Справа № 673/483/20
Провадження № 2/673/310/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий - суддя Ягодіна Т.В.

за участю секретаря судового засідання Ясінської М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказавши, що 24 липня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №56. За час спільного проживання виявилося, що у них з відповідачем різні інтереси та погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого вони протягом останніх трьох років спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 10 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Згідно з ухвалою суду від 22 квітня 2020 року провадження у справі було зупинено у зв`язку із наданням сторонам строку на примирення терміном три місяці, а ухвалою суду від 03 липня 2020 року провадження у справі поновлено.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила здійснювати розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. При цьому просила суд врахувати, що із відповідачем вони фактично не проживають та не підтримують подружніх відносин з січня 2017 року, з того часу вона разом із дітьми фактично проживає окремо, за місцем проживання її батьків. Ці ж обставини позивач навела, будучи присутньою в підготовчому засіданні 22 квітня 2020 року. В ході розгляду справи позивач також виявила бажання відновити після розірвання шлюбу її дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та висловив свою згоду на розірвання шлюбу, вказавши, що з серпня 2020 року стосунки між ним та позивачем знову погіршилися, через постійні конфлікти та суперечки їхнє спільне життя є неможливим та нестерпним, у зв`язку з чим їхній шлюб носить формальний характер.

За таких обставин суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 24 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області, про що складено актовий запис №56, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим означеним відділом ДРАЦСу.

Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявними у справі документами.

В обґрунтування позову позивач стверджує, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося та з січня 2017 року вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, позивач разом із дітьми фактично проживає за місцем проживання її батьків.

Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки їх повністю визнав відповідач, який не заперечив щодо розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту його письмової заяви від 25 вересня 2020 року.

Крім того, судом приймаються до уваги і доводи відповідача, наведені ним у вказаній заяві про те, що з серпня 2020 року стосунки між ним та позивачем знову погіршилися, через постійні конфлікти та суперечки їхнє спільне життя є неможливим та нестерпним, у зв`язку з чим їхній шлюб носить формальний характер.

Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що сторонами висловлено взаємну згоду на розірвання шлюбу.

Враховується і те, що судом вживалися заходи щодо примирення сторін, проте, як вбачається зі змісту заяв сторін, до примирення вони не дійшли.

З огляду на наведене, з`ясувавши взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, приймаючи до уваги наявність у сторін двох неповнолітніх дітей, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 141, 247, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Деражнянським РВ УМВІС України в Хмельницькій області 21.08.2010, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 ) про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №56, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_2 », а ОСОБА_1 відновити її дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т. В. Ягодіна