ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5549/19 Номер провадження 22-ц/814/2044/20Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря Кальник А.М.,

за участі: представників : позивача -адвоката Дворника О.В., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в режимі відеоконференції з Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Дворник Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області року від 25 червня 2020 року, прийнятої під головуванням судді Кривич Ж.О. в м. Кременчук із складанням повного тексту рішення 05 липня 2020 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до районного суду з вказаним позовом. Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її знайома ОСОБА_3 , за якою вона здійснювала догляд з 2000 року та з 2005 року проживала з нею однією сім`єю по день її смерті. Звернувшись до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопа О.Е. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Просила встановити факт постійного її проживання однією сім`єю разом з ОСОБА_3 з 2005 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати право власності на житловий будинок з надвірними господарськими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області року від 25 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення оскаржив адвокат Дворник О.В. в інтересах ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу Кременчуцька міська рада Полтавської області вважає рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що житловий будинок з надвірними господарськими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , належав на праві власності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно відповіді КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» департаменту ЖКГ виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 01-23/491 від 14.06.2018 року замовником поховання громадянки ОСОБА_3 був її син - ОСОБА_4 .

Згідно обліково-реєстраційних даних Кременчуцького ВП ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значиться померлим; відомості щодо смерті зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 7418 від 06.06.2014 року.

Згідно акту про непроживання від 10.09.2018 року власник житлового будинку ОСОБА_3 померла; ОСОБА_4 також значиться померлим; в будинку ніхто не проживає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд своє рішення мотивував тим, що факт проживання ОСОБА_2 однією сім`єю зі ОСОБА_3 з 2005 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачем не доведено.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За приписами статті 3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року по справі №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 вказувала, що з 2005 року по день смерті ОСОБА_3 вона та померла проживали однією сім`єю.

ОСОБА_2 доглядала за ОСОБА_3 , допомагала їй у побуті, супроводжувала її до медичних закладів, купувала ліки, продукти харчування, готувала їжу для обох, сплачувала комунальні послуги.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що позивач повинен довести належними доказами не лише факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а і факт ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що факт проживання ОСОБА_2 однією сім`єю зі ОСОБА_3 з 2005 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачем не доведено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Отже, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області року від 25 червня 2020 року без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області року від 25 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Б. Бутенко

О. І. Обідіна