Головуючий суду 1 інстанції - Романовський Є.О.
Доповідач -Дронська І.О.
Справа № 425/1882/18
Провадження № 22-ц/810/339/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Луганського апеляційного суду:

головуючого судді Дронської І. О.,

суддів Карташова О. Ю., Коновалової В. А.,

за участю секретаря Сінько А. І.,

учасники процесу:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним - ОСОБА_1 ,

представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним - ОСОБА_2 ,

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним (скаржник) - ОСОБА_3 ,

представники скаржника - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

відповідач за первісним позовом - ОСОБА_6 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2020 року, постановлену у складі судді Романовського Є. О. 08.04.2020 року в м. Рубіжне Луганської області

за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про поділ спільного сумісного майна подружжя, скасування договору дарування та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю майна, набутого за час спільного проживання до припинення шлюбних відносин

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю майна, набутого за час спільного проживання до припинення шлюбних відносин у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про поділ спільного сумісного майна подружжя, скасування договору дарування та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2020 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю майна, набутого за час спільного проживання до припинення шлюбних відносин залишено без розгляду на підставі ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Не погодившись із вказаною ухвалою позивач за зустрічним позовом (скаржник) ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, вважає оскаржувану ухвалу помилковою та такою, що порушує його права. У мотивування апеляційної скарги зазначив, що в той час, коли було призначено засідання суду, він знаходився на лікуванні у стаціонарі неврологічного відділення Кремінської районної лікарні з діагнозом струс головного мозку. Просив оскаржувану ухвалу скасувати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2020 визначено такий склад судової колегії: Дронська І. О. (головуючий суддя), Карташов О. Ю., ОСОБА_7

Ухвалою суду від 07.05.2020 відкрито апеляційне провадження у даній справі з наданням учасникам справи строку для подання відзиву на апеляційну скаргу до 22.05.2020.

14.05.2020 до суду надійшла інша апеляційна скарга ОСОБА_3 , а саме на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про поділ спільного сумісного майна подружжя, скасування договору дарування та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, яка була залишена без руху відповідно до ухвал від 14.05.2020 та 25.05.2020 з наданням скаржнику строку для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, однак під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, вказаний строк продовжується на строк дії такого карантину (провадження №22-ц/810/365/20). Питання щодо призначення справи до розгляду за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2020 року не було вирішено до усунення ОСОБА_3 недоліків по апеляційній скарзі на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2020 року.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)») передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені зокрема ст. 357 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID - 19» від 11.03.2020 року № 211 (із змінами та доповненнями) з 12 березня 2020 року в Україні введено карантин, який постановами Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 03 квітня 2020 року № 239, від 22 квітня 2020 року № 291, від 20 травня 2020 року № 392, від 17 червня 2020 року № 500, від 22 липня 2020 року № 641, від 26 серпня 2020 року № 760 продовжено (в останнє - до 31 жовтня 2020 року).

Однак 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року №731-ІХ, яким внесені зміни, зокрема у пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, з урахуванням вищезазначеного строк для усунення недоліків за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення суду закінчився 06 серпня 2020 року.

З 03.08.20 по 09.09.20 головуючий суддя Дронська І. О. перебувала на лікарняному.

З 30.07.20 по 31.07.20, а також з 11.08.20 по 15.09.20 суддя судової колегії Карташов О. Ю. перебував у щорічній оплачуваній відпустці (накази № 133-к/тм/с та 128-к/тм/с від 27.07.20 та 22.07.20)

З вищезазначених причин питання щодо призначення апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2020 року до розгляду вирішено не було.

Крім того узв`язку зі звільненням з посади судді Луганського апеляційного суду ОСОБА_7 (рішення ВРП № 2525/0/15-20 від 01.09.20), з метою дотримання ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» та ст. 371 ЦПК України було здійснено заміну вказаного судді задля вирішення питання щодо призначення справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2020 рокудо розгляду та запобігання затягнення судового процесу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2020 року визначено такий склад колегії суддів (за наявності): Дронська І. О., (головуючий суддя), Карташов О. Ю., Коновалова В. А.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2020 року повернуто скаржнику.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2020 року призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23 вересня 2020 року.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним - ОСОБА_1 , відповідач за первісним позовом ОСОБА_6 не скористались своїм правом щодо подання відзиву на апеляційну скаргу, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду не надходило.

Справу розглянуто на підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України без участі зазначених осіб за участі скаржника ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення скаржника та його представника, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом ч. 5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 02 жовтня 2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

06 листопада 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті на 26 листопада 2019 року.

26 листопада 2019 року розгляд справи було відкладено на 12 грудня 2019 року через неявку відповідачів у справі, а.с. 5 т. 2.

12 грудня 2019 року у розгляді справи оголошено перерву до 09 січня 2020 року, а.с. 23-25 т. 2.

09 січня 2020 року у справі також було оголошено перерву до 05 лютого 2020 року за клопотанням ОСОБА_3 , а.с. 34 т. 2.

05 лютого 2020 року у справі постановлено ухвалу та оголошено перерву до 25 лютого 2020 року для надіслання цієї ухвали іншому відповідачу, а.с. 43-46 т. 2.

25 лютого 2020 року у справі оголошено перерву до 10 березня 2020 року через участь головуючого судді у розгляді іншої справи, а.с. 53-54 т. 2.

10 березня 2020 року у справі оголошено перерву до 24 березня 2020 року для надання можливості відповідачу прийняти участь у судових дебатах, а.с. 61-62 т. 2.

24 березня 2020 року розгляд справи відкладено до 08 квітня 2020 року через неявку відповідачів, а.с. 74 т. 2.

08 квітня 2020 року у справі постановлено оскаржувану ухвалу, а.с. 88-89 т. 2.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 , як позивач за зустрічним позовом, та його представник - ОСОБА_4 будучи повідомленими належним чином про день та час слухання справи 24 березня 2020 року та 08 квітня 2020 року, повторно не з`явилися в судове засідання, заяви про розгляд справи у їх відсутності та доказів поважності неявки до суду не надали, а тому зустрічний позов необхідно залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника в судове засідання.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Так дійсно, з матеріалів справи вбачається, що 26 березня 2020 року ОСОБА_4 поштою було отримано судову повістку від 25 березня 2020 року, а.с. 80 т. 2. ОСОБА_3 судові повістки отримані не були та повернулись до суду з позначкою на конверті про причину повернення «адресат відсутній», а.с. 72, 82 т. 2.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 під час постановлення оскаржуваної ухвали перебував на стаціонарному лікуванні неврологічного відділення Кремінської районної лікарні з діагнозом струс головного мозку, на підтвердження чого надав копії листків непрацездатності, виписки з актів огляду МСЕК та постанову про призначення судово-медичної експертизи, з яких вбачається, що в період з 13 березня 2020 року по 08 квітня 2020 року ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні та з 09 квітня по 16 квітня 2020 року на амбулаторному лікуванні у КНП «Кремінська багатопрофільна лікарня» з діагнозом струс головного мозку (а.с. 101-105 т. 2).

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211«Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» встановлено з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року на всій території України карантин, а 25 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ) на території України запроваджено режим надзвичайної ситуації та продовжено карантин до 24 квітня 2020 року, а в подальшому відповідними рішеннями КМУ запроваджено та продовжено адаптивний карантин до 31 жовтня 2020 року.

Радою суддів України 16 березня 2020 року з метою убезпечити населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19 рекомендовано встановити особливий режим роботи судів України та, зокрема, судам рекомендовано роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами; учасникам судових засідань рекомендовано подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними у справі матеріалами; утриматися від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабкість, кашель, задуха, утруднення дихання, тощо).

У пункті 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, яка діяла з 02 квітня 2020 року по 16 липня 2020 року включно) зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст.49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину, а також запровадження на території України карантинних заходів, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та їх продовження.

Отже, на території України з 12 березня 2020 року запроваджено карантин, а з 25 березня 2020 року режим надзвичайної ситуації. На час карантину здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі було тимчасово заборонено. Окрім того, відносно скаржника, який за своїм віком відноситься до категорії людей, які знаходяться в зоні підвищеного ризику та найбільш схильні до ураження коронавірусом, діяли обмеження - такі особи мали перебувати у місці самоізоляції та утримуватися від будь-яких контактів із людьми. Послаблення карантинних заходів відбулося з 22 травня 2020 року.

Таким чином, на час вирішення судом першої інстанції питання про залишення зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду (08 квітня 2020 року) скаржник перебував на стаціонарному лікуванні, а також тривали суворі карантинні заходи на всій території України.

Колегія суддів зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження, однак впровадження карантину у вказаний період та перебування скаржника на стаціонарному лікуванні свідчить про наявність перешкод у реалізації ОСОБА_3 своїх процесуальних прав, у зв`язку з чим суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Враховуючи, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, скасовує таку ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 квітня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 по поділ спільного сумісного майна подружжя, скасування договору дарування та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю майна, набутого за час спільного проживання до припинення шлюбних відносин скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 28 вересня 2020 року.

Головуючий І. О. Дронська

Судді О. Ю. Карташов

В. А. Коновалова