Справа № 569/4890/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Михайленко О.С.

представників позивача ОСОБА_1 ,Самолюк І.Р.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради в інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав-,

ВСТАНОВИВ:

Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради звернулася до суду з позовом про відібрання ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_8 та батька ОСОБА_2 , без позбавлення їх батьківських прав, у зв`язку із безпосередньою загрозою життю і здоров`ю. Просять суд також відібрати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , від матері ОСОБА_8 без позбавлення її батьківських прав, у зв`язку із безпосередньою загрозою життю і здоров`ю.

Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що до Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради надійшло повідомлення від адміністрації Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча лікарня» Рівненської міської ради про те, що 27.10.2019 р. о 19.30 до інфекційного відділення стаціонару закладу бригадою ШМД в супроводі патрульної поліції були доставлені діти - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що проживають за адресою АДРЕСА_1 . Діагноз при поступленні - гостре распіраторне захворювання. В медичний заклад діти поступили в супроводі поліції без батьків. Під час обстеження матеріально-побутових умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 в квартирі перебував ОСОБА_2 . ОСОБА_8 з дітьми ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були відсутні. Зі слів ОСОБА_2 діти з бабусею ОСОБА_12 знаходились за іншою адресою. Про місце перебування ОСОБА_8 він не зміг пояснити. В квартирі був безлад, розкидані речі, наявні порожні пляшки з-під спиртного, недопалки цигарок на підлозі. ОСОБА_2 перебував у стані, що нагадував алкогольне сп`яніння.

Відповідно до наказу Служби від 31 жовтня 2019 року №144-осн, діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у зв`язку з проживанням в сім`ї, в якій батьки або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків, взяті на облік в Службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Відповідно до розпоряджень Рівненського міського голови малолітні від 4 жовтня 2019 року № 1082-р та 1083-р ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з Рівненської міської дитячої лікарні були направлені на утримання в комунальний заклад "Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям" Рівненської обласної ради.

Мати дітей, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , зловживає спиртними напоями. В листопаді 2019 року перебувала на лікуванні в Центрі психічного здоров`я населення з приводу вживання алкоголю. Батько ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , із сім`єю не проживає, з дітьми не спілкується, не бере участі у їх вихованні та утримання. Шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 розірвано рішенням Рівненського міського суду від 31.10.2014 р. З батьком ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_8 в зареєстрованому шлюбі не перебуває. Реєстрація народження дітей проведена відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України (визначення походження дитини від батька за заявою жінки і чоловіка, які не перебувають в шлюбі між собою).

Відповідно до інформації Рівненського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, з 9 грудня 2019 року сім`я ОСОБА_8 знаходиться під соціальним супроводом центру. Сім`я, згідно з договором про здійснення соціального супроводу отримувала допомогу у створення безпечних та комфортних умов для дітей з метою повернення їх у сім`ю, підвищення батьківського потенціалу матері, психоемоційна підтримка матері після пережитої травми внаслідок вчинення двічі сімейного насилля з боку її співмешканця ОСОБА_2

За час відсутності ОСОБА_2 ситуація в родині ОСОБА_8 налагодилась, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з бабусею повернулись до місця постійного проживання. 11 грудня 2020 року ОСОБА_8 звернулась із письмовою заявою до Служби у справах дітей про надання погодження на вибуття з комунального закладу "Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям" Рівненської обласної ради її малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

На комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 18.12.2019 було розглянуто питання про доцільність повернення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на виховання та проживання в сім`ю матері ОСОБА_8 у встановленому законодавством порядку. З матір`ю ОСОБА_8 проведено бесіду, в ході якої їй роз`яснено вимоги чинного законодавства України щодо обов`язків займатися вихованням, навчанням та утриманням дітей.

10 березня 2020 року (о 13.00 год.) та 11 березня 2020 року (о 16.30 год.) до Рівненського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді анонімно у телефонному режимі надійшли звернення щодо захисту прав дітей ОСОБА_8 . У повідомленнях йшлося про те, що діти просять їсти, що старший син ОСОБА_11 втік з дому через конфлікт з співмешканцем матері, який поводить себе агресивно, та те, що донька ОСОБА_10 сама палила грубку і довгий час перебувала на балконі. Також повідомлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_8 зловживають спиртними напоями.

Про дані факти Рівненський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді інформував Службу у справах дітей, Управління у справах сім`ї, молоді та спорту, Рівненський міський відділ поліції у зв`язку з імовірністю загрози життю і здоров`ю дітей.

12 березня 2020 року комісійно головним спеціалістом Служби у справах дітей спільно разом з начальником відділу Рівненського міського центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають діти ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 . Однак двері помешкання ніхто не відчинив. ОСОБА_8 було залишено запрошення з`явитися на бесіду до Служби та до Центру. На запрошення вона не відреагувала, про причини неявки не повідомила.

12 березня до Служби у справах дітей надійшло повідомлення від Рівненського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про загрозу для життя та здоров`я дітей ОСОБА_8 , яка проживає за адресою : АДРЕСА_1 .

На виконання спільного наказу Міністерства України у справах сім`ї, молоді та спорту і Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2009 № 3131/386 "Про затвердження Інструкції щодо порядку взаємодії управлінь (відділів) у справах сім`ї, молоді та спорту, служб у справах дітей, центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та відповідних підрозділів органів внутрішніх справ з питань здійснення заходів з попередження насильства в сім"ї, Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» 13 березня 2020 року комісійно у складі представника Рівненського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Служби у справах дітей, Управління у справах сім`ї молоді та спорту, Старшого інспектора Рівненського відділу поліції повторно був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_1 . Двері помешкання ніхто не відчинив. Однак ОСОБА_2 через двері повідомив, що відчинити помешкання не може тому, що не має ключа, а мати дітей ОСОБА_17 пішла на ринок. ОСОБА_8 було залишено запрошення з`явитися на бесіду до Служби та до Центру. На запрошення вона черговий раз не відреагувала, про причини неявки не повідомила.

13 березня 2020 працівниками Служби у справах дітей в телефонному режимі було проведено бесіду з ОСОБА_2 та ОСОБА_8 щодо виховання та утримання ними дітей. Під час розмови ОСОБА_8 підтвердила факт, що старший син ОСОБА_11 покинув місце проживання і про його місце перебування їй не відомо. ОСОБА_8 було запропоновано з`явитися до Служби у справах дітей 16 березня, однак вона знову не прийшла.

В телефонному режимі ОСОБА_12 , мати ОСОБА_8 , повідомила, що у зв`язку з поверненням ОСОБА_2 додому, вона змушена була покинути місце свого постійного проживання через його негативну поведінку так як останній на шлях виправлення не став та продовжує вживати алкогольні напої, вчиняє негативний вплив на дітей та на ОСОБА_8 . Повідомила також, що ОСОБА_11 покинув місце проживання через конфлікт, який стався 06.03.2020 між ОСОБА_2 та матір`ю хлопчика. Дитина боїться повертатись додому. 16 березня 2020 року інспектори ювенальної превенції Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області двічі відвідували помешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Двері помешкання знову ніхто не відчинив.

18 березня 2020 року Службою у справах дітей спільно з лікарем загальної практики сімейної медицини м. Рівне, старшим інспектором ювенальної превенції ВП ГУНП України в Рівненській області, проведено оцінку рівня безпеки дітей та обстежено матеріально-побутові умови проживання малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за адресою їх реєстрації та постійного проживання: АДРЕСА_1 . Під час обстеження встановлено, що малолітні діти перебувають в умовах, які загрожують їх життю та здоров`ю.

Батьки дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_8 перебували у стані, який нагадував алкогольне сп`яніння, вони не розуміли своїх вчинків. Батьки залишали дітей раннього віку (0-3 роки) ОСОБА_18 та ОСОБА_14 на догляд малолітньої дитини ОСОБА_10 (8 років) на тривалий час. В кімнаті всюди були розкидані речі, брудно, важке повітря, продукти харчування відсутні, санітарні вимоги не відповідали прийнятним нормам. В кімнаті не створені належні матеріально-побутові умови для проживання, навчання та розвитку дітей. Комісією було вирішено відібрати малолітніх ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 від батьків, у порядку ст. 170 Сімейного кодексу України без позбавлення їх батьківських прав, оскільки подальше перебування дітей в сім`ї загрожувало їх життю та здоров`ю.

ОСОБА_3 тимчасово влаштовано у сім`ю ОСОБА_12 , баби дитини. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 влаштовані до КЗ "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Рівненської обласної ради. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було поміщено до Рівненської міської дитячої лікарні, як дітей, які потребували госпіталізації.

Ухвалою суду від 27.03.2020 року було прийнято справу до розгляду та відкрито загальне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 14.05.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні представники Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради просили позов задовольнити, наполягали на відібранні малолітніх дітей без позбавлення відповідачів батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив проти задоволення позову повністю.

Відповідач ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату судових засідань була повідомлена належним чином. Пояснень по суті спору не надала, клопотань, заяв від відповідача до суду не надходило.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках.

Під час вирішення питання розподілу тягаря доведення судом підлягають до застосування правила статей 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого 27.06.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , є ОСОБА_13 та ОСОБА_8 .

З копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого 12.04.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , є ОСОБА_13 та ОСОБА_8 .

З копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого 06.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , є ОСОБА_13 та ОСОБА_8 .

З копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 виданого 12.05.2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

З копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 виданого 18.04.2019 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 28.10.2019 року, складеного спеціалістами Служби у справах дітей Рівненської міської ради, за адресою АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входять вісім осіб: ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . Спеціалістами досліджено санітарний стан житлового приміщення, взаємовідносини між членами сім`ї та складено характеристику батьків. Даним актом встановлено, що під час обстеження МПЦП діти були відсутні. Зі слів ОСОБА_2 . ОСОБА_16 та ОСОБА_14 були госпіталізовані в ДМЛ 27.10.2019 р., ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебували з бабусею за іншою адресою. В квартирі був безлад, розкидані речі, наявні порожні пляшки з-під спиртного, недопалки на підлозі. (а.с.18)

Листом Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча лікарня» Рівненської міської ради на ім`я Начальника служби у справах дітей ВК РмР ОСОБА_19 , адміністрація лікарні повідомила, що 27.10.2019 о 19.30 до інфекційного відділення стаціонару закладу бригадою ШМД в супроводі патрульної поліції були доставлені діти - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_18 , з діагнозом - гостре распіраторне захворювання. (а.с.19)

Відповідно до розпоряджень Рівненського міського голови малолітні від 4 листопада 2019 року № 1082-р та 1083-р ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з Рівненської міської дитячої лікарні були направлені на утримання в комунальний заклад "Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям" Рівненської обласної ради.(а.с.20,21)

Судом досліджено психолого-педагогічну характеристику на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.22,23)

Згідно листа Рівненського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Рівненській області від 12.11.2019 р. вбачається, що в актовому записі про народження №1159 від 12.05.2017 р. на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька записані відповідно о ст..126 СК України. В актовому записі про народження №1485 від 27.06.2008 року, на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про батька записані відповідно до ст..133 СК України. В актовому записі про народження №923 від 12.04.2011 р, складеного на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 відомості про батька записані відповідно до ст..133 СК України. В актовому записі про народження №34 від 06.01.2015 р. на ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , відомості про батька записані відповідно до ст.133 СК України. В актовому записі про народження №874 від 17.04.2019 р. на ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_18 , відомості про батька записані відповідно до ст..126 СК України.

Судом досліджено подання директора Рівненського навчально-виховного комплексі «2 Школи-Ліцей Рівненської міської ради., на ім`я начальника служби у справах дітей, щодо ОСОБА_13 та ОСОБА_8 щодо причин невиконання батьківських обов`язків. (а.с.26)

Відповідно до витягу з протоколу №19 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради від 18.12.2019 року вирішено за доцільне повернути ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_8 (а.с.28)

Відповідно до листів Рівненського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 12.03.2020 №01-15/102 та від 12.03.2020 № 01-15/103 Рівненський міський центр соціальної служби сім`ї, дітей та молоді просили вжити заходи щодо захисту прав дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

На виконання спільного наказу Міністерства України у справах сім`ї, молоді та спорту і Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2009 № 3131/386 "Про затвердження Інструкції щодо порядку взаємодії управлінь (відділів) у справах сім`ї, молоді та спорту, служб у справах дітей, центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та відповідних підрозділів органів внутрішніх справ з питань здійснення заходів з попередження насильства в сім"ї, Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» 13 березня 2020 року комісійно у складі представника Рівненського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Служби у справах дітей, Управління у справах сім`ї молоді та спорту, Старшого інспектора Рівненського відділу поліції повторно був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно акту від 13.03.2020 р. вбачається, що двері помешкання ніхто не відчинив. Однак ОСОБА_2 через двері повідомив, що відчинити помешкання не може тому, що не має ключа, а мати дітей ОСОБА_17 пішла на ринок. ОСОБА_8 було залишено запрошення з`явитися на бесіду до Служби та до Центру.

18 березня 2020 року Службою у справах дітей спільно комісійно проведено оцінку рівня безпеки дітей та обстежено матеріально-побутові умови проживання малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за адресою їх реєстрації та постійного проживання: АДРЕСА_1 . Під час обстеження встановлено, що малолітні діти перебувають в умовах, які загрожують їх життю та здоров`ю.

Батьки дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_8 перебували у стані, який нагадував алкогольне сп`яніння, вони не розуміли своїх вчинків. Батьки залишали дітей раннього віку (0-3 роки) ОСОБА_18 та ОСОБА_14 на догляд малолітньої дитини ОСОБА_10 (8 років) на тривалий час. В кімнаті всюди були розкидані речі, брудно, важке повітря, продукти харчування відсутні, санітарні вимоги не відповідали прийнятним нормам. В кімнаті не створені належні матеріально-побутові умови для проживання, навчання та розвитку дітей.

Розпорядженням Рівненського міського голови №299-Р від 18.03.2020 р. вирішено відібрати малолітніх ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 від батьків, у порядку ст. 170 Сімейного кодексу України без позбавлення їх батьківських прав, оскільки подальше перебування дітей в сім`ї загрожувало їх життю та здоров`ю.

Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 передбачає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників.

Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України).

Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, офіційно не працюють, умови проживання малолітніх дітей незадовільні. Батько ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , із сім`єю не проживає, не бере участі у їх вихованні та утримання.

Відповідач ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , мати неповнолітніх дітей зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на шлях виправлення не стала, участі у вихованні та утриманні дітей не бере.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_14 та ОСОБА_20 , з ОСОБА_8 в зареєстрованому шлюбі не перебуває. Реєстрація народження дітей проведена відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України (визначення походження дитини від батька за заявою жінки і чоловіка, які не перебувають в шлюбі між собою). Відповідач ОСОБА_2 відбуває покарання у ДУ «Катеринівська установа виконання покарань» №46.

Таким чином, враховуючи, що позивачем доведено факт ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків з виховання дітей, наявність переконливих доказів реальної небезпеки для здоров`я дітей та неможливості усунення іншими заходами, ніж відібрання дітей від батьків, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Такий захід буде відповідати найкращим інтересам дітей, є виправданим і здійснений для захисту життя та здоров`я дітей, оскільки діти страждають і страждатимуть через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, виходячи із стану їх фізичного та психічного здоров`я. У зв`язку з цим, діти можуть бути поміщені в середовище, більш сприятливе для їх виховання та фізичне існування, що виправдовує примусове відібрання їх від батьків.

Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27 лютого 1991 року, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч.14 п.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" Судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, тому судові витрати у розмірі 840,80 грн. необхідно стягнути з відповідачів на користь держави.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради в інтересах малолітніх ОСОБА_21 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Відібрати неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від матері ОСОБА_8 без позбавлення батьківських прав.

Відібрати малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від матері ОСОБА_8 та батька ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав.

Передати дітей Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, місцезнаходження: 33028 м.Рівне вул.Поштова,2 .

Відповідач ОСОБА_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 паспорт серії НОМЕР_6 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстарації: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_7 .

Повний текст судового рішення складено 12.10.2020 р.

Суддя І.О.Гордійчук