Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2020 Справа №607/2674/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Грицака Р.М. за участю секретаря Лобач І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання права власності на спадкове майно, зокрема на 9/22 частки житлового будинку, загальною площею 67,8 м2 із відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог зазначає, що вказаний будинок збудований в 1978 році і належав до суспільної групи господарств - колгоспного двору, головою якого був її дідо ОСОБА_9 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а членами відповідно ОСОБА_10 - дружина, 1925 року народження (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_11 - син, 1955 року народження (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_12 - дочка 1962 року народження (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_13 - дочка, 1967 року народження, ОСОБА_14 - внучка, 1982 року народження, ОСОБА_15 - внучка, 1985 року народження, ОСОБА_5 - дочка, 1958 року народження, ОСОБА_6 - внучка, 1980 року народження, ОСОБА_7 - внук, 1983 року народження, ОСОБА_8 - зять, 1966 року народження. Всі члени набули права спільної сумісної власності, а саме по 1/11 частки вказаного будинку. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її дядько ОСОБА_11 , після смерті якого за місцем його постійного проживання відкрилась спадщина на все належне йому майно, включаючи 1/11 частку у спірному будинковолодінні. За життя померлий заповіту не склав. Спадкоємці першої черги за законом: батько померлого - ОСОБА_9 та матір померлого - ОСОБА_10 постійно проживали із спадкодавцем на момент смерті, спадщину прийняли, вступивши у володіння та управління майном. Їх частки станови по 3/22 у кожного, частики інших членів колгоспного двору залишилися незмінні, а саме по 1/11 у кожного.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її дідусь ОСОБА_9 (власник 3/22 частки) після смерті якого спадщину прийняла ОСОБА_10 , внаслідок чого частка останньої у спірному будинковолодіння склала 3/11 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/22 в порядку спадкування після ОСОБА_11 + 3/22 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_16 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла її мати ОСОБА_12 (власник 1/11 частки) спадкоємцями після смерті якої були ОСОБА_10 (матір спадкодавця), ОСОБА_2 (чоловік спадкодавця) та ОСОБА_14 , ОСОБА_17 (дочки спадкодавця) кожен з яких отримав по 1/44.

Співвідношення часток стало наступним: ОСОБА_10 - 13/44 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/22 в порядку спадкування після ОСОБА_11 + 3/22 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9 + 1/44 в порядку спадкування після ОСОБА_12 ), ОСОБА_13 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_14 - 5/44 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/44 в порядку спадкування після ОСОБА_12 ), ОСОБА_15 - 5/44 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/44 в порядку спадкування після ОСОБА_12 ), ОСОБА_5 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_6 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_7 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_8 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_2 - 1/44 (в порядку спадкування після ОСОБА_12 ). Після смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (власниці 13/44 частки) внаслідок прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_18 , розмір її частки склав 9/22 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/44 в порядку спадкування після ОСОБА_12 + 13/44 в порядку спадкування після ОСОБА_10 ). Таким чином, спадкуванню підлягає 9/22 частки спірного домоволодіння.

З метою оформлення спадкових прав позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини за заповітом до Тернопільської районної державної нотаріальної контори. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачці відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на нерухоме майно. У справах останньої після смерті ОСОБА_10 заведена спадкова справа № 675/2012 рік. Після смерті ОСОБА_12 спадкова справа не заводилася. Враховуючи наведене просить визнати за нею право власності на 9/22 частки житлового будинку, загальною площею 67,8 м2 із відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з яких: 1/44 частки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ; 13/44 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ; 1/11 частки ОСОБА_1 як колишнього члена колгоспного двору.

Ухвалою суду від 16 березня 2020 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_19 в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подала суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, збільшенні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та представник Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явилися попередньо звернувшись до суду із заявами у яких просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавали.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до довідки виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 12 грудня 2019 року за №297 будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_2 станом на ІНФОРМАЦІЯ_8 є колгоспним двором головою якого був ОСОБА_9 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а членами відповідно ОСОБА_10 - дружина, 1925 року народження (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_11 - син, 1955 року народження (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_12 - дочка 1962 року народження (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_13 - дочка, 1967 року народження, ОСОБА_14 - внучка, 1982 року народження, ОСОБА_15 - внучка, 1985 року народження, ОСОБА_5 - дочка, 1958 року народження, ОСОБА_6 - внучка, 1980 року народження, ОСОБА_7 - внук, 1983 року народження, ОСОБА_8 - зять, 1966 року народження.

Як роз`яснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні (Постанова Пленуму Верховного суду України «про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року).

У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз`яснено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 видане повторно 18 серпня 2005 року.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру №60757692 від 01 липня 2020 року спадкова справа після смерті ОСОБА_11 не заводилася.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP 1963 року.

В силу вимог cт. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої, черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до вимог cт. 549 Цивільного кодексу Української PCP 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в правління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно статті 548 цього ж Кодексу прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 03 серпня 1961 року батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 є ОСОБА_9 та ОСОБА_20 .

У свідоцтві про народження померлого по батькові матері помилково зазначено як « ОСОБА_21 » замість правильного « ОСОБА_22 ». Відповідно до ст. 52 чинного на той час КпШС походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. При цьому, прізвище, ім`я та по батькові батька ОСОБА_11 у його свідоцтві про народження та свідоцтві про одруження батьків записано однаково правильно. Допущена описка не спростовує факту біологічного материнства ОСОБА_10 по відношенню до ОСОБА_11 , оскільки ОСОБА_11 народився у шлюбі, укладеному між ОСОБА_10 ю та ОСОБА_9 . Вказаний факт сторонами не спростований та не оспорюється.

Згідно довідки виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 20 грудня 2019 року за №299 станом на день смерті ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з ним постійно проживали по АДРЕСА_1 ОСОБА_9 (батько), ОСОБА_10 (мати), ОСОБА_12 (сестра), ОСОБА_14 (племінниця), ОСОБА_15 (племінниця), ОСОБА_2 (чоловік сестри).

Таким чином враховуючи вимоги діючого на час смерті ОСОБА_11 законодавства його батьки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прийняли спадщину, вступивши у володіння та управління майном. Після чого їх частки у спірному домоволодінні становили по 3/22 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/22 в порядку спадкування після ОСОБА_11 ) у кожного.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 видане 24 січня 2001 року.

Після його смерті за місцем його постійного проживання відкрилась спадщина на все належне йому майно, включаючи 3/22 частку у спірному майні (1/11 як члена колгоспного двору + 1/22 в порядку спадкування після ОСОБА_11 ). За життя померлий заповіту не склав.

У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 656/2005 рік після смерті ОСОБА_9 з якої вбачається, що ОСОБА_10 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом до складу якого входить право на земельну частку (пай) у колективному сільськогосподарському підприємстві «Стегниківське» села Стегниківці Тернопільського району Тернопільської області, розміром 3,92 укг без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлому ОСОБА_9 на підставі сертифікату ТР №003036, виданого Тернопільською райдержадміністрацією 20 лютого 1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 24 лютого 1996 року №176.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 виданого 25 грудня 1961 року ОСОБА_9 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_10 .

Відповідно до довідки виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 20 грудня 2019 року за №300 станом на день смерті ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з ним постійно проживали по АДРЕСА_1 ОСОБА_10 (дружина), ОСОБА_12 (дочка), ОСОБА_14 (внучка), ОСОБА_15 (внучка), ОСОБА_2 (чоловік дочки).

Із наданих Держаним нотаріальним архівом Тернопільської області матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_23 № 656/2005 року вбачається прийняття спадщини лише ОСОБА_10 .

Відтак спадкоємець першої черги за законом, яким є дружина - ОСОБА_10 , проживала із спадкодавцем на момент смерті, спадщину прийняла, вступивши у володіння та управління майном.

Таким чином, з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_9 та прийняття її ОСОБА_10 співвідношення часток було наступним: ОСОБА_10 - 3/11 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/22 в порядку спадкування після ОСОБА_11 + 3/22 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_24 ), ОСОБА_12 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_13 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_14 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_15 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_5 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_6 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_7 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_8 - 1/11 як члена колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , видане 28 вересня 2004 року.

Після її смерті за місцем її постійного проживання відкрилась спадщина на все належне їй майно, включаючи 1/11 як члена колгоспного двору. За життя померла заповіту не склала.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №60757829 від 01 липня 2020 року справа після смерті ОСОБА_12 не заводилася.

Правовідносини спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_12 регулюються Цивільним кодексом України, що набрав чинності з 01.01.2004 року.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1267 ЦК України передбачає рівність розмірів часток у спадщині спадкоємців за законом.

Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1269 УК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 виданого 10 липня 1961 року батьками ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , є ОСОБА_9 та ОСОБА_20 .

У свідоцтві про народження померлої по батькові матері помилково зазначено як « ОСОБА_21 » замість правильного « ОСОБА_22 ». Допущена описка не спростовує факту біологічного материнства ОСОБА_10 по відношенню до ОСОБА_25 , оскільки ОСОБА_25 народилася у шлюбі, укладеному між ОСОБА_10 ю та ОСОБА_9 . Вказаний факт сторонами не спростований та не оспорюється.

05 січня 1985 року ОСОБА_25 зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 про що Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_26 ».

У даному шлюбі народилися діти: ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_8 видане 01 вересня 1989 року) та ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_9 видане 16 жовтня 1985 року).

ОСОБА_27 у зв`язку із реєстрацією шлюбу із ОСОБА_29 27 листопада 2003 року змінила прізвище на « ОСОБА_30 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_10 видане повторно 30 липня 2008 року.

Також, ОСОБА_28 у зв`язку із реєстрацією шлюбу із ОСОБА_31 07 липня 2009 року змінила прізвище на « ОСОБА_32 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_11 видане 07 липня 2009 року.

Згідно довідки виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 20 грудня 2019 року за №301 станом на день смерті ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з нею постійно проживали по АДРЕСА_1 ОСОБА_10 (мати), ОСОБА_14 (дочка), ОСОБА_15 (дочка), ОСОБА_2 (чоловік), ОСОБА_33 (внук).

Оскільки, спадкоємці першої черги за законом: мати - ОСОБА_10 , чоловік - ОСОБА_2 , дочка - ОСОБА_14 , дочка - ОСОБА_15 проживали із спадкодавцем на момент смерті, тому спадщину прийняли, протягом встановленого ст. 1270 ЦК строку не заявили про відмову від прийняття спадщини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_12 (власниці 1/11 частки) внаслідок прийняття спадщини спадкоємцями першої черги за законом, зокрема матір`ю ОСОБА_10 , чоловіком ОСОБА_2 , дочками: ОСОБА_14 та ОСОБА_34 (тобто 1/11 : 4 = 1/44), співвідношення часток стало наступним: ОСОБА_10 - 13/44 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/22 в порядку спадкування після ОСОБА_11 + 3/22 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9 + 1/44 в порядку спадкування після ОСОБА_12 ), ОСОБА_14 - 5/44 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/44 в порядку спадкування після ОСОБА_12 ), ОСОБА_15 - 5/44 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/44 в порядку спадкування після ОСОБА_12 ), ОСОБА_13 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_5 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_6 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_7 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_8 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_2 - 1/44 (в порядку спадкування після ОСОБА_12 ).

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_12 видане 23 квітня 2012 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, включаючи 13/44 частки у спірному майні.

Тернопільською районною державною нотаріальною конторою за заявою ОСОБА_15 заведена спадкова справа №675/2012 рік після смерті ОСОБА_10 .

Із спадкової справи вбачається, що ОСОБА_10 28 вересня 2004 року склала заповіт на користь ОСОБА_15 згідно якого заповіла останній все належне їй майно.

Таким чином, з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_10 та прийняття її ОСОБА_1 співвідношення часток було наступним: ОСОБА_15 - 9/22 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/44 в порядку спадкування після ОСОБА_12 + 13/44 в порядку спадкування після ОСОБА_10 ), ОСОБА_14 - 5/44 (1/11 як члена колгоспного двору + 1/44 в порядку спадкування після ОСОБА_12 ), ОСОБА_13 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_5 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_6 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_7 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_8 - 1/11 як члена колгоспного двору, ОСОБА_2 - 1/44 (в порядку спадкування після ОСОБА_12 ).

З метою оформлення спадкових прав позивачка із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори.

27 січня 2020 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайною І.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №131/02-31 відповідно до якої під час розгляду документів поданих позивачем ОСОБА_1 для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинок АДРЕСА_1 , після смерті бабусі ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , матері ОСОБА_12 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , було встановлено, що відсутній правовстановлюючий документ на вказаний будинок, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та не проведена державна реєстрація права власності.

Разом з цим, державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Чопик І .Я. видані ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали спадкодавцеві ОСОБА_10 .

Згідно частини 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Виникнення права власності на будинки, споруди на дату побудови спірного житлового будинку та господарських будівель і споруд не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Крім цього, документом, що засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, господарських будівель та споруд вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам і свідчить про прийняття їх в експлуатацію є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до технічного паспорту виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 20 січня 2020 року житловий будинок АДРЕСА_1 складається із житлового будинку «А» (1978 року побудови) із прибудовою «а» (1978 року побудови), сходами («сх»), хліву «Б» (1978 року побудови), господарської будівлі «В» (1978 року побудови), підвалу «(В)Пд» (1978 року побудови), входу в підвал «ВхПд» (1978 року побудови), літньої кухні «Г» (1978 року побудови), хліву «Д» (1978 року побудови), господарської будівлі (1980 року побудови), навісу «З» (1980 року побудови), вбиральні «К» (1980 року побудови), вимощення «І», огорожі «1», огорожі «2», воріт з хвірткою «З», свердловини «4».

Як вбачається із довідки виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 22 січня 2020 року за №74 житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 01 січня 2013 року зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 31 липня 1989 року та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим номером 53. Державна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_10 в бюро не проведена.

По обліку Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_38 , ОСОБА_7 , ОСОБА_39 , що підтверджується довідкою від 21 січня 2020 року №70.

Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_12 є її дочка - ОСОБА_1 , дочка - ОСОБА_14 та чоловік - ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №60757829 від 01 липня 2020 року спадкова справа після смерті ОСОБА_12 не заводилася.

Факт прийняття спадщини перевірено по спільному проживанню із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виданою Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області №301 від 20 грудня 2019 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Також ОСОБА_1 в поряду спадкування за заповітом успадкувала належну її бабусі ОСОБА_10 13/44 частки спірного спадкового майна.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення.

Факт набуття ОСОБА_1 права власності на 9/22 частки спірного домоволодіння сторонами не оспорюється.

Враховуючи викладені вимоги законів та досліджені у судовому засіданні письмові докази суд дійшов висновку, що 1/44 частки спадкового майна належала ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ; 13/44 частки належала ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 та 1/11 частки належить ОСОБА_1 як колишньому члену колгоспного двору.

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом першої черги та спадкоємець за заповітом вчасно прийняла спадщину після смерті матері та бабусі, інші спадкоємці спадщину не прийняли, однак враховуючи, що позивач позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що право позивача слід захистити, шляхом визнання за позивачем права власності на 9/22 частки житлового будинку, загальною площею 67,8 м2 із відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з яких: 1/44 частки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ; 13/44 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ; 1/11 частки ОСОБА_1 як колишнього члена колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82, 89-90, 95, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 9/22 частки житлового будинку, загальною площею 67,8 м2 із відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з яких:

-1/44 частки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

-13/44 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

-1/11 частки ОСОБА_1 як колишнього члена колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог частиною 2 ст. 354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_13 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ - 04394846, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 43, с. Байківці, Тернопільський район, Тернопільська область, 47711.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_14 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_15 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_16 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , 1958 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_17 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_6 , 1980 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_18 , місце проживання: АДРЕСА_6 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 , 1983 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_19 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_8 , 1966 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_20 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду складено 22 вересня 2020 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак