Справа № 296/6656/20
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"17" серпня 2020 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Петровська М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №296/6656/20 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним договору іпотеки, визнання припиненим зобов`язання за договором іпотеки,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до ПАТ КБ «Надра», у якому просить:

- визнати недійсним договір іпотеки від 10.04.2008 № 6709 напівпідвальних нежитлових приміщень № 1, 9, 10, 11, загальною площею 68,0 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2006, посвідченого в реєстрі за №7098, а також на нежиле приміщення (бар), вбудовані нежитлові приміщення (бар) №1,2,3,4, 5, 6,7, 8 літера «А», загальною площею 75,4 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.2004, посвідченого в реєстрі за № 2195;

- визнати припиненим зобов`язання за договором іпотеки від 10.04.2008 № 6709 в забезпечення договору кредитної лінії від 10.04.2008 № 01/01/ВКЛТК/2008- 980, укладеного між ОСОБА_1 , та ПАТ КБ «Надра» в особі Житомирського Регіонального управління ПАТ КБ «Надра».

Ухвалою суду від 10.08.2020 вказану позовну заяву залишено без руху.

14.08.2020 ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно напівпідвальні нежитлові приміщення № 1, 9, 10,11, загальною площею 68,0 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2006, посвідченого в реєстрі за № 7098, а також на нежиле приміщення (бар), вбудовані нежитлові приміщення (бар) № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 літера «А», загальною площею 75,4 кв.м, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.2004, посвідченого в реєстрі за № 2195, на період з 13.08.2020 і до закінчення вирішення судом спору по суті позовних вимог.

В обгрунтування заяви вказала, що зазначені в позовній заяві від 10.07.2020 обставини спору самі по собі вказують на об`єктивну необхідність вжиття заходів забезпечення позову. Термінове вжиття заходів забезпечення позову обумовлено тим, що буде завдано шкоди законним інтересам позивача та утруднено виконання рішення суду в майбутньому в разі переоформлення співробітниками Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» права власності на третіх осіб на нерухоме майно - напівпідвальні нежитлові приміщення № 1, 9, 10, 11, загальною площею 68,0 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2006, посвідченого в реєстрі за №7098, а також на нежиле приміщення (бар), вбудовані нежитлові приміщення (бар) №1,2,3,4, 5, 6,7, 8 літера «А», загальною площею 75,4 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.2004, посвідченого в реєстрі за № 2195. Наразі в провадженні суду перебуває справа щодо стягнення з неї кредитної заборгованості по договору кредитної лінії № 01/01/ВКЛТК/2008-980 від 10.04.2008 (справа № 296/6842/16-ц), на забезпечення якого укладено договір іпотеки № 6709, проте Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» розпочало вживати заходи стягнення заборгованості в позасудовому порядку, на що вказують неодноразові попередження відповідача по телефону про переоформлення права власності вищеперерахованого майна. Відтак, існує очевидна небезпека заподіяння істотної шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про необхідність забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом приписів ч. 6,7,8 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, захоів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, заявником не надано до суду жодних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся. Посилання ОСОБА_1 на те, що відповідачем її неодноразово повідомлено про переоформлення права власності на нерухоме майно на третіх осіб, не підтверджене матеріалами справи, а тому не свідчить про вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію іпотечного майна чи підготовчі дії до його реалізації. Більш того, заявником не надано до суду доказів існування договору кредитної лінії № 01/01/ВКЛТК/2008-980 від 10.04.2008, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "КБ"Надра", невиконання якого є підставою для задоволення вимог відповідача за рахунок предмету іпотеки та на який посилається у заяві про забезпечення позову.

З огляду на викладене, не доведення заявником обставин, передбачених ч.2 ст.149 ЦПК України, необхідних для вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.149-153,258,260,354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М. В. Петровська