ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5208/19 Номер провадження 22-ц/814/193/20Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:
позивач: ОСОБА_1
відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на рішення Київського районного суду м. Полтаави, ухвалене 22 жовтня 2019 року у складі судді Яковенко Н.Л.
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, та аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з 25 липня 2015 року по 04 квітня 2019 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .
Зазначала, що має з відповідачем спільну доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що з січня 2019 року вона проживає з донькою окремо від ОСОБА_2 . Дитина перебуває на її утриманні.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 19 вересня 2019 року.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 утримання до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 19 вересня 2019 року.
Рішення суду в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 , просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання доньки та на утримання ОСОБА_1 до досягнення донькою трьох років у розмірі 2500 грн. на місяць та 500 грн. на місяць відповідно. Посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме порушення його права на особисту участь в судовому засіданні, а також залишення поза увагою місцевого суду доказів, що свідчать про відсутність фінансової можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 25 липня 2015 року зареєстрували шлюб.
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04 квітня 2019 року в справі № 552/1469/19, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано.
Сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю.
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки та дружини, оскільки такий висновок узгоджується з обставинами справи та нормами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Частинами 2-4 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, закон встановлює обов`язок батька з утримання власної дитини, а також право дружини на утримання з боку чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Необхідність сплати аліментів на утримання доньки та дружини не заперечується відповідачем. Фактично ОСОБА_2 заперечує виключно проти розміру аліментів, визначеного місцевим судом.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Зазначені обставини повною мірою були враховані місцевим судом.

Копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду ОСОБА_2 отримав особисто 30 вересня 2019 року (а.с. 16). Відповідач скористався можливістю направити відзив на позовну заяву та виклав у ньому свої доводи та заперечення, які були враховані місцевим судом під час ухвалення оскаржуваного рішення. З цих підстав колегія суддів не вбачає право ОСОБА_2 на доступ до суду порушеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Всупереч вказаним вимогам ОСОБА_2 не надав у судах першої та апеляційної інстанції доказів понесення витрат на утримання матері. Належними та допустимими доказами не підтверджено стан здоров`я матері відповідача. Отже, доводи про перебування на утримання ОСОБА_2 матері є припущеннями, які не можуть бути покладені в основу доказування.

Окрім того, жодними доказами не підтверджуються витрати ОСОБА_2 на оренду житла.

Доводи апелента про необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є безпідставними.

Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Місцевим судом встановлено та підтверджується самим апелянтом, що він має регулярний дохід та офіційно працевлаштований.
Відповідно до довідки про доходи від 24 жовтня 2019 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з 01 січня 2019 року по 30 вересня 2019 року становить 196 230,56 грн.
Характер доходу відповідача вказує на обґрунтованість стягнення аліментів у частці від доходу. Розмір доходу відповідача свідчить, що розмір аліментів, визначений місцевим судом, відповідає принципам розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, у разі виникнення обставин, визначених ст. 192 СК України, ОСОБА_2 має право звертатись до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру стягуваних з нього аліментів.
Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.
Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтаави від 22 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.А. Гальонкін

Л.М. Хіль