Номер провадження: 22-ц/813/6481/20
Номер справи місцевого суду: 523/4254/20
Головуючий у першій інстанції Мурманова І.М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

заявник- ОСОБА_1 ,

апелянт-Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 23 березня 2020 року у складі судді Мурманова І.М.,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони адміністратору електронної торгової системи «ProZorro.Продажі», Державному підприємству «Прозорро. Продажі», організаторам (оператором, електронним майданчикам) відкритих торгів (електронних аукціонів), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ «Дельта Банк», а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на організацію та /або проведення відкритих торгів (електронних аукціонів), а також оформлення їх результатів щодо лоту №GL3N011601 або іншого лоту, відносно продажу права вимоги за кредитним договором №2-608/ФКІП-07 від 28.12.2007 та договорами забезпечення (іпотеки, поруки), в тому числі (але не виключно): укладати і підписувати будь-які протоколи відкритих торгів (електронних аукціонів), договори (в тому числі: договори купівлі-продажу, договори відступлення права вимоги, тощо), проводити розрахунки (сплачувати платежі, приймати платежі) на підставі протоколів відкритих торгів (електронних аукціонів), приймати, оформлювати та передавати будь-які документи пов`язані з предметом торгів (електронних аукціонів).

Заява обґрунтована тим, що 28.12.2007 між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір за яким останній отримав кредит у розмірі 359800,00 грн., зі строком повернення до 28.12.2038. З метою забезпечення кредитних зобов`язань між кредитором та ОСОБА_1 28.12.2007 укладено договір поруки та договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 . Між ТОВ «Український промисловий банк» 30.06.2010 та ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», НБУ укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема й за кредитним договором від 28.12.2007. Так, заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.11.2014 у справі №523/8163/15-ц позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 431065, 46 грн. та судовий збір. В подальшому ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.02.2015 заочне рішення суду скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку та рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.06.2015 у справі № 523/8163/15-ц, позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь банку заборгованість по кредиту у загальному розмірі 320030, 00 грн. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29.09.2016 скасовано рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23.06.2015 у справі №523/8163/15-ц та у задоволені позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено. Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 08.05.2019 відкрито провадження у справі за касаційною скаргою ПАТ «Дельта Банк». Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.03.2020 у справі №523/17851/19 (яке не набрало законної сили), задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії та визнання договорів припиненими. Не зважаючи на наявність відкритого касаційного провадження та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10.03.2019, на електронний аукціон виставлено право вимоги за кредитним договором №2-608/ФКІП-07 від 28.12.2007, проведення аукціону призначено на 24.03.2020 о 09:59 год. Таким чином, вищезазначене свідчить про наявність обставин, які можуть призвести до відчуження прав вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до вирішення між сторонами спору відносно правомірності прийняття оспорюваного рішення щодо такого продажу. Заявник також зазначив, що у випадку відчуження іпотечного майна матиме місце порушення прав та інтересів інших осіб, оскільки спір про право станом на цей день не вирішено та справа перебуває в провадженні Верховного Суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 березня 2020 року заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено. Заборонено адміністратору електронної торгової системи «ProZorro.Продажі», Державному підприємству «Прозорро. Продажі», організаторам (оператором, електронним майданчикам) відкритих електронних торгів (електронних аукціонів), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ «Дельта Банк», а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на організацію/проведення відкритих електронних торгів (електронних аукціонів), а також оформлення їх результатів щодо лоту №GL3N011601 або іншого лоту, відносно продажу права вимоги за кредитним договором №2-608/ФКІП-07 від 28.12.2007 та договорами забезпечення (іпотеки, поруки), в тому числі: укладати і підписувати будь-які протоколи відкритих торгів (електронних аукціонів), договори, (в тому числі: договори купівлі-продажу, договори відступлення права вимоги, тощо), проводити розрахунки (сплачувати платежі, приймати платежі) на підставі протоколів відкритих торгів (електронних аукціонів), приймати, оформлювати та передавати будь-які документи пов`язані з предметом торгів (електронних аукціонів).

Не погодившись з ухвалою суду, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, в задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд оскаржувану ухвалу постановив в порушення ч.6 ст. 150 ЦПК України, відповідно до якої не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації. Судом фактично вжито заходів забезпечення позову відносно Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, заборонивши останньому вчиняти будь-які дії щодо оформлення результатів електронного аукціону (торгів) з продажу активів неплатоспроможних банків. Крім того, продаж прав вимоги за кредитними договорами не зачіпає права заявника і жодним чином не впливає на його права як боржника у зобов`язанні. У даних правовідносинах ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним, а його норми пріоритетними над іншими. Пунктом 7 ст.3 вказаного Закону визначено, що органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень. Взаємодія Фонду з Національним банком України та органами державної влади здійснюється в межах, визначених цим Законом, іншими актами законодавства. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається. Отже, суд безпідставно та всупереч прямій забороні задовольнив заяву про забезпечення позову без з`ясування обставин справи, без дотримання положень процесуального закону та норм ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

21.09.2020 від представника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за відсутністю заявника та її представника.

Апелянт в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 01.10.2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів, щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявник має намір звернутися з позовом про визнання протиправним рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження умов продажу права вимоги за кредитним договором на відкритих торгах, а тому потенційний продаж права вимоги за таким договором може вплинути на права та обов`язки позивача.

Апеляційний суд вважає, що зазначені висновки суду не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи.

Як зазначено вище, предметом позову, з яким позивач має намір звернутися до суду, є визнання протиправним рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження продажу права вимоги за кредитним договором на відкритих торгах.

Вжиття заходів забезпечення позову обумовлено ризиками, що можуть виникнути при виконанні рішення суду, в разі ухвалення такого на користь позивача.

Проте, позивачем не надано будь-яких доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Також позивачем не доведено, що забезпечення позову, є співмірним із позовними вимогами.

Вбачається, що рішення та дії Фонду щодо продажу права вимоги за кредитним договором безпосередньо стосуються здійснення апелянтом процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до положень статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Зокрема, на підставі положень вказаного Закону Фонд здійснює продаж права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Продаж права вимоги не є продажем майна, що є предметом іпотеки, а є уступкою права вимоги за зобов`язаннями, що належать ПАТ «Дельта Банк», новому кредитору в обсязі, що будуть існувати на момент вчинення дій із набуття останнім права вимоги, в результаті продажу права вимоги за кредитами до нового кредитора перейдуть права й обов`язки в тому обсязі, які має ПАТ «Дельта Банк»».

Продаж права вимоги за кредитним договором, як такий не впливає на реалізацію власником свого права власності на майно, в тому числі щодо володіння, користування та розпорядження майном, так як на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбувається відчуження права вимоги за кредитами, а не відчуження самого майна.

Заборона здійснювати продаж права вимоги за кредитом є обмеженням функцій Фонду як державного органу на здійснення покладених на нього Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обов`язків, оскільки саме Фонд наразі здійснює управління ПАТ «Дельта Банк» через уповноважену особу.

Відповідно до ч. 6 ст. 150 ЦПК України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Згідно з п.7 ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядженням (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Відтак, помилковими є висновок суду першої інстанції щодо забезпечення позовних вимог шляхом заборони адміністратору електронної торгової системи «ProZorro.Продажі», Державному підприємству «Прозорро.Продажі», організаторам (операторам, електронним майданчикам) відкритих торгів (електронних аукціонів), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПAT «Дельта Банк», а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на організацію та/або проведення відкритих торгів (електронних аукціонів), а також оформлення їх результатів щодо лоту №GL3N011601 або іншого лоту, відносно продажу права вимоги за кредитним договором №2-608/ФКІП-07 від 28.12.2007 та договорами забезпечення (іпотеки, поруки), в тому числі: укладати і підписувати будь-які протоколи відкритих торгів (електронних аукціонів), договори (в тому числі: договори купівлі-продажу, договори відступлення права вимоги, тощо), проводити розрахунки (сплачувати платежі, приймати платежі) на підставі протоколів відкритих торгів (електронних аукціонів), приймати, оформлювати та передавати будь-які документи, пов`язані з предметом торгів (електронних аукціонів).

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Враховуючи, що на час вирішення справи апеляційним судом заходи забезпечення позову скасовані, то питання по суті не вирішується.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України скасуванню.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 23 березня 2020 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 01.10.2020.

Головуючий:

Судді: