Справа № 756/2617/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Даневич А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб, а саме автомобіль «Subaru Legacy», 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що 01.03.2019 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики № 01/03-19 за умовами якого ОСОБА_2 отримав грошові кошти у розмірі 140 000 грн. з кінцевим терміном повернення до 01.07.2019 року. В забезпечення виконання договору позики ОСОБА_2 укладено з ним договір застави за умовами якого ОСОБА_2 передав в заставу транспортний засіб - автомобіль «Subaru Legacy», 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Оскільки ОСОБА_2 не повернуто грошові кошти у встановлений договором строк, ОСОБА_1 просить визнати за ним права власності на транспортний засіб «Subaru Legacy»y, 2003 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 .

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також просив позовні вимоги задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.07.2020 року ОСОБА_2 відмовлено у прийнятті його заяви про визнання позову.

За таких обставин, судом продовжено судовий розгляд на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом установлено, що 01.03.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики № 01/03-19 за умовами якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 140 000 грн., які ОСОБА_2 зобов`язується повернути борг ОСОБА_1 в строк до 01.07.2019 року (а.с. 3).

Згідно розписки ОСОБА_2 від 01.03.2019 року, він отримав від ОСОБА_2 140 000 грн. за договором позики № 01/03-19 від 01.03.2019 року (а.с. 4).

Відповідно до змісту договору застави транспортного засобу - автомобілю «Subaru Legacy», 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , укладеного 01.03.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , цим договором забезпечуються вимоги ОСОБА_1 , що випливають із договору позики № 01/03-19 від 01.03.2019 року за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язався повернути ОСОБА_2 в сток до 01.07.2019 року суму позики у розмірі 140 000 грн. (а.с. 5-7).

Відповідно до п. 2.11 договору застави у випадку невиконання чи неналежного виконання заставодавцем зобов`язань по договору позики заставодержатель, заставодавець має права звернути стягнення на предмет застави. Спосіб звернення стягнення на предмет застави заставодержатель визначає самостійно у порядку та на умовах, визначеним чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 7 ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

За змістом ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» за рішенням суду передбачено виключно реалізацію предмета забезпечувального обтяженням шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, за загальним правилом зверненням стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності на нього здійснюється у добровільному порядку (за згодою сторін) без звернення до суду.

До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах: від 21.03.2018 року у справі № 760/14438/15-ц (провадження № 14-38цс18), від 07.11.2018 року у справі № 520/6819/14-ц (провадження № 14-343цс18).

Враховуючи, що передача заставодержателю права власності на предмет застави є способом позасудового врегулювання правовідносин між сторонами договору застави, що здійснюється за їх обоюдною згодою, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги позову ОСОБА_1 , оскільки обраний ним спосіб судового захисту суперечить закону.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва в тридцятиденний строк з дня складення його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя