П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Мальцевої Є.Є., Лісового О.О., Пономарьової О.М.,

секретар - Сидельнікова А.В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2 ,

заінтересована особа - Великоновосілківський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Великоновосілківського районного суду Донецької області від 02 липня 2020 року, ухвалену у складі судді Якішиної О.М., за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Великоновосілківський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

12.06.2020 р. заявник звернулась до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця стосовно відмови у винесенні вмотивованої постанови щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та про складання протоколу у відношенні боржника за ст. 183-1 КУпАП, зобов`язати державного виконавця винести вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та скласти протокол відносно боржника за ст. 183-1 КУпАП та надіслати його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

В обґрунтування скарги посилається на те, що рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 жовтня 2005 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. Згідно наданого Великоновосілківським районним відділом державної виконавчої служби розрахунку заборгованості зі сплати божником аліментів, станом на 28.05.2020 року заборгованість складає 60377,38 грн. З метою спонукання виконання рішення суду та виплати заборгованості зі сплати аліментів до Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) нею було направлено заяву про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Проте, замість вмотивованої постанови, 02 червня вона отримала лист державного виконавця Пуценка С.Б., яким їй було повідомлено про відмову в задоволенні заяви. Підставою для відмови державний виконавець зазначив той факт, що заборгованість боржника за виконавчим провадженням з дати пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання (20.11.2019 року) станом на 28.05.2020 року складає 8775,88 грн., що дорівнює сумі відповідних платежів за 3 місяці 13 днів, а цього не достатньо для винесення вмотивованої постанови про накладення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вважає, дії державного виконавця такими, що не відповідають нормам чинного законодавства з наступних підстав, оскільки заходи примусу боржника у вигляді встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами пов`язуються з наявністю певного розміру заборгованості, а не з періодом часу, за який вона утворилась. На даний час існує заборгованість зі сплати аліментів, загальна сума якої станом на 28.05.2020 року складає 60377,38 грн. Дана заборгованість почала утворюватись з вересня 2018 року, після надсилання боржником ОСОБА_2 листа від 24.09.2018 року про припинення стягнення аліментів до органу, який здійснював відрахування аліментів із заробітної плати боржника.

Вважає, що посилання державного виконавця на той факт, що пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання відбулося 20.11.2019 р., а тому заборгованість за цей час складає всього 8775,88 грн., повністю суперечать нормам чинного законодавства, оскільки рішенням Великоновосілківського районного суду від 17 жовтня 2005 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття, після чого було розпочате виконавче провадження № 1439767. Через рік дане виконавче провадження було закрите до досягнення дитиною повноліття у зв`язку з повним виконанням рішення. Проте, закриття виконавчого провадження ухвалою Вугледарського міського суду від 24.09.2019 р. було визнано неправомірним, ухвала суду набрала законної сили.

Оскільки на теперішній час боржником не вживається жодних дій щодо погашення заборгованості за сплати аліментів, вважає, що, з метою захисту прав дитини на своєчасне отримання аліментів, державний виконавець повинен застосувати мінімальні заходи впливу до боржника у вигляді тимчасової заборони у праві керування транспортними засобами.

Ухвалою суду від 15.06.2020 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою про визнання неправомірними дій державного виконавця в частині відмови від складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП, та зобов`язання скласти такий протокол та надіслати для розгляду до суду.

Відкрито судове провадження по скарзі про визнання неправомірними дій державного виконавця в частині відмови у винесенні вмотивованої постанови щодо тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та зобов`язання винести таку постанову.

Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 02 липня 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Пуценка С.В. щодо відмови в винесенні вмотивованої постанови за заявою ОСОБА_1 від 19.05.2020 р. про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами.

Зобов`язано державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Пуценка С.В. повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.05.2020 р. про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами з врахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи: так, судом не перевірено, і не взято до уваги, що він не визнає розмір заборгованості по аліментам, і звернуся до відділу державної виконавчої служби про перерахунок даної заборгованості. Боржник не отримував взагалі детальний розрахунок заборгованості по аліментам, що заважало йому оскаржити розмір боргу, визначений виконавцем.

Крім того, суд ухвалив рішення про задоволення скарги ОСОБА_1 02.07.2020 року, не прийнявши до уваги, що постановою Верховного Суду від 24.06.2020 року скасовано постанову Донецького апеляційного суду від 16.10.2019 року, якою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції про видачу дублікату виконавчого листа для виконання рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів. Оскільки суд не врахував цю обставину, рішення є незаконним.

ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, в порядку визначеному ст.360 ЦПК України, в якому зазначила, що ухвала суду є законною, просила залишити її без змін. Вказувала, що боржник не обмежений у праві знайомитися із матеріалами виконавчого провадження, оспорювати розмір заборгованості по аліментам в будь-який час. А факт скасування ухвали суду першої інстанції про видачу дублікату виконавчого документу касаційною інстанцією не впливає на розгляд даної скарги на дії державного виконавця, оскільки виконання рішення про стягнення аліментів триває.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , та представник Великоновосілківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, боржника ОСОБА_2 , який просив задовольнити скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 жовтня 2005 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів), щомісячно, до повноліття доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 15 вересня 2005 року.

З матеріалів виконавчих проваджень № 1439767 та № 60671588 вбачається, що постановою старшого державного виконавця Піскаревського Г.М. від 19 жовтня 2005 року на підставі заяви стягувача відкрито провадження №1439767 з виконання виконавчого листа про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача аліментів у розмірі 1/4 частини, виданого відповідно до зазначеного вище рішення суду.

Згідно з витягом з ВП-спецрозділ від 22.04.2019 р. виконавче провадження №1439767 було закінчено 06 грудня 2007 року на підставі п. 8 ч. 1ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення.

Довідкою старшого державного виконавця Піскаревського Г.М. від 02.05.2019 р. зазначено, що виконавчий лист на виконанні у Великоновосілківському РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області не перебуває. Виконавчий документ було втрачено під час поштового пересилання до іншого ВДВС.

Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.05.2019 р. за заявою ОСОБА_1 видано дублікат виконавчого листа у справі за рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 жовтня 2005 року про стягнення аліментів, яка була оскаржена в апеляційному порядку боржником ОСОБА_2 і набрала чинності 16.10.2019 року.

20.05.2019 року стягувач ОСОБА_1 звернулась до державного виконавця із заявою про проведення перевірки з приводу виконання рішення суду від 17.10.2005 р.

За результатами перевірки заяви стягувача постановою в.о. начальника Великоновосілківського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Піскаревського Г.М. від 21.05.2019 р. вирішено скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 06.12.2006 р. у зв`язку з тим, що була винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та винести постанову про відновлення виконавчого провадження.

Постановою заступника начальника відділу Великоновосілківського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Піскаревського Г.М. від 24.05.2019 р. скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 06.12.2013 р. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1285 від 17.10.2005 р.

Постановою заступника начальника відділу Великоновосілківського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Піскаревського Г.М. від 24.05.2019 р. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1285 від 17.10.2005 р.

Постановою заступника начальника відділу Великоновосілківського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Піскаревського Г.М. від 24.05.2019 р. відновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1285 від 17.10.2005 р.

Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 24.06.2019 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні скарги на рішення державного виконавця Великоновосілківського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Пирога С.М. про закриття виконавчого провадження у зв`язку з пропущенням строку на оскарження постанови.

Постановою начальника Великоновосілківського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Піскаревського Г.М. від 18.07.2019 р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1285 від 17.10.2005 р. закінчено, оскільки виконавчий документ не пред`явлено в місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження.

16.10.2019 року постановою Донецького апеляційного суду ухвала Великоновосілківського районного суду Донецької області від 20.08.2019 року про видачу дублікату виконавчого листа залишена без змін.

18.11.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до Великоновосілківського ВДВС з заявою про прийняття виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_2 та відновлення виконавчого провадження.

Постановою Великоновосілківського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 21.11.2019 р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа (дублікату), виданого 13.11.2019 р. у справі № 2-1285.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.04.2020 р. судом першої інстанції встановлено, що заборгованість за період з 01.09.2018 р. по 01.01.2020 р. становить 56889,32 грн., що дорівнює сумі відповідних платежів за 1 рік 20 днів, тобто періоду з 12.03.2019 р. по 31.03.2020 р. Заборгованість з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання (20.11.2019 р.) становить 5287,82 грн., що дорівнює сумі відповідних платежів за 2 місяці 2 дні.

19.05.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про винесення вмотивованої постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами на строк до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП.

Листом від 29.05.2020 року № 4-1588/19/2460 державний виконавець Пуценко С.Б. у відповідь на її заяву від 19.05.2020 р. повідомив стягувача ОСОБА_1 про відсутність підстав для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4частини дев`ятої статті 71Закону України про виконавче провадження, оскільки відповідно до ст. 11 зазначеного Закону строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Також відсутні підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 28.05.2020 р. вбачається, що заборгованість з 01.09.2018 р. становить 60377,30 грн. Заборгованість з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання (20.11.2019 р.) становить 8775,88 грн., що дорівнює сумі відповідних платежів за 3 місяці 13 днів.

Відмовляючи у застосуванні тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, державний виконавець посилався на ч.9 ст. 71, ч.4 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для винесення державним виконавцем вмотивованих постанов про встановлення відповідних тимчасових обмежень боржника є наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Відповідно ж до ч.4 ст.11 даного закону строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відтак, для визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, яка могла б слугувати підставою для винесення державним виконавцем постанов про застосування тимчасових обмежувальних заходів слід виходити з періоду, починаючи з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.1ст.194 СК УКраїни аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Отже, загальна сума заборгованості ОСОБА_2 за період з 01.09.2018 року по 28.05.2020 рік становить 60337,38 грн., що свідчить про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Відтак, станом на момент звернення стягувача ОСОБА_1 із заявою про винесення державним виконавцем постанови про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, сукупний розмір його заборгованості зі сплати аліментів в сумі 60337,38 грн. перевищував суму відповідних платежів за чотири місяці, тому у державного виконавця були наявні підстави для застосування щодо боржника відповідних обмежувальних заходів, що свідчить про неправомірність дій державного виконавця в частині відмови у винесенні вмотивованої постанови за заявою ОСОБА_1 ..

Згідно з частиною 2 статті 18 ЦПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини 5 статті 124 і частини 3 статті 129 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а обов`язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Обов`язковість судових рішень гарантується згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін.

З урахуванням цього принципу рішення, постанова або ухвала суду, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх суб`єктів правовідносин, яких у той чи інший спосіб стосується судове рішення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3.ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Згідно з ч.ч.1, 2, п.п. 19, 22 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Проаналізувавши наведені положення закону, суд зазначив, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

06.02.2018 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», яким внесені зміни до ряду законодавчих актів, в тому числі і в Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема посилено відповідальність платників аліментів у разі допущення заборгованості, введено відповідні заходи та порядок їх застосування, з наданням відповідних повноважень державному виконавцю.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості в повному обсязі.

При вирішенні скарги суд першої інстанції врахував, що стягувач ОСОБА_1 пред`явила виконавчий документ до примусового виконання у 2005 році. Проте, 06 грудня 2007 року на підставі п.8ч.1ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця виконавче провадження було закрито у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення. Відмовляючи у задоволенні скарги на рішення державного виконавця Великоновосілківського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Пирога С.М. про закриття виконавчого провадження в зв`язку з пропущенням строку на оскарження постанови, Вугледарський міський суд Донецької області в своїй ухвалі від 24.06.2019 року констатував, що зазначена постанова винесена державним виконавцем незаконно. Як незаконна зазначена постанова була скасована заступником начальника відділу Великоновосілківського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Піскаревським Г.М., а провадження було відновлено. Після відновлення виконавчого провадження № 1439767 ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.05.2019 р. видано дублікат виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки, яку останній оскаржив в апеляційному порядку. Ухвала суду набрала чинності 16.10.2019 року. Проте державний виконавець 18.07.2019 р. повторно закрив виконавче провадження, посилаючись на те, що стягувач не надала виконавчий документ протягом місяця після відновлення виконавчого провадження, незважаючи на те, що стягувач була позбавлена такої можливості.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що стягувач ОСОБА_1 , діючи в інтересах своєї неповнолітньої дитини, вжила всіх можливих заходів, направлених на примусове виконання рішення суду. Проте, виконавчі провадження двічі були закриті з причин, що не залежали від її волі.

Тому, враховуючи встановлені вище обставини, норми матеріального і процесуального права, також наявність у боржника ОСОБА_2 заборгованості по аліментах, суд першої інстанції прийшов до цілком правильного і законного висновку, що дії державного виконавця щодо відмови у винесення постанови про застосування тимчасових обмежень не узгоджуються із вимогами ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Перевіривши справу, колегія суддів не може не погодитися з рішенням суду про обґрунтованість скарги в цій частині, вважаючи неправомірними дії державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Пуценка С.В. щодо відмови в винесенні вмотивованої постанови за заявою ОСОБА_1 від 19.05.2020 р. про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами.

Щодо вимог заявника про зобов`язання державного виконавця винести вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, то суд правильно послався на норму ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», якою виключно до повноважень державного виконавця відноситься винесення постанови про накладення тимчасових обмежень в разі наявності заборгованості по аліментам. І заявник таке рішення суду не оскаржує. Отже, логічним і обгрунтованим є рішення суду про зобов`язання державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Пуценка С.В. усунути порушення прав стягувача шляхом повторного розгляду її заяви від 19.05.2020 р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Відтак, на думку колегії суддів, ухвала районного суду містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті заяви, що є складовою вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини у справі, подані сторонами докази та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення скарги заявника.

Доводи апеляційної скарги заінтересованої особи ОСОБА_2 про неправильне вирішення справи у зв`язку із тим, що він не згодний із розміром заборгованості по аліментам, не відносяться до підстав, які б могли потягнути скасування ухвали суду. боржник ОСОБА_2 не позбавлений права оспорювати розмір заборгованості по аліментам, проводити перерахунок, має можливість реалізовувати свої права на власний розсуд. Разом з тим суду першої інстанції боржником будь-яких доказів на підтвердження іншої суми заборгованості не надано, не надано й суду апеляційної інстанції. Доводи платника аліментів зводяться до незгоди із встановленими судом обставинами, які ОСОБА_2 належно не спростовані.

Посилання ОСОБА_2 на незаконність рішення суду у зв`язку із тим, що постановою Верховного Суду від 24.06.2020 року скасовано постанову Донецького апеляційного суду від 16.10.2019 року, якою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції про видачу дублікату виконавчого листа для виконання рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, також не має значення для вирішення скарги заявника, оскільки не спростовує підстав для вирішення судом скарги на дії державного виконавця у зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті аліментів. Крім того, постановою Донецького апеляційного суду 25.08.2020 року ухвала суду першої інстанції про видачу дублікату виконавчого листа скасована тільки з процесуальних підстав у зв`язку із неналежним повідомленням боржника, а заява ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа задоволена.

Враховуючи те, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Великоновосілківського районного суду Донецької області від 02 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 25 серпня 2020 року.

Судді Є.Є. Мальцева

О.О. Лісовий

О.М. Пономарьова