до суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Позов визнала повністю, проти позовних вимог не заперечує, майнового та житлового спору не має, діти після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Витрати на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з позивачем узгоджені. На примирення не згодна, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ».
Судом повно та всебічно з`ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Подружжя ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 24 серпня 1996 року у Печенізькому відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 25. ( аркуш 5).
Згідно свідоцтва про народження у сторін по справі є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ( аркуш 6).
Шлюбні стосунки між ними припинились у зв`язку з тим, вони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Сім`я розпалася, вони проживають окремо.
Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою.
Приймаючи до уваги письмові пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 200, 213- 215 ЦПК України, ст.ст.109, 110,112-114 СК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 24 серпня 1996 року Печенізьким відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 25 від 24.08.1996 року.
Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище ОСОБА_5 .
ОСОБА_7 опію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.А. Смирнов