Справа №201/5246/20
Провадження № 2/201/2349/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 вересня 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

04.06.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (а.с.№3-4).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 03.07.2020р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№14).

Позивачка в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 14.02.2014р. в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 54. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні стосунки між сторонами остаточно припинені. Причиною припинення стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, через що виникали постійні конфлікти. Намагання сторін зберегти сімейні стосунки не мали успіху. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з 2015р. Вважає, що родина розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Позивачка в судове засідання 23.09.2020р. не з,явилася, про дату розгляду справи судом була повідомлена належним чином (а.с. № 23). Суду 23.09.2020р. подала заяву про підтримання позовних вимог. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати та винести по справі заочне рішення, розглянути справу за її відсутності, призвіще, яке вона отримала у шлюбі, позивачка змінювати не виявила бажання. Також в цій заяві вона зазначила, що вони з відповідачем остаточно припинили шлюбні стосунки з грудня 2015р. (а.с.№28).

Відповідач в судові засідання по справі, які були призначені на 27.07.2020р. та 23.09.2020р., двічі поспіль не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за двома адресами: останньою адресою реєстрації, та адресою, яку ОСОБА_2 зазначив, як подальшу адресу своєї реєстрації, які були повідомлені суду ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 13). Про причини неявки в судові засідання відповідач суд не сповістив, заяв про відкладення розгляду справи не надав.

Суду повернулися конверти з судовими повістками, як на 27.07.2020р., так і на 23.09.2020р., які були надіслані відповідачу судом поштою, з відмітками «за закінченням терміну зберігання» (а.с.№16, 24, 25, 26).

Також, про дату судових засідань 27.07.2020р. та 23.09.2020р. відповідач повідомлявся шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» про виклик відповідача у судове засідання (а.с. №18,27).

Отже відповідач відповідно до ч.8, ч.11 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про дати розгляду справи і про причини неявки суд не сповістив, так само, як і не надав відзив на позовну заяву.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.02.2014р. в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 54 (а.с. № 5).

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. № 6).

Позивачка по тексту позову до суду зазначила, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, втрату почуття любові та поваги один до одного, що в подальшому призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по справі припинені, зі слів позивачки, з грудня 2015р. (тобто майже п,ять років назад), і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач не надав заперечень проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, її відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

Одночасно з винесенням рішення суду про розірвання шлюбу, суд не вирішує питання про зміну прізвища відповідачки у відповідності до положень ст.113 Сімейного Кодексу України, оскільки позивачка в заяві до суду від 23.09.2020р. зазначила, що призвіще, яке вона отримала у шлюбі, вона змінювати не бажає.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80коп.(а.с.№2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14.02.2014р. в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 54, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.