Справа № 715/136/20
Провадження № 2-о/715/24/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

за участю заявниці ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Глибока в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Глибоцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Івано-Франківськ) про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення фактів смерті, вказавши в заяві, що її батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк Донецької області. Факт смерті підтверджується довідкою про причину смерті №4928 від 19.12.2019 року та свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 від 20.12.2019 р. виданими на тимчасово окупованій території України. Проте, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» ці документи не створюють правових наслідків. У зв`язку з цим відділом реєстрації актів цивільного стану Глибоцького районного управління юстиції не видавалося свідоцтво про смерть батька.

Встановлення факту смерті її батька потрібно для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка. З цих підстав, заявниця просить встановити факт смерті ОСОБА_3 , уродженця с. Гранітне Тельманівського району Донецької області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті «Хронічна серцево-судинна недостатність».

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтвердили обставини, що викладені в заяві, та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Глибоцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, проте, направив до суду заяву, відповідно до якої проти задоволення заяви не заперечують.

Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків та дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк Донецької області помер ОСОБА_3 , причина смерті « Хронічна серцево -судинна недостатність».

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Гранітне Тельманівського району Донецької області.

Померлий ОСОБА_3 був батьком заявниці ОСОБА_1 , про що свідчать дані свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , де зазначено, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 25.09.1989 року відділом РАЦС Ворошиловського району м. Донецьк Донецької області вбачається, що ОСОБА_6 після укладення шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ».

Як вбачається з відповіді Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Глибоцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 30.01.2020 року відсутній актовий запис про державну реєстрацію смерті громадянина ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п.13 постанови № 5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року № 545.

Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до п.8 ч.1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.1 - ч. 3 ст. 9 Закону).

Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 17.11.2014 року місто Донецьк Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Враховуючи те, що довідка про причину смерті, видана на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому воно не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації її смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, неможливе, крім того заявниця не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть батька, з метою подальшої реєстрації факту смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердили обставини, що викладені в заяві.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті у судовому порядку.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На пiдставi викладеного, ст. ст. 1216-1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст. 4-13,19,76-81,89,259,263-265,293,315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Встановити факт смерті, громадянина України ОСОБА_3 , уродженця с. Гранітне Тельманівського району Донецької області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк, Кіровський район, Донецька область, причина смерті «Хронічна серцево-судинна недостатність».

Рішення підлягає негайному виконанню.

Повний текст судового рішення виготовлено 05 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: