Справа №461/6879/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Івасюти Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Львівська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі АДРЕСА_1 , з 2003 року до дня смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заяви покликається на те, що є свекрухою померлої. У 2003 році вони разом з невісткою придбали квартиру АДРЕСА_1 . З цього часу, у даній квартирі проживали її син ОСОБА_3 , невістка та сама заявниця. Вони проживали однією сім`єю та вели спільний бюджет. ЇЇ син ОСОБА_4 - чоловік ОСОБА_2 помер ще у 1998 році. У встановленому законом порядку ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте нотаріусом їй було відмовлено, зважаючи, що для оформлення спадщини їй необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років. З урахуванням наведеного, просить встановити факт проживання зі спадкодавцем для прийняття спадщини, вказуючи, що інших спадкоємців за померлою немає.

Заявник та її представник подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Просили заяву задовольнити. У судовому засіданні 11.12.2019 року представник заявниці заяву підтримала, з мотивів, наведених у ній.

Представник Львівської міської ради подала заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

За приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За змістом статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника (п.7 вказаної Постанови).

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 21.03.2019 року (справа №461/4689/15-ц, провадження №61-43735св18), для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

У відповідності до ч.2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч.4 ст.3 СК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_1 , виданого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 04.06.2018 року на підставі актового запису № 905.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на все належне їй майно, а саме на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій, на підставі договору купівлі продажу квартири від 19.02.2003 року.

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Олефір О.Г., вказана квартира була придбана ОСОБА_6 та ОСОБА_1 в рівних частинах, тобто по Ѕ частини.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_1 , а Ѕ ОСОБА_2 .

Спадоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_1 .

Останнім місцем проживання та реєстрації спадкодавця являлась квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №2228 від 01.07.2019 року, виданою ЛКП «Цитадель-центр».

Згідно вказаної довідки ОСОБА_1 також є зареєстрованою у квартирі АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є свекрухою ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_2 12.11.1988 року уклали шлюб, зареєстрований Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, за відповідним актовим записом №537. Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_2 ».

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є сином заявниці, що стверджується копією свідоцтва про народження, виданого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 14.09.2019 року, серія НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_4 помер, про що складено відповідний актовий запис №3839 від 01.07.1998 року та Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області видано свідоцтво про смерть останнього.

Крім цього, як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо актового запису про шлюб померла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 року уклала шлюб із ОСОБА_9 , який зареєстрований у Підберезцівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області за відповідним актовим записом №03. Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_2 ».

ОСОБА_9 , 1965 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується довідкою Пустомитівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області від 09.09.2019 року.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що сім`ю ОСОБА_2 знає з дитинства. Невістка ОСОБА_1 - ОСОБА_5 разом із заявницею у 2003 році придбали квартиру у якій і проживали разом до смерті ОСОБА_5

26.07.2019 року ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , покликаючись на положення ст.1264 ЦК України.

Нотаріусом було заведено спадкову справу № 438/2019.

Листом в.о. завідуючої Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я. від 26.07.2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою відмови, вказано необхідність встановлення постійного проживання зі спадкодавцем до дня смерті останньої за адресою: АДРЕСА_2 .

Зі змісту ч.1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З роз`яснень викладених у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вбачається, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зважаючи на вищенаведені доводи заявника та докази по справі, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю з 2003 і до дня смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлення факту, про який просить заявник, має для неї юридичне значення та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованих осіб.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів свідчить, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження обставин, викладених у заяві, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю більш ніж п`ять років, а отже, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 293, 315,319 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Львівська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі АДРЕСА_1 , з 2003 року до дня смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11 лютого 2020 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.