Справа № 405/1096/17
Провадження №2/405/279/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючого - судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І., Лисонь В.В., Гершкул М.В.

за участю учасників справи:

представника правонаступника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бойко З.С.

відповідача ОСОБА_2

та представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Березовської І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу №405/1096/17 за позовом ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко Ольга Володимирівна, орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у місті Кропивницькому ради, про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Хомутенко О.В., в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу 29/50 частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , укладений 15 лютого 2017 року між ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності від 13 січня 2017 року, та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко О.В., зареєстрований в реєстрі за №90, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що йому на підставі договору дарування, посвідченого Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою 11.06.1991 року за реєстровим номером №3-1406, на праві власності належали 29/50 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , та у зв`язку з виникненням побутових проблем, а також тяжкого матеріального становища він (позивач), вирішив продати спірний будинок, та в подальшому придбати собі дещо дешевший, а на різницю коштів вирішити свої проблеми. При цьому, відповідач ОСОБА_2 запропонувала йому (позивачу) свою допомогу щодо належного оформлення купівлі-продажу спірного будинку та іншого житла для нього (позивача), про що з нею була домовленість про продаж будинку за 8 700 доларів США, та він (позивач) одразу повідомив їй, що в будинку відключено електроенергію та газ, а також те, що на нерухоме майно накладено чотири арешти, на що вона погодилася допомогти і дала його (позивачу) гроші, на які він придбав собі спиртне та продукти харчування.

Також вказав, що відповідач ОСОБА_2 допомогла йому вирішити проблему зі світлом, і за 3 000 грн. 00 коп. (з її слів) до будинку було підключено електроенергію, крім того, остання приїздила і постійно давала йому (позивачу) гроші, на які він купляв собі спиртні напої та продукти харчування. Зазначив, що сусідка помітила, що до нього приїздять чужі люди та розповіла про це його (позивача) сину ОСОБА_1 , який 12.01.2017 року приїхав до нього і почав відмовляти його (позивача) від продажу будинку, пояснюючи, що він (позивач) може залишитися на вулиці, не отримавши при цьому а ні грошей, а ні іншого житла, при цьому, він (позивач) був у стані алкогольного сп`яніння, а тому не став його слухати та вони посварилися, син забрав у нього всі оригінали документів, і сказав, щоб він ніяких правочинів не вчиняв, так як постійно перебуваю у стані алкогольного сп`яніння і не можу приймати правильні рішення.

В подальшому, 13.01.2017 року до нього (позивача) приїхала відповідач ОСОБА_2 і повідомила йому, що нібито для того, щоб кожного разу його не возити з собою по різних інстанціях для вирішення питання щодо продажу будинку, необхідно йому надати довіреність на її (відповідача ОСОБА_2 ) маму ОСОБА_4 , та дана довіреність була посвідчена у приватного нотаріуса Нікітенко О.В.

03 лютого 2017 року він (позивач) повідомив відповідача ОСОБА_2 , що продавати будинок він відмовляється, та щоб його більше з цього питання не турбували.

Зазначив, що 15 лютого 2017 року між ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності від 13 січня 2017 року, та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу 29/50 часток будинку АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко О.В., зареєстровано в реєстрі за №90.

19 березня 2017 року, виламавши двері, до нього (позивача) в будинок проникла відповідач зі своїм співмешканцем та повідомила, що будинок продано і йому (позивачу) до 01 березня 2017 року необхідно звільнити житло.

Відповідно до п.2.1 Договору продаж 29/50 частки у праві власності на житловий будинок вчинено за 40 000 грн., що грубо порушує їх попередню домовленість, за якою він (позивач) мав намір продати будинок.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, - визнається судом недійсним.

З огляду на викладене вище, та на підставі ч.1 ст.232 ЦК України позивач ОСОБА_3 , вважаючи порушеними відповідачами його права, звернувся до суду з зазначеним позовом за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 13 березня 2017 року відкрито позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Березовською І.А. подано заперечення на позовну заяву, за якими, відповідач ОСОБА_2 не визнає позовні вимоги в повному обсязі та заперечує проти їх задоволення, зазначивши на обґрунтування заперечень, що позивач ОСОБА_3 свідомо та добровільно здійснив відчуження належної йому частини будинку за адресою АДРЕСА_1 , при цьому, зазначений будинок на момент знайомства з позивачем перебував у дуже занедбаному стані, без газо- та електропостачання, у зв`язку з чим, а також враховуючи складні умови для проживання і не маючи коштів для проведення ремонтних робіт та відновлення комунальних послуг, позивач ОСОБА_3 бажав даний будинок продати. ОСОБА_3 сам особисто прибув до нотаріуса та підписав довіреність на ім`я ОСОБА_4 для делегування прав на оформлення документів, необхідних для продажу будинку та безпосередньо укладення договору купівлі-продажу будинку в його інтересах, при цьому, ціна, за якою довіритель мав право відчужувати майно, - в довіреності не зазначена, більш того, станом на момент укладення спірного правочину, зазначена довіреність була чинною, що, в свою чергу, спростовує доводи позивача про те, що він чи його син змінили намір відчужувати будинок. Крім того, для визнання правочину недійсним на підставі ч.1 ст.232 ЦК України, необхідно встановити умисел у діях представника: усвідомлення представником того, що він вчиняє правочин у супереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з другою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя, відповідно, вирішуючи питання щодо недійсності правочину, необхідно виходити з доведеності цієї зловмисної домовленості. З огляду на викладене та враховуючи доводи, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, а також відсутність доказів на підтвердження наявності порушень, передбачених ч.1 ст.232 ЦК України, при укладенні оспореного правочину, просила відмовити позивачу ОСОБА_3 у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2017 року до участі у зазначеній справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у місті Кропивницькому ради.

Судом також відзначається, що 15 грудня 2017 року набрав чинності в новій редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року Цивільний процесуальний кодекс України.

Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, на підставі чого подальший розгляд зазначеної цивільної справи судом здійснено за правилами ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Крім того, під час провадження у даній справі позивач по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис за №781.

При цьому, представником ОСОБА_1 ОСОБА_5 подано клопотання від 20.04.2018 року про залучення до участі в справі правонаступника позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є сином позивача ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 14 травня 2018 року провадження по цивільнійсправі №405/1096/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко Ольга Володимирівна, орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у місті Кропивницькому ради, про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, - було зупинено до закінчення строку прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та залучення до участі у справі правонаступників.

21 травня 2019 року за вх. № 12462 на запит суду від Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 надійшла інформаційна довідка зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), та копія спадкової справи №136/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , заведеної 17 квітня 2018 року.

Відповідно до даних фотокопії спадкової справи №136/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , наданої 21 травня 2019 року на запит суду з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 17 квітня 2018 року звернувся син спадкодавця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, з заявою про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4 звернулася також ОСОБА_6 , яка є матір`ю спадкодавця ОСОБА_3 , якою в подальшому, а саме: 11 вересня 2018 року подано заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_3 .

Інші особи з заявами про прийняття спадщини, - не зверталися.

Ухвалою суду від 21 травня 2019 року провадження про справі було відновлено та призначено справу до судового розгляду.

Крім того, ухвалою суду від 21 травня 2019 року залучено до участі в цивільній справі №405/1096/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко Ольга Володимирівна, орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у місті Кропивницькому ради, про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, в якості правонаступника позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник позивача ОСОБА_1 , який є спадкоємцем позивача ОСОБА_3 адвокат Бойко З.С. в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

При цьому, позивач ОСОБА_1 який є правонаступником позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи присутнім в попередніх судових засіданнях, заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, зазначивши при цьому, що його батько ОСОБА_3 зловживав алкогольними напоями, лікувався в наркодиспансері, не працював, у нього були відсутні кошти на придбання продуктів харчування та на проживання, та він сам вирішив продати хату за 8 000 доларів США, однак будь-яких грошей, навіть в розмірі 40 000 грн., батько не отримав, про що він (батько) повідомляв йому особисто, та хата була продана не за ту суму, за яку батько мав намір її продати. Вказав, що оригінали документів на будинок батько передав йому ( ОСОБА_1 ). Також вказав, що, підписуючи документи, батько ОСОБА_3 перебував в неадекватному стані внаслідок вживання алкогольних напоїв, відповідно він розумів те, що робить та не знав, які документи підписує.

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав також , будучи допитаним судом за його ( ОСОБА_1 ) згодою, в якості свідка по даній справі.

При цьому, судом не приймаються до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо того, що ОСОБА_3 зловживав алкогольними напоями, та підписував документи, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тим самим, не розуміючи значення своїх дій та наслідків таких дій, крім того, що за рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07.07.2017 року обмежено цивільну дієздатність ОСОБА_3 , з огляду на те, що підставою поданого позивачем ОСОБА_3 позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним зазначено ч.1 ст.232 ЦК України, як вчинення правочину внаслідок зловмисної домовленості представника з другою стороною, при цьому будь-яких інших підстав в позові не було зазначено, крім того, під час судового розгляду справи стороною позивача в порядку ЦПК України не подавалося заяв щодо зміни підстав позову, відповідно, суд, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст.13 ЦПК України, розглядає справу в межах заявлених позивачем ОСОБА_3 позовних вимог та підстав позову.

З цих самих підстав, за ухвалами суду від 19 серпня 2019 року та від 10 лютого 2020 року було відмовлено представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Бойко З.С., в задоволенні клопотань про призначення по справі судової будівельно-оціночної та почеркознавчої експертиз, оскільки судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, в той же час, стороною позивача заявлено клопотання про призначення зазначених експертиз з питань, які не відносяться до предмета доказування та не стосуються заявлених позивачем підстав позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Березовська І.А. в судовому засіданні позов не визнала, з підстав, зазначених в запереченнях на позов, просила відмовити позивачу в задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю та недоведеністю.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, до суду подала заяву, зареєстровану за вх.№18661 від 30 липня 2019 року, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов не визнала, просила відмовити позивачу в його задоволенні.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко О.В. в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання, подала до суду заяву, зареєстровану судом за вх.№17137 від 12 липня 2019 року, в якій просила розгляд справи провести без її участі в судовому засіданні.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у місті Кропивницькому раді в судове засідання не з`явився, повідомлений судом належним чином, при цьому подав до суду заяву, зареєстровану судом за вх.№3513 від 10 лютого 2020 року, в якій просив розглядати справу без участі представника.

Заслухавши представника позивача ОСОБА_1 , який є спадкоємцем позивача ОСОБА_3 адвоката Бойко З.С., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Березовську І.А., свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України), при цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, проданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При цьому, враховуючи норми ч.3 ст.13, ст.49 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Підставу позову складають зазначення фактичних обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та докази, на підтвердження зазначених позивачем обставин.

Так, звертаючись до суду з позовом позивач ОСОБА_3 , та в подальшому правонаступник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 , просив визнати недійсним договір купівлі-продажу 29/50 частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , укладений 15 лютого 2017 року між ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності від 13 січня 2017 року, та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко О.В., зареєстрований в реєстрі за №90, та як на підстави позовних вимог в позові зазначено, що продаж 29/50 частин житлового будинку було вчинено за 40 000 грн., чим грубо порушено попередню домовленість між Продавцем ОСОБА_3 та Покупцем ОСОБА_2 про ціну, за якою ОСОБА_3 мав намір продати будинок, а саме за 8 700 доларів США, та свідчить про зловмисну домовленість його представника з другою стороною, що є підставою для визнання зазначеного правочину недійсним на підставі ч.1 ст.232 ЦК України.

В свою чергу, судом відзначається, що статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторонни укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

При цьому, правочин вважається таким, що укладений в письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами (ч.2 ст. 207 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Крім того, відповіднодо ч.1 ст.237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно з ч.3 ст.238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

При цьому, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору дарування від 11.06.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №3-1406, належало 29/50 частки жилого будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 .

08 січня 2017 року між ОСОБА_2 , як Покупцем, та ОСОБА_3 , як Продавцем, було укладено попередній договір для купівлі-продажу частини будинку, за умовами якого Сторони зобов`язуються в майбутньому, в обумовлений п.6.1 цього Договору строк, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах і в порядку,визначених цим Договором. Нерухомим майном є частина будинку в будинку за номером АДРЕСА_2 , 1.2 попереднього договору).

Відповідно до п.2.1 зазначеного Договору, Продавець згоден продати, а Покупецьзгоден купити зазначений будинок за ціною 40 000 грн.

Відповідно до п.5.1 Договору до підписання цього Договору, в рахунок належних за Основним договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення і реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу та своєї платіжної спроможності, Покупець передав, а Продавець отримав суму завдатку у розмірі 40 000 грн., що є повною вартістю.

Підписання основного договору має відбутися 08 лютого 2017 року у приміщенні офісу нотаріуса (п.6.1 Договору).

При цьому, судом відзначається, що зазначений договір був пред`явлений в судовому засіданні позивачу ОСОБА_3 та останній не заперечував факт його (договору) існування, та його ( ОСОБА_3 ) підпису в зазначеному договорі.

Судом також встановлено, що 15 лютого 2017 року між ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Нікітенко О.В. 13.01.2017 року за реєстр. №10 діє ОСОБА_4 , як Продавцем, та ОСОБА_2 , як Покупцем, укладено договір купівлі продажу, за яким(п.1.1 Договору) Продавець (в особі представника) передає у власність (продає), а Покупець приймає (купує) 29/50 частки у праві власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 і оплачує її вартість за ціною та у порядку, що передбачені договором.

Відповідно до п.п.2.1, 2.3 Договору за домовленістю сторін продаж 29/50 частки у праві власності на житловий будинок вчиняється за 40 000 грн. Зазначена ціна відповідає волевиявленню учасників цього правочину, є остаточною і змінам після його укладення не підлягає. Кошти за продану 29/50 частки у праві власності на житловий будинок Покупець передав представнику Продавця в повному обсязі в сумі 40 000 грн. до моменту підписання цього договору.

Окрім того, відповідно до п.4.3 Договору Продавець (в особі представника) та Покупець у присутності нотаріуса стверджують, що: однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки; договір спрямований на реальнее настання правових наслідків, що обумовлені ним; їх волевиявлення є вільним і відповідає внутрішній врлі; договір не має характеру фіктивного та удаваного правочину; ціна продажу, зазначена в п.2.1 цього договору, відповідає їх дійсним намірам; вони не визнані в установленому порядку недієздатними (повністю або частково); підписання цього договору є підтвердженням попередніх домовленостей, відсутності взаємних претензій щодо ціни предмету договору, проведенного розрахунку та якісного стану житла.

При цьому, відповідно до змісту довіреності, виданої ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_4 , посвідченої приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Нікітенко О.В. 13 січня 2017 року, зареєстровано в реєстрі за №10, ОСОБА_3 уровноважив ОСОБА_4 бути його представником з питань розпорядження, а саме: укладання договорів купівлі-продажу та/або укладення договору дарування належної йому нерухомості 29/50 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_2 , на умовах на її власний розсуд, а також виконувати всі інші дії, пов`язані з виконанням наданих повноважень, для чого представник, серед іншого, має право, розписуватися за нього, підписати договір купівлі-продажу та/чи договір дарування, визнаючи всі істотні умови договору на власний розсуд.

Також, нотаріусом роз`яснено ОСОБА_3 зміст ст.ст.237-242, 244, 245, 247-250, 1000 Цивільного кодексу України щодо поняття довіреності, її форми, строків, припинення представництва за довіреністю, скасування довіреності та відмови представника від вчинення дій, які були визначені довіреністю.

Крім того, за клопотанням сторони позивача, в судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що з 2001 року вона проживає за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 знала, він проживав постійно в будинку АДРЕСА_1 , та їй, зі слів ОСОБА_3 , відомо, що він хотів продати належну йому частину будинку приблизно за 8 000 доларів США, та хотів придбати щось подешевше, а також хотів поїхати до сестри в Польщу на заробітки. Свідок також зазначила, що наскільки їй відомо ОСОБА_3 належну йому частину будинку не продав, грошей у нього не було. Також вказала, що у ОСОБА_3 були відсутні кошти на придбання продуктів харчування та на лікування, в будинку також були відсутні електро- та газопостачання, та до нього часто приїжджали незнайомі їй люди на «чорному джипі», які привозили ОСОБА_3 їжу та алкоголь, про що вона повідомила сина ОСОБА_3 ОСОБА_1 . Крім того, незнайомі їй люди на «чорному джипі» також привезли ОСОБА_3 обігрівач, пізніше в будинку відновили електропостачання, зняли арешти, які були накладені на будинок, та ОСОБА_3 казав, що він винен за це гроші.

Поряд з цим, судом відзначається, що відповідно до показань зазначеного свідка, які, відповідно до ст.76 ЦПК України, є доказами, в даному випадку, не є належним доказом у справі, оскільки вони не містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 232 ЦК України, на яку, як на правову підставу позову посилався позивач, правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

Частиною першою статті 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно з ч.3 ст.238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

У пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» надано роз`яснення про те, що для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Таким чином, необхідними ознаками правочину, вчиненого у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою, є:1) наявність умисної змови між представником потерпілої сторони правочину і другою стороною з метою отримання власної або спільної вигоди; 2) виникнення негативних наслідків для довірителя та незгода його з такими наслідками; 3) здійснення дій представника в межах наданих йому повноважень.

З огляду на викладене, для оцінки договору як такого, що укладений внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, однією з обставин, що підлягають доказуванню, - є наявність умисної змови представника, який здійснює укладення договору від імені довірителя - сторони цього договору, з іншою його стороною.

Тим самим, для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 необхідним є встановлення у діях представника наступного складу цивільного правопорушення: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною, спрямованої на настання негативних наслідків і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя, така домовленість має бути зловмисною і спрямована проти інтересів довірителя. При цьому, не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Окрім того, для визнання правочину недійсним за статтею 232 ЦК України необхідно на підставі певних доказів встановити, що представник за правочином вступив у зловмисну домовленість із другою стороною і діє при цьому у власних інтересах або в інтересах інших осіб, а не в інтересах особи, яку він представляє, тобто має бути доведена і домовленість з боку іншої сторони правочину.

Критерій «зловмисності» не залежить від того, чи був направлений умисел повіреного на власне збагачення чи заподіяння шкоди довірителю, важливим є фактор того, що умови договору, укладеного повіреним, суперечать волі довірителя взагалі, тобто підставою для визнання правочину недійсним є розходження волі довірителя та волевиявленням повіреного при укладенні договору, а наслідки, що настали, є такими, що є неприйнятними для довірителя.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, надання доказів, які мають бути належними, допустимими та достовірними з метою підтвердження своїх вимог та заперечень є процесуальним обов`язком сторін у справі.

З огляду на викладене вище, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, наданих учасниками справи доказів, та оцінивши наявні докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності, а також встановивши, що відповідачі заперечували наявність будь-якої зловмисної домовленості, при цьому, судом встановлено та не спростовано під час судового розгляду справи, що позивач ОСОБА_3 добровільно надав нотаріально посвідчену довіреність на відповідача ОСОБА_4 , та довіреність не містила будь-яких обмежень щодо укладення договору купівлі-продажу, а також у встановленому законом порядку вона (довіреність) не визнана недійсною, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами підстав, передбачених статтею 232 ЦК України для визнання договору купівлі-продажу від 15 лютого 2017 року недійсним, і, зокрема,наявності у діях представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 зловмисної домовленості з ОСОБА_2 на укладення спірного договору купівлі-продажу, на підставі чого приходить до висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог та відмову позивачу у зв`язку з цимв їх задоволенні.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. залишити по фактично понесеним позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко Ольга Володимирівна, орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у місті Кропивницькому ради, про визнання недійсним договору купівлі-продажу 29/50 частки у праві власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , укладеного 15 лютого 2017 року між ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Нікітенко О.В. 13.01.2017 року за реєстр.№10 діяла ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко О.В., зареєстровано в реєстрі за №90, - залишити без задоволення.

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова