Дата документу 18.09.2020 Справа № 554/5368/20
Провадження № 2/554/1723/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

18 вересня 2020 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Таран В.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - Пихтіна Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, скасування судових наказів та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у червні 2020 року звернувся до суду з позовом до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, скасування судових наказів та відшкодування моральної шкоди, в якому просив розірвати з 04 липня 2002 року Договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води між ОСОБА_1 та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» за адресою: АДРЕСА_1 ; розірвати з 20 листопада 2013 року Договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води між ОСОБА_1 та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» за адресою: АДРЕСА_2 ; скасувати всі судові накази стосовно стягнення з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованостей за послуги теплопостачання, включаючи індексацію інфляції, штрафні санкції та судові витрати сплачені заявником при подачі заяв до суду та судові витрати по справам; вказати відповідачу ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на недоліки в роботі та на неприпустимість стягнення коштів протизаконними засобами; стягнути з відповідача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на користь позивача ОСОБА_1 2000 гривень для компенсації моральної шкоди, завданої відповідачем незаконними діями протягом десяти років.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що на сьогоднішній день 15.06.2002 року, відповідно до записів в Єдиному реєстрі боржників за ОСОБА_1 рахується дві заборгованості за послуги теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . Виконавчі провадження відкриті Київським відділом державної виконавчої служби міста Полтави на підставі судових наказів, виданих Київським районним судом м.Полтави за позовами ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві власності позивачу.

05 травня 2001 року цивільний шлюб позивача було розірвано, а квартиру за адресою: АДРЕСА_1 він подарував бувшій цивільній дружині ОСОБА_2 , про що свідчить договір дарування від 04 липня 2002 року. З часу розірвання цивільного шлюбу (05 травня 2001 року) в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 позивач не мешкав жодного дня, 28 серпня 2002 року він одружився на іншій жінці.

З 05 травня 2001 року до 13 квітня 2005 року позивач мешкав в квартирі, яка належала його дружині за адресою: АДРЕСА_3 , а з 13 квітня 2005 року (дата придбання) до 20 листопада 2013 року (дата продажу) у квартирі придбаній в шлюбі, за адресою: АДРЕСА_2 .

З 24 жовтня 2013 року позивач офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_1 взагалі не вважає себе стороною будь-яких спорів з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», тому що не має з постачальником теплової енергії ніяких правовідносин.

Всі документи подавалися до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Незважаючи на це, протягом більше 10 років постачальник теплової енергії продовжує буквально тероризувати позивача, подаючи до судів позови.

В період з 2009 року на підставі заяв ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості ДАІ тричі арештовували автомобілі, після чого позивачу приходилось гасити заборгованості, які до нього не мають ніякого відношення. Також, в Альфа-Банку заарештований рахунок позивача за вимогою ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

Ухвалою суду від 17.06.2020 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідачем подано до суду відзив, в якому Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Вказав, що Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» надає послуги теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно довідки від 21.06.2011 року, виданої балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , який є власником особового рахунку, відкритого за вказаною адресою.

У зв`язку з тим, що протягом тривалого часу не забезпечувалася своєчасна та повна оплата за спожиті послуги теплопостачання за адресою АДРЕСА_1 , підприємство було вимушене звертатися щодо стягнення заборгованості в судовому порядку. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 15.03.2005 року в солідарному порядку на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за період з 01.12.1998 року по 01.07.2004 року в сумі 447,83 грн. та 51 грн. державного мита. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12.05.2010 року в солідарному порядку на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 стягнуто заборгованість за період з 01.08.2008 року по 01.03.2010 року в сумі 2961,75 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Судовим наказом Київського районного суду м.Полтави від 03.10.2011 року в солідарному порядку на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 стягнуто заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.03.2010 року по 01.07.2011 року з урахуванням індекса інфляції та 3% річних в сумі 2331,70 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Судовим наказом Київського районного суду м.Полтави від 21.02.2014 року в дольовому порядку на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 стягнуто заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.07.2011 року по 01.01.2014 року з урахуванням індекса інфляції та 3% річних в сумі 5440,52 грн., а також 121,80 грн. судового збору. 15.11.2014 року підприємством ОСОБА_1 було надано вичерпну інформацію щодо існування відносно нього перелічених судових рішень та роз`яснено порядок їх оскарження, яким позивач не скористався аж до 2020 року, дати звернення до Октябрського районного суду м.Полтави з даним позовом.

Зазначає, що інформацію про перехід права власності підприємство мало можливість отримати лише від споживачів послуг. На сьогодні власником особового рахунку НОМЕР_1 , відкритого за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , з якою 12.10.2017 року укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Власником особового рахунку НОМЕР_2 , відкритого за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 . Відповідні зміни щодо власника були внесені в 2015 році за зверненням ОСОБА_1 . Тому, підстави для задоволення позовних вимог про розірвання договорів - відсутні.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив вимоги задовольнити повністю з підстав зазначених у позовній заяві. Вказав, що про судові накази йому стало відомо в 2020 році, до Київського районного суду м.Полтави він не звертався із заявами про скасування цих судових наказів, з рішеннями судів він не згоден, але не оскаржував їх. Письмових договорів з відповідачем про надання послуг у нього не було. Мета розірвання договорів: щоб не було стягнень і судових наказів.

Представник відповідача - ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві. Вказала, що позивач знав ще в 2014 році про рішення судів, які він не оскаржував. Тому, рішення судів на сьогоднішній день є правомірними. Жодне із рішень Октябрським районним судом м.Полтави не виносилось, тому суд не може скасовувати судові накази. Вказаних ОСОБА_1 договорів не існує, тому розривати нічого. Просила відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи та не було спростовано ці обставини в ході судового розгляду, позивачу ОСОБА_1 на праві власності належали квартири за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 (а.с.5-6 -договір дарування; а.с.8-11 - договір купівлі-продажу; а.с.12-13 - витяг).

Позивач був побутовим споживачем послуг ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 15.03.2005 року в солідарному порядку на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за період з 01.12.1998 року по 01.07.2004 року в сумі 447,83 грн. та 51 грн. державного мита (а.с.48 - рішення суду).

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12.05.2010 року в солідарному порядку на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 стягнуто заборгованість за період з 01.08.2008 року по 01.03.2010 року в сумі 2961,75 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.49 - рішення суду).

Судовим наказом Київського районного суду м.Полтави від 03.10.2011 року в солідарному порядку на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 стягнуто заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.03.2010 року по 01.07.2011 року з урахуванням індекса інфляції та 3% річних в сумі 2331,70 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи(а.с.50 - судовий наказ).

Судовим наказом Київського районного суду м.Полтави від 21.02.2014 року в дольовому порядку на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 стягнуто заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.07.2011 року по 01.01.2014 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 5440,52 грин., а також 121,80 грн. судового збору (а.с.51 - судовий наказ).

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч.ч. 5 та 6 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Правила надання послуг з централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення; типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

Між сторонами були правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМ України від 21.07.2005 № 630, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМ України від 24 січня 2006 року № 45.

Узв`язку з несвоєчасною оплатою послуг ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», зокрема, з відповідача в судовому порядку була стягнута заборгованість за спожиту теплову енергію. Вищевказані рішення та судові накази набрали законної сили, не оскаржувалися та не були скасовані в передбаченому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його вимог не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 12.10.2017 року укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (а.с.56-57).

В матеріалах справи відсутні, і позивач не надав до суду жодного договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які ОСОБА_1 просить скасувати.

Суд вважає не обґрунтованими, не доведеними вимоги позивача про розірвання договорів про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, такими, що не підлягають задоволенню.

Положеннями частини 1 ст. 4, ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

По захист своїх порушених прав особа може звернутися до суду не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, правомірній вимозі відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства та встановлені обставини справи, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування всіх судових наказів, надання вказівок відповідачу на недоліки в роботі, у зв`язку з необґрунтованістю зазначених позовних вимог.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Оскільки, судом не встановлено фактів неправомірності дійПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», суд вважає відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,141,259,263-265,268 ЦПК України, ст.16 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, скасування судових наказів та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи:

позивач -ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ;

відповідач -Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», місцезнаходження: 36008, м.Полтава, вул.Комарова,2а, .

Повний текст судового рішення складено 23.09.2020 року.

Суддя: А.М.Чуванова