Провадження № 2-з/752/296/20
У Х В А Л А

14 вересня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Рожок В.В.,

вирішивши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Власюк Катерина Петрівна про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,

встановив:

у провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини

29.07.2020 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Власюк Катерина Петрівна звернувся до суду з заявою про забезпечення його ж позову.

В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Власюк К.П. зазначає, що відповідачка ОСОБА_3 починаючи з 2018 року систематично чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Зауважила, що відповідачка не виконує розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, відповідно до якого чітко визначено графік його зустрічей з сином. Так, за останніх півтора року, позивач ОСОБА_1 бачився з сином менш ніж чотири години в цілому. У свою чергу позивач повністю оплачує навчання сина та добровільно бере участь в його матеріальному забезпеченні, однак відповідачка перешкоджає батьку ОСОБА_1 у повноцінному спілкуванні з дитиною, що на думку заявника може призвести до тяжких психологічних наслідків для останнього. У зв`язку з чим просив забезпечити його позов шляхом визначення місця проживання та часу спілкування малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , до ухвалення рішення: щотижня: з 10:00 кожної середи до 10: 00 кожної суботи; у вихідні дні: з 10:00 кожної першої суботи до 20:00 кожної першої неділі та з 10:00 кожної третьої суботи до 20:00 кожної третьої неділі.

Учасники справи у судове засідання не викликались відповідно до правил ч.1 ст. 153 ЦПК України.

За правилами ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Питання щодо забезпечення позову може вирішуватися судом на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування виду забезпечення позову, який належить застосувати. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими вимогами.

Також, слід зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Правилами ст. 19 СК України, у випадках, передбачених цим кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

Судом встановлено, що між сторонами у справі є спір щодо визначення місця проживання їх спільної малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як видно зі змісту позовної заяви, позивач, звертаючись до суду з позовними вимогами про визначення місця проживання дитини, в обгрунтування цих же вимог послався на те, що вони з відповідачкою з 2014 року проживають окремо, між ними було досягнуто згоди щодо однакового часу проживання малолітнього сина з батьками, однак з серпня 2018 року досягти згоди щодо визначення місця проживання дитини та режиму побачень вони не можуть. Відповідачка вчиняє дії для унеможливлення належної участі батька в житті дитини. Зазначав, що відповідачка ОСОБА_3 в присутності їх малолітнього сина ОСОБА_1 висловлювала образи в його сторону, вчиняла психологічний тиск на сина з метою недопущеня нормального гармонійного спілкування дитини з батьком.

За правилами ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Принцип 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року № 1385, проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Правилами ст. 150 ЦПК України визначено такий вид забезпечення позову, як встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

При вирішенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 , суд приймає до уваги, що малолітня дитина буде підтримувати зв`язок з матір`ю та перебувати у звичних для неї умовах, у той же час не будуть порушуватися права батька на спілкування з дитиною і перебування дитини з батьком не буде завдавати дитині страждань, оскільки дитина періодично також перебувала у батька за відсутності матері на виконання їх усної домовленості.

Отже, до вирішення заявленого позову ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, суд вважає за необхідне застосувати забезпечення цих позовних вимог у спосіб зобов`язання відповідачки ОСОБА_3 у справі передавати їх спільну малолітню дитину позивачу у вихідні дні: з 10:00 кожної першої суботи до 17:00 кожної першої неділі та з 11:00 кожної третьої суботи до 16:00 кожної третьої неділі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149 - 151 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Власюк Катерина Петрівна про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ухвалення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, передавати малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :

у вихідні дні: з 10:00 кожної першої суботи до 17:00 кожної першої неділі та з 11:00 кожної третьої суботи до 16:00 кожної третьої неділі.

Стягувач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 );

Боржник - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення або отримання її копії, особами, що не були присутніми в судовому засіданні.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г.Плахотнюк