Справа № 126/1112/20
Провадження № 22-ц/801/1727/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Губко В. І.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.

з участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пригузи Сергія Дмитровича

на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 25 червня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Губко В.І. повний текст якого складений того ж дня,

в справі №126/1112/20

за позовом ОСОБА_1 (позивач)

до Голдашівської сільської ради (відповідач)

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Бершадського районного суду Вінницької області з позовом до Голдашівської сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно, яке, зокрема, складається із земельної ділянки площею 2,6169, право власності спадкодавця на яку посвідчується Державним актом серії ЯБ №959769 від 28.09.2007.

Він є єдиним спадкоємцем за законом на майно ОСОБА_2 , так інші спадкоємці відсутні, але пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки не знав про наявність Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Враховуючи зазначене ОСОБА_1 просив суд визначити йому додатковий строк - два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 25 червня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач ОСОБА_3 , через свого представника адвоката Пригузу С.Д., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність його висновків дійсним обставинам справи, просив скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Апелянт наполягає на тому, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, так як не знав, що у його матері ОСОБА_2 , яка проживала в с. Голдашівка Бершадського району Вінницької області, після смерті відкрилася спадщина на майно, а саме не земельну ділянку. Крім того, на думку апелянта суд не врахував, що з боку уповноваженого органу нотаріату не було вчинено жодних дій для повідомлення про таку обставину його як спадкоємця, відповідач проти позову не заперечував, а інші спадкоємці відсутні.

Відповідач Голдашівська сільська рада відзив на апеляційну скаргу не подала.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.

Учасники справи, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилися, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрованою в с. Голдашівка Бершадського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , довідкою Голдашівської сільської ради № 607 від 25.11.2019.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами поважність причин пропуску ним строку подання заяви про прийняття спадщини, які б підтверджували наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення цих дій.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції й відхиляє відповідні доводи апеляційної скарги з огляду на таке.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно частин першої та третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частини перша та друга статті 1269 ЦК України).

Згідно частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі N 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі N 487/2375/18 (провадження N 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі N 450/1383/18 (провадження N 61-21447св19).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Необізнаність спадкоємця про наявність Державного акту на право власності на земельну ділянку не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

З цих підстав апеляційний суд також не приймає визнання позову відповідачем - Голдашівською сільською радою. Так, саме на спадкоємцеві лежить обов`язок подати впродовж шести місяців після відкриття спадщини заяву про її прийняття. Позивач же стверджує не про те, що він не знав про відкриття спадщини (смерть матері), і наявність якихось об`єктивних, нездоланних перешкод для своєчасного подання заяви,

Апеляційний суд відхиляє також доводи апелянта про те, що з боку уповноваженого органу нотаріату не було вчинено жодних дій для повідомлення його як спадкоємця про те, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельну ділянку.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Водночас згідно з пунктом 2.1 Глави 10 зазначеного Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Отже обов`язок роз`яснення спадкоємцям права подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття виникає після заведення спадкової справи в процесі з`ясування кола спадкоємців, які прийняли спадщину, або відмовляються від її прийняття.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 взагалі не зазначив і не підтвердив належними і допустимими доказами ті обставини, чи заводилася після смерті ОСОБА_2 спадкова справа, чи немає інших спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину тощо.

До позовної заяви додано довідку сільської ради про те, що у померлої ОСОБА_2 не було іншого з подружжя, що пережив, чи спадкоємців, які б проживали з нею до дня смерті, тоді як допустимим доказом на підтвердження відповідних обставин можуть бути матеріали спадкової справи або відповідь (довідка) нотаріуса про те, що спадкова справа не заводилася.

Крім того, в довідці невірно зазначено рік народження і по-батькові ОСОБА_1 - 1967 рік замість 1957, Устимович замість ОСОБА_1 згідно з паспортом, що викликає сумніви в її достовірності. До позовної заяви також додане свідоцтво про смерть ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тоді як батьком позивача відповідно до свідоцтва про народження записаний ОСОБА_6 .

Відтак установивши, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження існування об`єктивних та істотних труднощів для позивача для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно дослідивши обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а судового рішення - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пригузи Сергія Дмитровича залишити без задоволення, а рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 25 червня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий І.М. Стадник

Судді Ю.Б. Войтко

І.В. Міхасішин