Справа № 463/6228/17 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/811/2147/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
УХВАЛА

СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ

30 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Бутко ОСОБА_2 С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Веста» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2019 року у справі за первісним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», третіх осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Вишинської Ольги Мар`янівни про припинення іпотеки; за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Вишинської Ольги Мар`янівни про припинення кредитного договору та іпотеки; за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Вишинської Ольги Мар`янівни про припинення кредитного договору та іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2019 року Позови ОСОБА_3 та третіх осіб із самостійними вимогами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 задоволено.

Визнано припиненим кредитний договір від 02.09.2008р. №0040/08/6.10-SvzW, укладений між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством Банк Форум.

Визнано припиненим кредитний договір від 02.09.2008р. №0051/08/6.10-ZNv, укладений між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством Банк Форум.

Визнано припиненою іпотеку, що виникла на підставі іпотечного договору від 02.09.2008р. б/н, укладеного між Публічним акціонерним товариством Банк Форум та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. та зареєстрованого в реєстрі за №3848, на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 67, 1 кв.м.

Стягнуто із Публічного акціонерного товариства Банк Форум на користь ОСОБА_3 960 грн. (дев`ятсот шістдесят гривень) судового збору.

Стягнуто із Публічного акціонерного товариства Банк Форум на користь ОСОБА_5 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста дев`ять гривень шістдесят копійок) судового збору.

Рішення суду оскаржило ТзОВ ФК «Веста».

В апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснюючи повернення платежів фактично визнавали отримання кредитної лінії. Юридичні факти по видачі коштів, їх отриманню ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і подальшому частковому їх поверненню, нарівні з укладеними кредитними договорами, свідчать про те, що між сторонами виникли взаємні цивільні права та обов`язки договору кредиту.

Відтак вважає, що покликання суду І інстанції на те, що у справі відсутні належні та допустимі докази отримання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 кредитних коштів від Банку після 04.09.2008 р., є безпідставним, оскільки такі докази містяться в матеріалах справи, зокрема наявні Виписки, з яких вбачається видача останнім коштів Банком.

На думку скаржника, покликання суду І інстанції, як на підставу відмови в задоволенні позовних вимог, на ту обставину, що між Банком та ОСОБА_5 не існувало жодних інших правовідносин договору кредиту, окрім як на суму 9585,00 Євро, а також між ОСОБА_4 та Банком, окрім як на суму 36245 євро адже інша, додаткова сума кредитну, чи можливість її використання не була зафіксована в умовах кредитного договору, є безпідставними та не заслуговують на увагу, оскільки між сторонами існували правовідносини договору кредиту і ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в межах укладених кредитних договорів отримували додаткові кредитні кошти, тобто вчиняли дії, які свідчать про наявність відповідних юридичних фактів, з якими норми права пов`язують виникнення правовідносин договору кредиту.

Вказує, що неукладення Банком із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 додатково письмових договорів на надання кредиту понад розміри зазначені в укладених договорах в силу положень ч. 1 ст. 218 ЦК не свідчить про недійсність цих договорів, про відсутність відповідних правовідносин між сторонами чи відсутність заборгованості перед Банком.

Крім цього зазначає, що у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки підлягають виконанню. Так, спірний договір №0040/08/6. 10-SvzW від 02.09.2008 р., укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_5 та №0051/08/6.10-Znv від 02.09.2008 р. укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_4 відповідачем не оспорювався й не визнавався в судовому порядку недійсним.

Також звертає увагу суду, що важаючи на те, що основне зобов`язання позичальників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перед ПАТ "Банк Форум" по кредитних договорах від 02.09.2008рне виконані повністю, то відповідно жодних правових підстав для припинення іпотеки у відповідності з вимогами ч. 5 ст. З та ст. 17 Закону України "Про іпотеку" повинно бути припиненим немає

Просить скасувати рішення Личаківського районного суду м.Львова від 21 лютого 2019 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

28 січня 2020 року на адресу Львівського апеляційного суду від ОСОБА_4 надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просив накласти арешт на належну іпотекодавцям ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площе. 67, 1 кв.м.

В обргунтування вимог покликається на те, що станом на 26 березня 2019р., коли між ПАТ "Банк Форум" та фінансовою компанією укладались договори про відступлення прав вимоги та договору про відступлення прав за іпотечними договорами, у боржників була відсутня заборгованість перед ПАТ «Банк Форум», однак новий іпотекодержатель ТзОВ ФК «Веста» тепер повторно вимагає погашення вже сплаченої заборгованості.

Вказує, що на даний час, існує ризик того, що належна законним власникам квартира може бути продана, так як згідно ст.5 іпотечного договору б/н від 02 вересня 2008р., нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М., новий іпотекодержатель (відповідач) вправі здійснити реалізацію належної позивачам квартири, в тому числі переоформити на себе.

Також зазначає, що на адреси заявників ТзОВ «Веста» неодноразово надсилались вимоги про усунення порушень основного зобов`язання із попередженням, що у разі невиконання цих вимог протягом тридяцтиденного строку ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст.. 37, 38 ЗУ «Про іпотеку», які містяться в матеріалах справи і підтверджують наявність обґрунтованого ризику, що у випадку невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду(а.с. Т.4 а.с. 5-11)

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників процесу, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно із роз`ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою до застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» (<...>) [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Під час розгляду справи «East/West Alliance Limited» проти України» ЄСПЛ в п. 185 рішення від 23.01.2014р. нагадав, що вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відтак, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що між стронами дійсно виник спір, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, заходи забезпечення позову, які просять застосувати ОСОБА_4 є співмірними із заявленими позовними вимогами та такими, що попередять порушення прав позивачів у майбутньому.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 67,1 кв.м. до закінчення розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 07 лютого 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.