РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року

м. Рівне

Справа № 570/705/20

Провадження № 22-ц/4815/1063/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Шимків С.С.

учасники справи:

заявник: ТзОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія",

боржник: ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження в м. Рівне апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 02 березня 2020 року, постановлену в складі судді Красовського О.О., у справі № 570/705/20,

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2020 року відмовлено ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

Ухвала суду мотивована тим, що заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, а саме до неї не додано копію договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

В поданій апеляційній скарзі ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" покликається на необґрунтованість ухвали суду в зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність пред`явлення договору зі споживання електричної енергії, укладеного у письмовій формі з боржником, оскільки, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами шляхом приєднання споживача до цього договору і не потребує підписання з кожним споживачем.

Звертає увагу, що п. 13 розділу 17 Закону України "Про ринок електричної енергії" та п. 7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Доводить, що приєднання ОСОБА_1 до умов договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який оприлюднений ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" на офіційному веб-сайті, підтверджується фактичним споживанням електричної енергії вказаним споживачем у продовж січня-грудня 2019 року.

З наведених підстав просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала, яка зазначена у п.1 ч.1 ст. 353 ЦПК України.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Згідно частини 1статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Стаття 163 ЦПК України містить вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу, недодержання яких, як передбачено частиною 1статті 165 ЦПК України, є безумовною підставою для відмови у видачі судового наказу.

Так, у відповідності до пункту 3 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

До заяви про видачу судового наказу додаються також інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України).

Проте, примірник типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, в якому не зазначений споживач, як сторона договору, та відсутній підпис останнього, не може вважатись копією договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, в розумінні пункту 3 частини 3 статті 163 ЦПК України.

Покликання ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" на те, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який не потребує підписання з кожним споживачем, не заслуговують на увагу, оскільки належних та допустимих доказів приєднання ОСОБА_1 до вказаного договору суду не надано.

Також, ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів про те, що дані про ОСОБА_1 , як споживача послуг з постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , були передані йому від попереднього постачальника послуг ПрАТ "Рівнеобленерго".

За таких обставин, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу.

Судом з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, його висновки відповідають вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, апеляційна скарга заявника не містить.

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Крім того, слід зазначити, що у відповідності до ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків. А також звернення з тими ж вимогами в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 02 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 24 вересня 2020 року.

Головуючий :

Судді :