Номер провадження: 22-ц/813/62/20
Номер справи місцевого суду: 501/2914/16-ц
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 ,

позивача ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 ,

відповідача приватного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод», представника відповідача Черненка М.О.,

від відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморський логістичний центр» не з`явились,

переглянувши справу №501/2914/16-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод», товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморський логістичний центр» про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 6 березня 2019 року у складі судді Петрюченко М.І., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 14 грудня 2016 року до суду з вищеназваним позовом до АТ «Запорізький автомобілебудівний завод», вказала, що ОСОБА_3 на належному їй автомобілі «Вольво», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював вантажоперевезення, зокрема, на договірних підставах з ПП «Смартторгцентр» у спеціальному холодильному контейнері перевозив рибу заморожену з порту в м. Чорноморськ до митного терміналу АТ «Запорізький автомобілебудівний завод» в м. Чорноморськ. Вантаж риби було затримано у внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженні №0001202 від 12 липня 2013 року. Вантаж перебував у контейнері, що розміщувався на автомобілі, який безпідставно не було повернуто на вимогу ОСОБА_3 . Позивач ОСОБА_1 зазначила, що транспортний засіб було набуто в кредит за 32000,00 доларів США, а здійснювані на ньому вантажоперевезення були єдиним доходом сім`ї. Безпідставним утриманням автомобіля завдано шкоди, яка полягала в неотриманні щомісячного прибутку в розмірі більше 90450,00 грн. За 40 місяців неналежного зберігання автомобіля такий вийшов з ладу та втратив наполовину в своїй ціні. Для погашення кредиту, не маючи доходу від використання транспортного засобу, продано будинок, сім`я залишилася без житла. Незаконне позбавлення її права володіння та користування транспортним засобом мало значні майнові втрати, що завдало страждань, змінило життєвий уклад сім`ї, призвело до вимушеної зміни місця проживання через продаж будинку тощо. Позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача АТ «Запорізький автомобілебудівний завод» на відшкодування матеріальних збитків 4050000,00 грн., моральної шкоди 4050000,00 грн. (т.1 а.с.1-4).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 14 грудня 2016 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.37).

3 травня 2017 року позовні вимоги уточнено та заявлено такі від позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до АТ «Запорізький автомобілебудівний завод» про стягнення на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальних збитків 4411800,00 грн., моральної шкоди 4000000,00 грн.; повернення автомобіля та контейнера, що на ньому знаходиться (т.1 а.с.91-93).

Відповідач АТ «Запорізький автомобілебудівний завод» позов не визнав за безпідставністю вимог, зазначивши наступне. В обґрунтування розміру майнової шкоди позивачі посилаються на втрату товарного вигляду вантажного автомобіля та втрачений прибуток, оцінюючи ці втрати у розмірі 4411800,00 грн. без надання належних та допустимих доказів наявності як майнової шкоди так і складу правопорушення в діях відповідача, що виключає відповідальність останнього. Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , якому позивач ОСОБА_1 передала автомобіль у користування, та замовник перевезень ПП «Смартторгцентр» є належними відповідачами у справі, оскільки саме ці особи несуть перед позивачем ОСОБА_1 відповідальність за неналежне використання в підприємницькій діяльності її автомобіля, наслідком чого стало настання негативних наслідків, а саме втрата товарного виду автомобіля, не отримання очікуваних прибутків тощо. Знаходження вантажного автомобіля позивача ОСОБА_1 на території Вантажного митного комплексу ТОВ «Іллічівський логістичний центр» з 18 серпня 2013 року не було безпідставним. Так, на вантаж при проведенні слідчих дій в рамках порушеного кримінального провадження було накладено арешт, що унеможливлювало видачу вантажу та випуск транспортного засобу за межі Вантажного митного комплексу. Утримувач Вантажного митного комплексу не мав правових підстав для розпорядження вантажем, який підлягав утилізації. Наявною була заборона Головного державного санітарного лікаря на водному транспорті України на ввезення та реалізацію на території України вантажу «пеламіда морожена, нерозроблена», країна виробництва Мавританія, який зберігався на території Вантажного митного комплексу та вимога повернення його вантажовідправнику або утилізації. Відповідач перед власником вантажу ПП «Смартторгцентр» мав договірні зобов`язання відносно ввезеного на територію Вантажного митного комплексу вантажу та транспортного засобу позивача (замовник ПП «Смартторгцентр» не ініціював розірвання договору, внесення змін в договір №87 відносно об`ємів надання послуг, в тому числі, в частині припинення знаходження вантажного автомобіля ОСОБА_1 на території Вантажного митного комплексу та оплату цього знаходження, що дало б підстави для виїзду з території Вантажного митного комплексу транспортного засобу ОСОБА_4 ). Згідно діючого законодавства з прийняттям вантажу для перевезення до перевізника переходить право володіння вантажем; з моменту прийняття вантажу до перевезення у перевізника виникає відповідальність за збереження вантажу, що припиняється з моменту видачі вантажу одержувачу в пункті призначення; без відповідного розпорядження/заяви власника вантажу ПП «Смартторгцентр» та до вирішення питання про його фактичну утилізацію/знищення перевізник несе перед замовником ПП «Смартторгцентр» відповідальність за вантаж та зобов`язання по доставці його в тому числі й до місця фактичної утилізації. ПП «Смартторгцентр» як особа, яка має договірні зобов`язання з перевізником, не зверталось до відповідної митниці з заявою про виїзд транспортного засобу, що унеможливлювало виїзд транспортного засобу за територію Вантажного митного комплексу. Перед відповідачем була наявною заборгованість за надані послуги зберігання автомобіля позивача на території Вантажного митного комплексу. Вимога про повернення відповідачем транспортного засобу є безпідставною, так як з квітня 2015 року майно Вантажного митного комплексу передано у строкове платне користування орендарю ТОВ «Іллічівський логістичний центр», до якого перейшли зобов`язання організації функціонування Вантажного митного комплексу, де знаходився автомобіль ОСОБА_1 . Належні та допустимі докази заподіяння позивачу моральної шкоди та її грошової компенсації у розмірі 4000000,00 грн. не надано, причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та наслідками, з якими позивач пов`язує наявність моральної шкоди, не встановлено (т.1 а.с.112-118).

27 листопада 2017 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 уточнили вимоги про відшкодування шкоди, додатково залучивши до участі в справі в якості відповідача ТОВ «Чорноморський логістичний центр» та Одеську митницю (т.2 а.с.48-50).

Відповідач ТОВ «Чорноморський логістичний центр» позов не визнав, зазначивши, що з моменту створення зони митного контролю ТОВ «Чорноморський логістичний центр» та до 16 листопада 2017 року на території вантажного митного комплексу перебував транспортний засіб марки «Volvo», 1995 року випуску з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , з контейнером ММАU1147182. Не маючи жодних заперечень з приводу виїзду транспортного засобу з території підприємства, листом №119 від 5 вересня 2017 року було повідомлено ОСОБА_1 про таку можливість з урахуванням вимог митного законодавства. З отриманого підприємством листа №3414/10/15-70-62 від 4 вересня 2017 року Одеської митниці вбачалась відсутність заперечень щодо виїзду транспортного засобу з зони митного контролю Вантажного митного комплексу на надання дозволу на здійснення процедури виїзду транспортного засобу без окремої перепустки митниці та про можливість здійснення вантажних операцій по зняттю контейнера ММАU1147182 з відповідного транспортного засобу. З листа митниці вбачалося, що раніше листом №1433/10/15-7062-С-48 від 21 квітня 2016 року ОСОБА_5 вже отримувала дозвіл Митниці на виїзд транспортного засобу, проте не вчинила жодних дій щодо реалізації свого права. До 29 серпня 2017 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не зверталися до ТОВ «Чорноморський логістичний центр» з дозволом митниці та вимогою на виїзд транспортного засобу з території підприємства; за час існування вантажного митного комплексу та відповідної зони митного контролю підприємство не створювало перешкод проти вільного з урахуванням митного законодавства виїзду транспортного засобу з території підприємства. Посилання позивачів на незаконність перебування транспортного засобу на території підприємства не відповідають дійсності, позивачами не було надано доказів того, що підприємство заперечувало проти законного виїзду транспортного засобу та/або контейнера (т.2 а.с.69-72).

Відповідачем АТ «Запорізький автомобілебудівний завод» 11 січня 2018 року надано заперечення на уточнену та доповнену позовну заяву від 27 листопада 2017 року, де підтримано власну позицію (т.2 а.с.80-87).

Надалі позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 уточнено позовні вимоги 26 березня 2018 року, 20 травня 2018 року (т.2 а.с.103-107, 141-147).

Відповідно до уточнених 20 травня 2018 року вимог позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , звернувши такі до ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» та ТОВ «Чорноморський логістичний центр», остаточно просили стягнути з ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) 5044950,00 грн., моральної шкоди 400000,00 грн.; примусити ТОВ «Чорноморський логістичний центр» повернути незаконно вилучений контейнер ММАU1147182, що утримується на орендованій ним території, та передати перевізнику ОСОБА_3 з вантажем (мороженою рибою), отримані перевізником за договором з ПП «Смартторгцентр», для повернення власнику (т.2 а.с.141-147).

Відповідачами АТ «Запорізький автомобілебудівний завод» та ТОВ «Чорноморський логістичний центр» надано заперечення на уточнені вимоги (т.2 а.с.112-118, 123-127).

22 січня 2019 року, 30 січня 2019 року ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» подано заяву про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України. Заяву мотивовано тим, що офіційне оприлюднення інформації про порушену справу про банкрутство ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» було розміщено на офіційному Веб-сайті Вищого господарського суду України 4 грудня 2018 року за №56098, тобто розміщено до закінчення розгляду справи №501/2914/16-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 по суті позовних вимог та проголошення судом рішення. Оскільки розгляд спорів з майновими вимогами до боржника, щодо якого порушено справу про банкрутство, підлягає розгляду виключно господарським судом в межах справи про банкрутство, то, відповідно, будь-які існуючі провадження в рамках інших судових юрисдикцій підлягають закриттю. Перебування в провадженні Господарського суду Запорізької області справи про банкрутство ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» є підставою для розгляду вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди за правилами господарського судочинства (т.2 а.с.224-226, 243-245).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 6 березня 2019 року подані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 позовні вимоги від 14 грудня 2016 року, від 3 травня 2017 року, від 27 листопада 2017 року, від 26 березня 2018 року залишено без розгляду за заявою позивачів (т.3 а.с.22-23).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 6 березня 2019 року в задоволенні заяви ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» про закриття провадження у справі відмовлено (т.3 а.с.24-27).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 6 березня 2019 року позов задоволено частково; стягнуто з ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 667648,17 грн., моральної шкоди 100000,00 грн., в решті вимог відмовлено (т.3 а.с.28-40).

Висновок суду мотивовано тим, що належні ОСОБА_6 автомобіль марки «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на протязі 51 місяця з 18 серпня 2013 року до 16 листопада 2017 року без законних підстав утримувалися відповідачем на території АТ «Запорізький автомобілебудівний завод»; що розмір майнової шкоди (матеріальних збитків), завданих позивачу у зв`язку з неналежним зберіганням та обслуговуванням транспортних засобів за 51 місяць незаконного утримання склав в загальній сумі 12518,14 доларів США, що по курсу НБУ рівно 337989,78 грн. У розрахунку неотриманого прибутку суд виходив із суми сукупного доходу ОСОБА_3 за період з 2006 по 2008 рік, що рівно 232700,00 грн., відповідно сума середнього доходу за місяць за вказаний період рівна 6436,89 грн.; таким чином, за 51 місяць вимушеного простою транспортних засобів неотриманий прибуток склав 329658,39 грн. Загальний розмір майнової шкоди (матеріальних збитків) визначено рівним 667648,17 грн. (337989,78 грн. + 329658,39 грн.). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд визначив рівним 100000,00 грн., зазначивши, що даний розмір є співмірним моральними стражданнями позивачів у зв`язку з незаконним утриманням транспортних засобів. Відмову в задоволенні вимог щодо примушення повернути незаконно вилучений контейнер суд обґрунтував тим, що арешт на вантаж (рибу морожену) накладено ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, тому, накладенні у кримінальному провадженні забезпечення скасовуються ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи судом за клопотанням власника майна в порядку Кримінального процесуального кодексу України. В ході розгляду справи ухвалою слідчого судді від 28 січня 2019 року арешт з контейнера скасовано, такий повернуто власнику або особі, у володінні якої контейнер перебував, ОСОБА_3 . Спір вирішено на підставі статей 22, 23, 328, 391, 1166, 1167 ЦК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 7 травня 2019 року апеляційну скаргу ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» в частині оскарження ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 6 березня 2019 року про відмову у закритті провадження у справі повернуто скаржнику.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 7 травня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» на рішення суду.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.3 а.с.47-59).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Суд порушив процедуру оцінки доказів щодо встановлення наявності та розміру матеріальних збитків і моральної шкоди, а саме порушив статтю 89 ЦПК України, яка зобов`язує суд оцінити належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також зобов`язує надати оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивувати відхилення або врахування кожного доказу. Суд не повідомив відповідача про судове засідання на 6 березня 2019 року. Суд безпідставно не зважив на те, що розгляд майнових вимог до боржника, щодо якого порушено справу про банкрутство, підлягає розгляду виключно господарськими судами в межах справи про банкрутство, а будь-які існуючі провадження в рамках інших судових юрисдикцій, в тому числі цивільних, підлягають закриттю. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. Суд у рішенні не встановив прямий причинний зв`язок між поведінкою відповідача ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» та наявністю шкоди у позивачів у вигляді упущеної вигоди, дійшов неправильного висновку щодо обґрунтованості вимог позивачів, оскільки розрахунки судом упущеної вигоди фактично є абстрактними, позивачами не доведено, що вони могли і повинні були отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила їх можливості отримати прибуток. Суд незаконно стягнув майнову шкоду в розмірі 337989,78 грн., яка складається з різниці ринкової вартості автомобіля і причепа станом на 18 серпня 2013 року та на 10 травня 2017 року, яка на думку суду спричинена неналежним зберіганням та обслуговуванням автотранспорту на протязі 51 місяця. Недоведеність наявності вини відповідача у спричиненні шкоди унеможливлює будь-яку матеріальну відповідальність відповідача. Судом не застосовано норми закону, які фактично регулюють взаємовідносини сторін, зокрема, Митний кодекс України. Ні діючим законодавством, ні укладеним договором між АТ «Запорізький автомобілебудівний завод» та ПП «Смартторгцентр» не передбачено самостійного прийняття рішення перевізником про виїзд з зони митного контролю з вантажем чи без вантажу без відповідного розпорядження про це власника вантажу та дозволу відповідної митниці. Судом не взято до уваги, що ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» фактично не міг утримувати транспортний засіб позивачів або дозволити його виїзд за межі МЛК, що ніби то встановлено в рішенні судом, так як транспортний засіб не перебував у віданні відповідача, оскільки з 2015 року знаходився не на контрольованій відповідачем території в силу передачі в оренду належного йому майна, споруд іншій особі і початку функціонування на цій території МЛК ТОВ «Чорноморський логістичний центр», яке й забезпечувало функціонування МЛК. Наявність шкоди ще не породжує абсолютного права на її відшкодування будь-якою особою, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

В ході розгляду справи в апеляційній інстанції ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» надано інформацію про те, що господарським судом Запорізької області від 17 липня 2019 року затверджена мирова угода між кредиторами та боржником ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» щодо умов та порядку задоволення вимог кредиторів та припинено провадження у справі №908/2500/18 про банкрутство ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод», припинена дія мораторію, введеного ухвалою господарського суду Запорізької області від 4 грудня 2018 року, що діяв на момент проголошення рішення Іллічівським міським судом Одеської області від 6 березня 2019 року. Згідно з пунктом 4.2 ухвали вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений законом строк або відхилені господарським судом, з 17 липня 2019 року вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. Даний пункт ухвали в повній мірі відповідає пункту 4 статті 83 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», згідно якого, у випадках затвердження мирової угоди господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30 вересня 2019 року, постановою Верховного Суду від 5 грудня 2019 року в справі №908/2500/18 про банкрутство ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» ухвалу господарського суду Запорізької області від 17 липня 2019 року залишено без змін. В зв`язку з тим, що вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не були заявлені в строк та в порядку, встановленому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який діяв на час розгляду справи про банкрутство ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод», вимоги позивачів вважаються погашеними згідно пункту 4.2 ухвали господарського суду Запорізької області від 17 липня 2019 року та пункту 4 статті 83 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (т.3 а.с.93-96).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду в оскаржуваній частині вимог до ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» та ухвалення в цій частині вимог нового рішення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Відокремлений госпрозрахунковий підрозділ «Іллічівський завод автомобільних агрегатів» публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» (місцезнаходження: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, 1) - це відокремлений підрозділ публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» без статусу юридичної особи, який мав у своїй структурі Вантажний митний комплекс (ВМК) та надавав послуги, виконував роботи на замовлення третіх осіб, пов`язаних з митним оформленням вантажів і транспортних засобів, що перевозили вантажі, їх тимчасового розміщення.

На території Вантажного митного комплексу відокремленого госпрозрахункового підрозділу «Іллічівський завод автомобільних агрегатів» ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» за адресом: Одеська область, м. Іллічівськ (після зміни назви м. Чорноморськ), вул. Промислова, 1 рішенням Державної митної служби України №50004/0044 від 6 вересня 2012 року була створена зона митного контролю. В подальшому рішенням Державної митної служби України №50004/0262 від 25 жовтня 2016 року на вказаній території була створена зона митного контролю товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський логістичний центр» перейменований у товариство з обмеженою відповідальністю «Чорноморський логістичний центр».

Відповідно до Договору №1601 від 1 квітня 2015 року, укладеного між ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» та ТОВ «Іллічівський логістичний центр» майно, що знаходилось за місцезнаходженням Вантажного митного комплексу відокремленого госпрозрахункового підрозділу «Іллічівський завод автомобільних агрегатів» ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» за адресом: Одеська область, м. Іллічівськ (після зміни назви м. Чорноморськ), вул. Промислова, 1, передано в строкове платне користування орендаря ТОВ «Іллічівський логістичний центр» (ТОВ «Чорноморський логістичний центр»), до якого перейшли обов`язки організації функціонування Вантажного митного комплексу (т.1 а.с.58-66).

З 14 листопада 2017 року змінено найменування публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» на приватне акціонерне товариство «Запорізький автомобілебудівний завод» у зв`язку зі зміною типу акціонерного товариства з публічного акціонерного товариства на приватне на підставі рішення позачергових Загальних зборів ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» (Протокол №29 від 10 листопада 2017 року). Приватне акціонерне товариство «Запорізький автомобілебудівний завод» є правонаступником всіх прав та обов`язків публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод»; реєстрацію змін до установчих документів товариства проведено 14 листопада 2017 року Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, 22 листопада 2017 року зареєстровано зміну назви (т.2 а.с.28-33).

Договором від 26 жовтня 2012 року №87 про надання послуг, укладеного між відокремленим госпрозрахунковим підрозділом «Іллічівський завод автомобільних агрегатів» ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» та приватним підприємством «Смартторгцентр», врегульовано взаємовідносини сторін при наданні послуг і виконанні робіт, пов`язаних з митним оформленням вантажів і транспортних засобів, які перевозитимуть ці вантажі, їх тимчасового розміщення на території Вантажного митного комплексу (т.1 а.с.126-128).

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу автомобіля марки «Volvo» FH-12 сідловий тягачЕ, номер кузова НОМЕР_3 , 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , транспортного засобу марки «Krone» ADW-22, напівпричіп-контейнеровоз-Е, номер кузова WKE000000К1013586 НОМЕР_4 , 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 був зареєстрований як підприємець з 24 березня 2006 року по 10 березня 2016 року в Овідіопольському відділенні Чорноморської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області.

18 серпня 2013 року на автомобілі «Volvo» FH-12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone» ADW-22, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на територію Вантажного митного комплексу ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод», розташовану за адресом: м. Чорноморськ, вул. Промислова, 1, був завезений контейнер MMAU 1147182 з належним ПП «Смартторгцентр» вантажем «риба морожена пеламіда» (т.1 а.с.123-125).

Контейнер MMAU 1147182 з вантажем та транспортний засіб автомобіль Volvo» FH-12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone» ADW-22, реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходились на території Вантажного митного комплексу на підставі Договору про надання послуг №87 від 26 жовтня 2012 року, укладеного між ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» та ПП «Смартторгцентр».

18 серпня 2013 року декларантом ПП «Смартторгцентр» до відділу митного оформлення №1 м/п «Іллічівськ» було подано митну декларацію типу «ІМ40ЕЕ» за №500040001/2013/020298 на товар «риба морська свіжоморожена: пеламіла», який надійшов у контейнері MMAU 1147182.

19 серпня 2013 року декларантом ПП «Смартторгцентр» на зазначений в контейнері MMAU 1147182 товар було подано митну декларацію типу «ІМДЕ» за №500040001/2013/020321.

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 19 серпня 2013 року в рамках кримінального провадження №0001202 було накладено арешт на контейнер MMAU 1147182 з вантажем «риба морожена пеламіда», вантаж визнаний речовим доказом, зберігання товару визначено на території Вантажного митного комплексу.

21 серпня 2013 року за вих. №1/08-тк ПП «Смартторгцентр» звернулось до ВГРП «Іллічівський завод автомобільних агрегатів» ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» з проханням розмістити контейнер на території Вантажного митного комплексу та підключити до електропостачання, при цьому гарантувало оплату всіх затрат, пов`язаних із знаходженням контейнера з вантажем на території Вантажного митного комплексу згідно Договору про надання послуг від 26 жовтня 2012 року №87, укладеного між ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» та ПП «Смартторгцентр».

20 листопада 2013 року за вих. №10/11-р ПП «Смартторгцентр» звернулось з заявою про відключення контейнера від електромережі у зв`язку з закінченням встановленого на вантаж строку придатності, що призвело до розморожування вантажу та його псування.

Згідно постанови про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства головного управління державної санітарно-епідеміологічної служби на водному транспорті від 24 липня 2015 року №5 імпортована продукція, яка знаходилася в контейнері, підлягала поверненню вантажовідправнику або утилізації.

ПП «Смартторгцентр» як власник вантажу ніяким чином вантажем не розпорядився, не уклав договір на утилізацію/знищення, не подав до митниці документів на отримання відповідного дозволу, не звернувся із заявою про поміщення вантажу у митний режим знищення або руйнування тощо.

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 28 липня 2015 року в рамках кримінального провадження №0001202 задоволено клопотання слідчого СВ Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області та надано дозвіл на знищення речових доказів, а саме «риби мороженої пеламіда», що знаходилась в контейнері MMAU 1147182 на території Вантажного митного комплексу (т.1 а.с.8-9, 133-134).

Постановою від 21 грудня 2015 року слідчого Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Капіца А.А. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001202 від 12 липня 2013 року, закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 358 КК України (т.1 а.с.5-7).

Згідно листа Одеської митниці представнику позивача ОСОБА_2 від 21 квітня 2016 року за вихідним №1433/10/15-70-62-С-48 з посиланням на закриття кримінального провадження дозволено передати транспортний засіб автомобіль Volvo» FH-12 реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.13-15).

Згідно листа від 10 травня 2017 року №41-13/1202 старшого слідчого Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Капіца А.А. на адресу Одеської митниці 28 липня 2015 року за клопотанням слідчого надано дозвіл на знищенні вантажу «риба морожена», що знаходилась в контейнері MMAU 1147182 на території Вантажного митного комплексу, та вказано на можливість передачі ОСОБА_1 транспортних засобів автомобіля Volvo» FH-12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone» ADW-22, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазначено, що транспортні засоби в ході досудового слідства під арештом не перебували та у ОСОБА_1 не вилучались (т.1 а.с.208).

21 квітня 2016 року Одеською митницею листом №1433/10/15-7062-С-48 надано дозвіл на видачу власнику або його представнику транспортного засобу автомобіля Volvo» FH-12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone» ADW-22, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та повідомлено, що проставлення відбитків митниці на товаросупровідних документах, в тому числі і на разовому дозволі на виїзд транспортного засобу в даному випадку не передбачено; повідомлено, що для виїзду з території Вантажного митного комплексу транспортного засобу можливо здійснити операції щодо зняття контейнера MMAU 1147182 з транспортного засобу в зоні митного контролю Вантажного митного комплексу.

4 вересня 2017 року Одеською митницею листом №3413/10/15-70-62 ще раз надано дозвіл на видачу власнику транспортного засобу автомобіля Volvo» FH-12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone» ADW-22, реєстраційний номер НОМЕР_2 (лист містить посилання на попередньо наданий 21 квітня 2016 року за №1433/10/15-70-62-С-48 дозвіл на видачу власнику транспортного засобу) (т.1 а.с.209-210).

20 вересня 2017 року ТОВ «Чорноморський логістичний центр» письмово проінформовав ОСОБА_1 про отримання листа Одеської митниці від 4 вересня 2017 року №3414/10/15-70-62 про надання дозволу на видачу власнику та виїзд транспортного засобу автомобіля Volvo» FH-12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone» ADW-22, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з території ТОВ «Чорноморський логістичний центр» та погодження питання можливості здійснення вантажних операцій по зняттю з транспортного засобу контейнера MMAU 1147182 з вантажем, що перебуває під митним контролем (т.2 а.с.63, 77-78, 79).

16 листопада 2017 року на підставі дозволу Одеської митниці (лист №3413/10/15-70-62 від 4 вересня 2017 року) ОСОБА_1 отримала у ТОВ «Чорноморський логістичний центр» автомобіль марки «Volvo» FH-12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone» ADW-22, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував за адресом: АДРЕСА_1 ; в наданій ОСОБА_1 розписці про отримання транспортних засобів зазначено, що вона безперешкодно отримала належні їй на праві власності транспортні засоби, будь-яких претензій, в тому числі фінансового (майнового) характеру до ТОВ «Чорноморський логістичний центр () не має (т.2 а.с.34, 199, 200).

Із аналізу вищевказаних даних встановлено, що ОСОБА_3 як суб`єкт підприємницької діяльності на належних ОСОБА_1 на праві власності транспортних засобах здійснював перевезення вантажів, зокрема, вантажу, належного ПП «Смартторгцентр» (), що знаходився у контейнері MMAU 1147182 (документи як то договір тощо, на підтвердження правовідносин між ОСОБА_3 та ПП «Смартторгцентр» в справі відсутні). Вантаж, що містився у контейнері, та автотранспортні засоби (сідловий тягач та напівпричіп-контейнеровоз) на територію Вантажного митного комплексу були ввезені 18 серпня 2013 року та знаходилися там на підставі укладеного між власником вантажу ПП «Смартторгцентр () та ВГРП «Іллічівський завод автомобільних агрегатів» ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» (22489645) Договору про надання послуг від 26 жовтня 2012 року №87, який регулював відносини сторін при наданні послуг, пов`язаних з митним оформленням вантажів та транспортних засобів, які переміщують ці вантажі.

Митне оформлення вантажу не проведено. Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 19 серпня 2013 року в рамках кримінального провадження №0001202 було накладено арешт на контейнер MMAU 1147182 з вантажем «риба морожена пеламіда»; кримінальне провадження закрито постановою слідчого від 21 грудня 2015 року; до цього ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 28 липня 2015 року в рамках кримінального провадження №0001202 надано дозвіл на знищення речових доказів, а саме «риби мороженої пеламіда», що знаходилась в контейнері MMAU 1147182 на території Вантажного митного комплексу.

ПП «Смартторгцентр» як власник вантажу та замовник послуг з перевезення контейнера з вантажем не вчиняв жодних дій ні щодо припинення знаходження вантажного транспортного засобу на території Вантажного митного комплексу, оплати такого знаходження на виконання Договору про надання послуг від 26 жовтня 2012 року №87, ні щодо переміщення товару (вантажу, що містився в контейнері MMAU 1147182) у митний режим знищення, ні щодо укладення договору на утилізацію/знищення тощо. Утримувач Вантажного митного комплексу не мав повноважень на розпорядження ні вантажем, ні транспортним засобом, на якому вантаж було ввезено на територію комплексу, оскільки такі повноваження мав лише власник вантажу ПП «Смартторгцентр» на підставі відповідних дозволів Одеської митниці та, з огляду на наявне кримінальне провадження, дозволів слідчих органів. Ні ОСОБА_1 як власник транспортних засобів, що переміщували контейнер з належним ПП «Смартторгцентр» вантажем риби, ні ОСОБА_3 як суб`єкт підприємницької діяльності, який транспортним засобом (сідловим тягачем з напівпричепом-контейнеровозом) перевозив контейнер з належним ПП «Смартторгцентр» вантажем риби, не перебували у будь-яких договірних відносинах з АТ «Запорізький автомобілебудівний завод» чи з його структурними підрозділами.

ОСОБА_1 , яка передала належні їй на праві власності транспортні засоби у користування ОСОБА_3 , який в свою чергу як суб`єкт підприємницької діяльності на договірних підставах з ПП «Смартторгцентр» використав такі для переміщення контейнеру з належним ПП «Смартторгцентр» вантажем, що підлягав митному оформленню, має для відшкодування АТ «Запорізький автомобілебудівний завод» майнової та моральної шкоди у недоговірних зобов`язаннях, тобто на підставі статей 1166, 1167 ЦК України, довести наявність складу цивільного правопорушення, тобто наявність юридичної підстави відповідальності, що виникає внаслідок заподіяння шкоди (гл.82 ЦК України).

Зобов`язання внаслідок заподіяння шкоди є деліктними. Елементами цього виду зобов`язальних відносин є сторони (особа, якій заподіяно шкоду, і особа, яка відповідає за заподіяну шкоду), об`єкт і зміст (права і обов`язки). Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди (гл.82 ЦК України), є склад цивільного правопорушення. Його елементи: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Фактом є те, що належні ОСОБА_1 транспортні засоби автомобіль Volvo» FH-12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone» ADW-22, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебували на території Вантажного митного комплексу з 18 серпня 2013 року по 16 листопада 2017 року з належним ПП «Смартторгцентр» вантажем, поміщеним у контейнер MMAU 1147182; беззаперечним є й те, що дані обставини завдали шкоди. Проте, для покладення на АТ «Запорізький автомобілебудівний завод» відповідальності за заявлену ОСОБА_1 шкоду, необхідно довести протиправну поведінку даного товариства, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вину, що наразі зібрані у справі докази не доводять.

Так, протиправність поведінки це невиконання юридичного обов`язку, встановленого нормою права; протиправна дія це поведінка, заборонена законом; протиправна бездіяльність це невчинення особою дії, до якої вона зобов`язувалася нормою права. Сама по собі пасивність не є протиправною, вона стає такою лише у випадку, коли норма права зобов`язує цю особу до вчинення відповідної дії. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, за якого протиправність є причиною, а шкода - наслідком; заподіювач несе відповідальність лише за ту шкоду, яка є наслідком його поведінки.

Тривале знаходження транспортних засобів як то автомобіля Volvo» FH-12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone» ADW-22, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на території Вантажного митного комплексу не було наслідком протиправної поведінки, дії чи бездіяльності АТ «Запорізький автомобілебудівний завод». Навпаки, дане товариство в тому числі й в особі структурних підрозділів після того, як у листопаді 2013 року ПП «Смартторгцентр» як власник вантажу, що знаходився у контейнері, розміщеному на транспортному засобі, самоусунувся від оформлення вантажу та дій, що з цим пов`язані, неодноразово звертався до як до власника вантажу, так і до митних і правоохоронних органів для вирішення питання зняття контейнеру з транспортного засобу задля виїзду автомобіля без вантажу, що продовжував знаходитися під митним контролем, питання знищення вантажу, який зіпсувався, тощо. Перебування вантажу та транспортного засобу на території Вантажного митного комплексу мали для утримувача комплексу лише збитки, а не вигоду.

Обґрунтування вимог про відшкодування шкоди не містить посилань на те, який встановлений нормою права юридичний обов`язок АТ «Запорізький автомобілебудівний завод» є невиконаним; яка саме заборонена законом поведінка (дія, бездіяльність) товариством допущена; не доведено доказами, що саме з вини товариства транспортні засоби позивача тривалий час продовжували перебувати на території Вантажного митного комплексу через розміщений на тягачі контейнер з вантажем, який тривалий час перебував як під митним оформленням, так і під слідством як речовий доказ.

Недоведеність складу цивільного правопорушення як юридичної підстави відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди у недоговірних зобов`язаннях, в даному випадку в порядку глави 82 ЦК України, має наслідком відмову в позові про відшкодування майнової (матеріальних збитків) та моральної шкоди до АТ «Запорізький автомобілебудівний завод».

Недоведеність юридичної підстави відповідальності цього відповідача виключає необхідність аналізу шкоди та її розміру.

В аналізі підстав для закриття провадження у справі в частині вимог до АТ «Запорізький автомобілебудівний завод» апеляційний суд виходить з наступного.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 4 грудня 2018 року в справі №908/2500/18 про банкрутство приватного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» () введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод».

Офіційне оприлюднення інформації про порушену справу про банкрутство ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» розміщено на офіційному Веб-сайті Вищого господарського суду України 4 грудня 2018 року за №56098.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17 липня 2019 року в справі №908/2500/18, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30 вересня 2019 року та постановою Верховного Суду від 5 грудня 2019 року, затверджена мирова угода між кредиторами та боржником ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» щодо умов та порядку задоволення вимог кредиторів та припинено провадження у справі №908/2500/18 про банкрутство ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод», припинена дія мораторію, введеного ухвалою господарського суду Запорізької області від 4 грудня 2018 року в справі №908/2500/18.

Апеляційна скарга містить посилання на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 червня 2018 року в справі №372/3584/16-ц, за змістом якого за наявності порушеної господарським судом справи про банкрутство відповідача цивільну справу за позовом до такого відповідача не можна порушити, а в разі її порушення вона підлягає закриттю; якщо під час її розгляду з`ясується, що відносно відповідача у справі порушено провадження про його банкрутство господарським судом, то порушена цивільна справа, підлягає закриттю у зв`язку з тим, що справа не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства.

Так, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 позовні вимоги про відшкодування майнової (матеріальних збитків) та моральної шкоди пред`явлено до ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» 14 грудня 2016 року, судове рішення про часткове задоволення вимог в цій частині ухвалено Іллічівським міським судом Одеської області 6 березня 2019 року.

Тобто, дійсно, на час розгляду справи в суді першої інстанції відносно відповідача ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» було порушено провадження про його банкрутство господарським судом, що у сенсі вказаного правового висновку повинно було мати наслідком закриття провадження в справі №501/2914/16-ц по пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України (не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства). Проте, справа №908/2500/18 закінчена затвердженням 17 липня 2019 року мирової угоди та припиненням з цих підстав провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод». На даний час ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» у процесі припинення не перебуває, справа про банкрутство є припиненою, відтак, апеляційний суд не має підстав для закриття провадження у справі на стадії її апеляційного перегляду.

За даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань власник вантажу ПП «Смартторгцентр» наразі в стані припинення не перебуває.

Щодо вимог до ТОВ «Чорноморський логістичний центр», то рішення суду в цій частині не оскаржено, відтак, при даному апеляційному розгляді справи в силу визначених статтею 367 ЦПК України меж розгляду справи судом апеляційної інстанції законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимог до ТОВ «Чорноморський логістичний центр» не перевіряється.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 6 березня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» про відшкодування майнової та моральної шкоди скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова