Справа № 458/297/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2020 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретаря судового засідання Сисан С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Риківської сільської ради Турківського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

22.04.2019 до суду звернулася позивач ОСОБА_1 до Риківської сільської ради Турківського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди за адресою АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є спадкоємцем за законом свого чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадщини, що відкрилась після смерті її чоловіка входить будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , в яке входить будинок зі всіма допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті, які розташовані на території Риківської сільської ради Турківського району Львівської області. Проте, через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій змушена звернутись до суду.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І.

Ухвалою суду від 11.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не. з`явились, 17.09.2020 представник позивача ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує повністю.

В підготовче засідання представник відповідача Риківської сільської ради Турківського району Львівської області не з`явився, відзив на позов не подав, 08.09.2020 через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд розглядати справу без їх участі, позов визнають.

В підготовче засідання треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не з`явились, хоча були належним чином судом повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Пояснення щодо позову не подали.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_4 , про що 14.08.2018 виконавчим комітетом Риківської сільської ради Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, а саме: будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , в яке входить будинок зі всіма допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті (а.с.11-14), розташовані на території Риківської сільської ради Турківського району Львівської області.

Позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Риківської сільської ради Турківського району Львівської області від 15.01.2019 №1 ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав адресою АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. справи 18).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Риківської сільської ради Турківського району Львівської області від 17.04.2019 № 393 ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належав житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 (арк. справи 19).

Після смерті чоловіка позивач, як спадкоємець за законом, звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с.65). Інший спадкоємець - ОСОБА_3 24.01.2019 подала заяву нотаріусу про відмову від прийняття спадщини за заповітом (арк. справи 31).

Як видно з постанови приватного нотаріуса Турківського РНО Федаша М.М. від 12.04.2019 №86/02-31 ОСОБА_1 повідомлено про те, що їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , так як не представлено правовстановлюючі документи на спадкове майно (арк. справи 17).

Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулась до суду.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Так, відповідно до ст.1216,1218 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно з положеннями ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відтак, з урахуванням того, що ОСОБА_3 в нотаріальному порядку відмовилась від спадщини за заповітом, а інших спадкоємців не має, тому позивач ОСОБА_1 , як дружина спадкодавця, одержала право на спадкування за законом як спадкоємець першої черги.

Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради.

Суд встановив, що спірний будинок є збудований в 1962 році, що доводиться технічним паспортом (а.с. 11-14), та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, будинок знаходиться в задовільному стані, конструктивні елементи та будівля в цілому придатні до експлуатації, встановлено її відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації, чинним державним будівельним нормам і правилам, що доводиться технічним звітом від 16.04.2019 (а.с.22-26), а належність будинку покійному ОСОБА_4 доводиться довідкою сільської ради за №393 від 17.04.2019 (а.с. 19).

Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відтак, суд дійшов до висновку, що позивач, як спадкоємець майна покійного чоловіка підставно просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у неї відсутній.

При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна.

За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі ст. 1216, 1218, 1220, 1222, 1261 ЦК України, ст ст. 4, 10, 12, 13, 200, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Риківської сільської ради Турківського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , в яке входить будинок зі всіма допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Риківська сільська рада Турківського району Львівської області (адреса: с.Риків Турківського району Львівської області).

Треті особи:

ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ).

ОСОБА_3 , (адреса: АДРЕСА_1 ).

Суддя О.І. Кшик