Провадження № 2-п/331/38/2020
Справа № 331/72/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Світлицької В.М.,

при секретарі Рухловій М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2020 року по цивільній справі № 331/72/20,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2020 року позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задоволено. Стягнуто з солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 41 155, 58 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі по 960,50 грн. з кожного окремо.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду від 09 червня 2020 року, відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила переглянути справу за позовом Концерну «МТМ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Заява про перегляд заочного рішення обґрунтована наступним.

ОСОБА_1 ще у 2016 році вступила до вищого навчального закладу, який знаходиться у м. Харкові, на денну форму навчання, відповідно у вказаній квартирі не проживала і не могла отримувати судові повістки. Отже, не мала можливості з`явитися до суду та надати суду відзив. Про те, що Жовтневий районний суд м. Запоріжжя розглянув справу № 331/72/20 вперше дізналась вже на стадії виконання судового рішення. Зі змістом заочного рішення від 09.06.2020 р. ознайомилась 16.09.2020 року. З 01 жовтня 2016 року по 25 січня 2017 року ОСОБА_1 була неповнолітньою відповідно у цей період не могла утворитися заборгованість. По цій справі вважає себе неналежним відповідачем, оскільки квартира належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , вона в квартирі лише зареєстрована. Між нею та позивачем договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався, а тому вона не є індивідуальним споживачем. Вважає рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2020 р. таким, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи про перегляд заочного рішення без його участі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про відкладення розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Інші учасники справи до суду не з`явилися, повідомлялися про час розгляду справи належним чином, що не є перешкодою для розгляду заяви.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду заяви про перегляд заочного рішення та розглянути заяву про перегляд заочного рішення за відсутності учасників процесу.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Враховуючи, що з заочним рішенням суду представник заявника ознайомився 16.09.2020 року, вона має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Згідно частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність лише однієї з підстав, зазначених у наведеній нормі цивільного процесуального законодавства, не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення.

Відповідно до інформації про місце реєстрації фізичної особи, наданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, яка міститься в матеріалах справи, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 з 27.02.2015 року по теперішній час.

Зазначена адреса вказана заявником особисто в заяві про перегляд заочного рішення суду, як місце мешкання.

ОСОБА_1 викликалася судом у судові засідання шляхом направлення повісток за адресою реєстрації, від отримання судової повістки відмовилася не з`явившись до органів пошти за її отриманням, у зв`язку з чим їх повернуто на адресу суду за закінченням терміну зберігання.

Згідно з матеріалами справи, судові повістки надсилалися відповідачеві ОСОБА_1 на останню відому судові адресу та заочне рішення було ухвалено з врахуванням положень ст. 223 ЦПК України.

З вищенаведених обставин вбачається, що суд належним чином надсилав на адресу відповідача ОСОБА_1 процесуальні документи суду, та повідомляв її про дату та місце проведення судових засідань, чим надавав можливість приймати участь у змагальному процесі, із реалізацію всіх прав учасника процесу, передбачених цивільним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки ОСОБА_1 відповідно до положень ЦПК України, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації, та нею доказів, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному, суду не надано.

На підставі викладеного, суд не вбачає законних підстав для скасування заочного рішення по цій справі.

Керуючись статтями 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подачі заяви про скасування заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2020 року по цивільній справі № 331/72/20 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Проте, у відповідності до частини четвертої статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: В.М. Світлицька