Справа № 645/8145/19
Провадження № 2/645/1065/20
24 вересня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Алтухової О.Ю.,
секретаря судових засідань - Волкової А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова за правилами заочного розгляду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування коштів,-
Позивач ОСОБА_1 в особі свого представника - ОСОБА_3 , яка діє на підставі ордеру про надання правової допомоги, звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд стягнути з відповідача сплачені за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 грошові кошти в сумі 330 000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 12.08.2016 року між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, який засвідчений приватним нотаріусом Маліковою О.К. за №1623. Згідно з даним договором відповідач ОСОБА_2 передає у власність, а позивач ОСОБА_1 , приймає у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 17,5 м2, загальною площею 32,4 м2, та сплачує за неї обумовлену суму в розмірі 421 588 гри. Вищезазначена квартира ОСОБА_2 належала на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Качур А.В., 29.03.2016 року, реєстраційний № 265. Пізніше позивач дізнався, що до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з незаконного володіння. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначав, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.06.2016 року було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у зв`язку з чим за ОСОБА_4 було визнано право власності в порядку спадкування за законом на квартиру після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з відомостями Реєстру нерухомого майна, ОСОБА_4 стало відомо, що на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , спірна квартира була зареєстрована за ОСОБА_1 ОСОБА_2 набула право власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2016 року, укладеним між нею та померлим ОСОБА_5 , майже через рік після його смерті, тобто вона незаконно набула право власності. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року по вищезазначеній справі визнано договір від 29.03.2016 року купівлі- продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , недійсним; витребувано з володіння ОСОБА_1 та зобов`язано його повернути на користь ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 ; визнано ОСОБА_1 добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 . Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на вищезазначене рішення суду до Апеляційного суду Харківської області. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справа Апеляційного суду Харківської області від 21.06.2017 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.02.2017 року залишено без змін. 11.09.2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ відкрито провадження за скаргою ОСОБА_1 .. Постановою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 13.11.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2017 року в частині задоволення позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Качур А.В., про витребування квартири із чужого незаконного володіння скасовано, ухвалено нове рішення. У задоволенні позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Качур А.В., про витребування з володіння ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , відмовлено. ОСОБА_1 рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.02.2017 року було визнано добросовісним набувачем. У зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з вимогою про відшкодування збитків до продавця майна в порядку ст.661 Цивільного кодексу України.
Ухвалою суду від 23 грудня 2019 року позовна заява залишена без руху. Позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви.
22 січня 2020 року недоліки позовної заяви усунуто.
14 лютого 2020 року на адресу суду надійшла інформація, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 17 лютого 2020 року провадження по справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, по справі призначено підготовче судове засідання.
Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача - адвокат Сисоєва К.М., у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення по суті позову, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Причини неявки відповідач суду не повідомила, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відзив не надала.
Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про її небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступного.
Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що 12.08.2016 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали договір купівлі продажу квартири відповідно до якого ОСОБА_2 передає у власність, а ОСОБА_1 приймає у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 17,5 кв.м., загальною площею 32,4 кв.м. Вищевказана квартира належить ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу.
Відповідно до п.3 вище вказаного договору продаж здійснено за суму 421 588,00 грн. Своїм підписом на цьому договорі продавець підтверджує факт повного розрахунку з ним, фінансових та матеріальних претензій в зв`язку з цим вона не має (а.с.43).
Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27.02.2017 року по цивільній справі №645/4220/16 зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання особи добросовісним набувачем та визнання права власності, третя особа: приватний нотаріус ХМНО Малікова Олена Костянтинівна, задоволено частково. Визнано ОСОБА_1 добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 . У задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_4 - задоволено. Визнано недійсним договір від 29.03.2016 р. купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Качур А.В. Витребувано з володіння ОСОБА_1 та зобов`язано ОСОБА_1 повернути на користь ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 . Вирішено питання про стягнення судових витрат (а.с.39-42).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21.06.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27.02.2017 року по справі №645/4220/16 залишено без змін (а.с.35-38).

Постановою Верховного Суду від 13.11.2019 року по цивільній справі №645/4220/16 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27.02.2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21.06.2017 року в частині задоволення позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Качур А.В., про витребування квартири із чужого незаконного володіння скасовано, ухвалено нове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Качур А.В., про витребування з володіння ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , відмовлено.

Згідно ч. 1 ст. 661 ЦК України у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.

Доказами, дослідженими у даній справі встановлено, що дійсно за рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27.02.2017 року з володіння ОСОБА_1 (покупця) на користь ОСОБА_4 (третя особа) було витребувано квартиру АДРЕСА_1 , внаслідок чого ОСОБА_2 (продавець) мала б відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, проте постановою суду касаційної інстанції від 13.11.2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про витребування з володіння ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, фактично спірна квартира у покупця за рішенням суду не вилучена, а тому і підстави для застосування положень ст. 661 ЦК України на даний час відсутні.

Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування коштів - відмовити.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.ст. 284, 285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Повний текст рішення складено 28 вересня 2020 року.

Суддя