ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/8758/19
Провадження № 22-ц/4820/296/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: заявник ОСОБА_1 , приватний виконавець Лабчук Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2019 року (суддя Козак О.В.) за скаргою ОСОБА_1 на дії, бездіяльність приватного виконавця Лабчука Романа Михайловича при відкритті виконавчого провадження, визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії, бездіяльність приватного виконавця Лабчука Романа Михайловича при відкритті виконавчого провадження, визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 59531166.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначала, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2019 року у справі №686/8758/19 затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, умовами якої, з поміж іншого, « ОСОБА_1 переходять у власність грошові кошти, які знаходяться у індивідуальному банківському сейфі (скриньці) у Хмельницькій філії АТ КБ «Приватбанк», що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівська,13 в розмірі 521 000 грн.

Однак, боржник ОСОБА_2 , ухвалу суду про передачу коштів, які знаходилися у його індивідуальному банківському сейфі не виконав, тому для її примусового виконання, 11 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до приватного виконавця Лабчука Р.М. з заявою про відкриття виконавчого провадження, який в свою чергу відкрив виконавче провадження, проте не про передачу ОСОБА_1 грошових коштів, які знаходяться у індивідуальному банківському сейфі боржника, а про їх стягнення з ОСОБА_2

08 серпня 2019 року приватний виконавець Лабчук Р.М. прийняв постанову, копію якої отримано у нього лише 06 вересня 2019 року, про закінчення цього виконавчого провадження на підставі положень п.9 ч.1 ст.39, ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» через те, що в процесі виконавчого провадження боржником пред`явлено виконавцю розписку стягувача від 14.07.2019 року про отримання грошових коштів на виконання мирової угоди, та припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення.

Скаржник вважає, що бездіяльністю, діями та рішенням (постановою) приватного виконавця Лабчука Р.М. про закінчення виконавчого провадження №59531166 порушені її права на належне виконання виконавчого провадження у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просила визнати неправомірними дії та бездіяльність приватного виконавця Лабчука Р.М. щодо відкриття виконавчого провадження не про передачу ОСОБА_1 грошових коштів, які знаходяться у індивідуальному банківському сейфі (скринці) у Хмельницькій філії АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівська,13 в розмірі 521 000 грн., а про стягнення їх з ОСОБА_2 , визнати неправомірною (незаконною) постанову приватного виконавця Лабчука Р.М. від 07 серпня 2019 року про закінчення виконавчого провадження №59531166.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії, бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Романа Михайловича при відкритті виконавчого провадження, визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №59531166, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити її скаргу в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивувала тим, що суд першої інстанції не врахував, що за ухвалою про затвердження мирової угоди, « ОСОБА_1 переходять у власність грошові кошти, які знаходяться у індивідуальному банківському сейфі (скриньці ) у Хмельницькій філії АТ КБ «Приватбанк», що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівська,13 в розмірі 521 000 грн., але приватним виконавцем відкрито виконавче провадження про стягнення зазначених коштів з ОСОБА_2 Приватним виконавцем не дотримано вимог ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», зазначених у виконавчому документі предметів (грошових коштів) не вилучив з індивідуального банківського сейфу боржника та не передав стягувачу, передчасно закінчивши виконавче провадження та не виконавши рішення суду. Не дивлячись на те, що чинним законодавством не передбачено примусового виконання ухвал суду про затвердження мирових угод, приватний виконавець його відкрив, а суд першої інстанції своєю ухвалою таке незаконне відкриття виконавчого провадження фактично узаконив. В порушення ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», резолютивна частина виконавчого документу не відповідала вимогам закону, однак приватний виконавець при відкритті виконавчого провадження цих вимог не дотримався, а суд на ці порушення вимог закону уваги не звернув.

Зазначає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому факту, що боржник отримав від стягувачки розписку шляхом обману, про що вона відразу повідомила поліцію, і з цього приводу ведеться досудове розслідування.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Вказує, що він, діючи добросовісно в порядку визначеному ухвалою про затвердження мирової угоди від 25.04.2019 року, передав на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 521 000 грн., про що остання надала йому розписку, як документ, що підтверджує таку передачу. Разом з тим, ОСОБА_1 на виконання мирової угоди звернулась до приватного виконавця з заявою про примусове її виконання. Вважає, що приватний виконавець під час здійснення виконавчого провадження діяв у межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а тому підстав для визнання його дій неправомірними та скасування винесених ним постанов немає. Також вказував на безпідставність доводів апеляційної скарги щодо способу виконання мирової угоди шляхом переходу у власність грошових коштів, при цьому зазначав що такі доводи спростовуються змістом ухвали про затвердження мирової угоди, з якої вбачається, що сторони визначили порядок реалізації даної умови шляхом встановлення йому зобов`язання передати ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 521 000 грн. у перший день вступу в законну силу вказаної ухвали. Не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо написання нею розписки під впливом обману, вважає їх недоведеними.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Приватний виконавець Лабчук Р.М. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно з`ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 суду не надала, разом з тим, дії приватного виконавця при відкритті виконавчого провадження та його постанова про закриття виконавчого провадження є правомірними та такими, що відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження».

Такий висновок суду ґрунтується на нормах чинного законодавства та фактичних обставинах справи.

Судом встановлено, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.04.2019 року затверджено мирову угоду в справі №686/8758/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, згідно якої з поміж іншого майна, сторони дійшли згоди, що до ОСОБА_1 переходять у власність грошові кошти, які знаходяться у індивідуальному банківському сейфі (скриньці) у Хмельницькій філії АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 13 в розмірі 521 000 грн., а ОСОБА_2 переходять у власність грошові кошти, які знаходяться у індивідуальному банківському сейфі (скриньці) у Хмельницькій філії АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 13 в розмірі 529 000 грн., ОСОБА_2 зобов`язується у перший день вступу в законну силу ухвали суду про затвердження даної мирової угоди передати у власність позивачу ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 521 000 грн..

Також ОСОБА_2 , розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, засвідчив, що після визнання та затвердження мирової угоди із закриттям провадження у справі він втрачає будь-які майнові права на: грошові кошти в розмірі 521 000 грн., двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; трьохкімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язується протягом 5 днів після набуття ухвали суду законної сили знятися з реєстраційного обліку за цією адресою.

11 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Р.М. із заявою, в якій просила прийняти до примусового виконання ухвалу видану Хмельницьким міськрайонним судом 25.04.2019 року по справі №686/8758/19 про затвердження мирової угоди з ОСОБА_2 у зв`язку з невиконанням останнім її умов. На виконання мирової угоди просила в примусовому порядку стягнути з боржника визначену виконавчим документом суму заборгованості в розмірі 521 000 грн. та вжити заходи щодо зобов`язання боржника знятись з обліку в квартирі АДРЕСА_3 .

Постановою приватного виконавця ОСОБА_3 від 12.07.2019 року було відкрито виконавче провадження №59531166 про примусове виконання ухвали №686/8758/19, виданої 25.04.2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 521 000 грн. та про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні реєстрації за нею в цілому права власності на трьохкімнатну квартиру загальною площею 75,9 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в тому числі і шляхом зняття з реєстраційного обліку.

12 липня 2019 року приватним виконавцем на адресу боржника було направлено вимогу виконати вимоги мирової угоди в частині зняття з реєстраційного обліку щодо місця проживання в квартирі АДРЕСА_3 .

З довідки №Х-03-33366 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 29.07.2019 року, виданої Відділом реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради та копії паспорта серія НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_2 вбачається, що останній знятий з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_2 - 29 липня 2019 року.

Як вбачається із розписки від 14 червня 2019 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 грошову суму згідно мирової угоди №686/8758/19 від 25.04.2019 року - 521 000 грн. В розписці також зазначено, що дана розписка свідчить про отримання грошей ОСОБА_1 від ОСОБА_2 в момент підписання обома сторонами. ОСОБА_1 ніяких претензій до ОСОБА_2 не має згідно мирової угоди №686/8758/19 від 25.04.2019 року.

Постановою приватного виконавця Лабчука Р.М. від 07.08.2019 року закінчено виконавче провадження ВП №59531166 з примусового виконання ухвали №686/8758/19, виданої 25.04.2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, оскільки в процесі примусового виконання боржником пред`явлено виконавцю розписку стягувача від 14.06.2019 року про отримання грошових коштів на виконання мирової угоди, довідку відділу реєстрації місця проживання та паспорт з відміткою про зняття з обліку у спірній квартирі.

Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

За приписами частин 1-3 ст.208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди від 25.04.2019 року боржник ОСОБА_2 знявся з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_2 , 29 липня 2019 року, що підтверджується довідкою №Х-03-33366 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 29.07.2019 року, виданої Відділом реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради та копією паспорта серія НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_2 . Згідно розписки від 14.06.2019 року, яку надано приватному виконавцю боржником, ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 грошову суму згідно мирової угоди №686/8758/19 від 25.04.2019 року 521 000 грн.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дана розписка була написана ОСОБА_1 внаслідок обману з боку боржника та із застосуванням до нею насилля, в результаті чого кошти боржником стягувачу не було передано, матеріали справи не містять, приватному виконавцю надано не було.

За таких обставин, приватний виконавець, відкриваючи виконавче провадження, а в подальшому виносячи постанову про закінчення виконавчого провадження, діяв в межах наданих йому повноважень. У зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі боржником рішення суду, згідно з виконавчим документом, а саме, передачі грошових коштів у власність стягувачу ОСОБА_1 в розмірі 521 000 грн. та зняття з реєстрації проживання за адресою АДРЕСА_2 , 29 липня 2019 року, приватним виконавцем виконавче провадження №59331166 було закінчено відповідно до п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження».

За вказаних обставин, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги є правильним.

Наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, які він обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 лютого 2020 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк