ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 464/1284/18
провадження № 2/753/792/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання Москаленко А.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

представник відповідача - ОСОБА_4 ,

третя особа - Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації,

провів підготовче провадження у цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення умов участі батька у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 р. із Сихівського районного суду м. Львова до Дарницького районного суду м. Києва за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , відповідач) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - дочкою ОСОБА_5 , 2009 р.н., та визначення умов участі батька у вихованні дитини.

Ухвалою від 23.07.2019 суд прийняв справу до свого провадження та призначив у ній підготовче засідання на 23.10.2019.

Ухвалою від 23.10.2019 суд відмовив у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення його участі в судовому засіданні (підготовчому засіданні) в режимі відеоконференції та надіслання копій матеріалів справи, визнав явку сторін в судове засідання (підготовче засідання) обов`язковою, залучив до участі у справі орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації для надання передбаченого статтею 19 Сімейного кодексу України письмового висновку щодо розв`язання спору та відклав підготовче засідання на 11.02.2020.

Цієї ж дати (23.10.2019) після завершення засідання відповідач подала через канцелярію суду зустрічний позов з вимогами до ОСОБА_1 про зобов`язання брати участь у вихованні дитини та визначення умов участі батька у вихованні дитини.

Вивченням зустрічної позовної заяви було встановлено, що її подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, а тому 11.02.2020 суд постановив ухвалу про залишення зустрічної позовної заяви без руху з наданням десятиденного строку для усунення недоліків.

11.02.2020 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 15.04.2020.

15.04.2020 суд за клопотаннями відповідача та її представника продовжив перерву в підготовчому засіданні до 10.08.2020.

10.08.2020 впідготовче засідання з`явився представник відповідача, від представника позивача надійшла заява, у якій він повідомив про неможливість явки в дане засідання та просив усі подальші засідання, за можливості, проводити в режимі відеоконференції за допомогою сервісу EasyCon або в приміщенні Миколаївського районного суду Львівської області.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що 02.03.2020 відповідач ОСОБА_3 на виконання вимог ухвали суду від 11.02.2020 подала зустрічну позовну заяву у новій редакції, однак недоліки зустрічної позовної заяви в повному обсязі не усунула, а саме: не надала документ, що підтверджує сплату судового збору за дві вимоги немайнового характеру в загальному розмірі 1 681,61 грн.

Посилання відповідача у тексті зустрічної позовної заяви на те, що зустрічний позов заявлено в інтересах неповнолітньої дитини, а тому вона звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», не заслуговують на увагу, оскільки в ухвалі про залишення зустрічної позовної заяви без руху чітко зазначено про необхідність сплати судового збору.

Більше того, пунктом 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, а тому на цей пункт відповідач послалась помилково.

Звільнення від сплати судового збору за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб передбачено пунктом 14 даної норми, однак дане положення на спірні правовідносини також не поширюється, оскільки дитина сторін не є дитиною, позбавленою батьківського піклування.

Слід також зазначити, що за положеннями сімейного законодавства усі питання життя та виховання малолітньої чи неповнолітньої дитини повинні вирішуватися батьками спільно, незалежно від проживання одного з них окремо від дитини, а відтак один з батьків не може на власний розсуд подавати позов в інтересах дитини, тим більше якщо такий позов виник зі спору щодо участі у вихованні дитини другого з батьків.

Отже ураховуючи, що відповідач ОСОБА_3 не усунула недоліки зустрічної позовної заяви у строк, встановлений судом, зустрічний позов вважається неподаним та підлягає поверненню, що передбачено нормами частини 2 статті 194 та частини 3 статті 185 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, підстави для прийняття відзиву на зустрічний позов, який надійшов від позивача 25.11.2019, також відсутні, у зв`язку з чим суд із застосуванням аналогії процесуального закону, а саме: частини 4 статті 183 ЦПК України, вбачає підстави для його повернення без розгляду.

Вирішуючи питання про прийняття наданих відповідачем письмових та інших доказів, суд констатує, що на порушення вимог пункту 6 частини 1 статті 183 ЦПК України у відзиві на позов відсутній перелік документів та інших доказів, що додавались до відзиву.

Водночас з урахуванням категорії даної справи та тієї обставини, що копії наданих відповідачем письмових та інших доказів надсилались позивачу, про що є докази у матеріалах справи, суд, керуючись завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі(частина 2 статті 2 ЦПК України), вбачає підстави для прийняття їх до розгляду.

У відзиві на позов відповідач просила призначити у справі судово-психологічну експертизу пославшись на те, що з`ясування психоемоційного стану дитини, індивідуально-психологічних особливостей сторін, ступеня прихильності дитини до кожного з батьків та інших питань потребує спеціальних знань у галузі психології.

16.03.2020 відповідач подала окреме клопотання про призначення судово-психологічної експертизи.

Вирішуючи дане клопотання, суд виходить з наступного.

За положеннями частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Стаття 105 цього Кодексу визначає випадки, коли призначення експертизи судом є обов`язковим, проте законом не передбачено обов`язкове призначення психологічної експертизи малолітньої особи, зокрема, на предмет її ставлення до батьків.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження заперечень проти позову відповідачем надано висновок за результатами психологічного дослідження дитини від 14.05.2018, складений психологом ОСОБА_6 .

Окрім того статтею 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який надає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Процедура складення такого письмового висновку передбачає проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини, на яку запрошуються батьки, між якими виник спір, та сама дитина з метою заслуховування її думки.

Більше того, за змістом положень статті 171 Сімейного кодексу України та статті 45 ЦПК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою судом з питання, яке є предметом розгляду даної справи.

Зважаючи на вищевикладене, ураховуючи відсутність згоди батька на проведення щодо дитини експертизи та виходячи із пріоритету інтересів дитини, обстеження якої в умовах експертної установи може негативно вплинути на її психоемоційний стан, суд дійшов до переконання, що істотні для справи обставини можуть бути з`ясовані і без проведення психологічної експертизи, а відтак клопотання про її призначення суд відхиляє як необґрунтоване.

На даний момент суд також не вбачає підстав для задоволення заяви представника відповідача про його участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, оскільки, як зазначав суд раніше, з урахування категорії, складності справи, обсягу та характеру доказів у справі явку позивача та/або його представника і відповідача та/або його представника слід визнати обов`язковою.

Незважаючи на те, що понад рік справа перебуває в провадженні Дарницького районного суду м. Києва, в її матеріалах справи відсутній письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору, у зв`язку з чим суд вбачає підстави для постановлення ухвали про його витребування.

Отже ураховуючи, що судом було здійснено усі необхідні та можливі дії для забезпечення правильного і с своєчасного розгляду справи по суті; а саме: визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу, визначено обставини справи, які підлягають встановленню, розглянуто усі заяви та клопотання сторін, існують підстави для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись статтями 2, 10, 53, 56, 183, 185, 194, 196, 197, 198, 200, 258, 260, 261КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зобов`язання брати участь у вихованні дитини та визначення умов участі батька у вихованні дитини визнати неподаною та повернути позивачеві.

Залишити без задоволення клопотання відповідача ОСОБА_3 про призначення судово-психологічної експертизи.

Відзив позивача ОСОБА_1 на зустрічний позов повернути без розгляду.

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про забезпечення його участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Визнати обов`язковою явку в судове засідання з розгляду справи по суті сторони позивача та сторони відповідача.

Витребувати від органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації передбачений статтею 19 Сімейного кодексу України письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Зобов`язати позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 ) та відповідача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , тел.. НОМЕР_2 ) у семиденний строк звернутися до органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації з письмовими заявами про призначення розгляду питання, яке є предметом позову, та надати усі необхідні для цього документи.

Закрити підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення умов участі батька у вихованні дитини та призначити справу до судового розгляду по суті на 18 листопада 2020 р. о 14-00 год. в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5-А каб. 122.

Ухвала в частині повернення зустрічної позовної заяви може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

В решті ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: