Справа № 159/3032/20
Провадження № 2/159/863/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області до ОСОБА_1 про повернення коштів, надміру виплачених за субсидією,

в с т а н о в и в:

Позивач 05.06.20 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом. Позовна заява надійшла до суду 24.06.20 р.. Позивач просить стягнути із відповідача на його користь суму надмірно виплачених коштів за призначеними субсидіями в розмірі 7 946 грн, 29 коп.. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у листопаді 2015 р. відповідач вперше звернулась до нього із заявою і відповідними документами про надання їй субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг. Покликаючись на п. п. 69, 78 Положення про порядок призначення житлових субсидій (далі - Положення), затвердженого Постановою КМ України від 21.10.95 р. № 848 (далі - Постанова), зазначає, що відповідачеві автоматично було призначено субсидію і на наступні 2016 - 2018 р. р. без звернення до нього. У травні 2018 р. у Постанову було внесено зміни в частині розрахунку житлової субсидії із включенням до складу домогосподарства і тих членів сім`ї, що зареєстровані на житловій площі, тому ним було проведено відповідну право роз`яснювальну роботу і рекомендовано отримувачам субсидій звернутись до нього для уточнення даних, що можуть вплинути на право подальшого отримання такої субсидії. Так як у складі сім`ї відповідача був член сім`ї, що не був зареєстрований разом з нею, то вона 19.07.18 р. повторно звернулась до нього із заявою для отримання субсидії. У декларації, бланк якої затверджено Наказом Мінсоцполітики України від 02.05.18 р. № 604, відповідач як заявниця зазначила, що жодних транспортних засобів, що були б зареєстрованими у встановленому законом порядку і з дати випуску яких минуло менше 5 р., що перебували б у власності або володінні осіб, які входять до складу домогосподарства, щодо якого надійшла заява про надання субсидії, незалежно від місця реєстрації таких осіб, немає. При цьому відповідач була ознайомлена з наслідками неподання повних чи подання неповних чи недостовірних даних про доходи, витрати, під розпис. Однак відповідач свідомо приховала відомості про т/з, що був у власності її чоловіка з 22.06.18 р., чим незаконно набула право на отримання субсидії в загальній сумі 8 946 грн, 29 коп.. Покликаючись на пп. 2 п. 14, абз. 4 п. 9 Положення, Закон України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат», Порядок обміну інформацією між Мінфіном та Мінсоцполітики від 15.01.18 р. № 5/33, зазначає, що у січні 2020 р. йому було доручено опрацювання відомостей IОЦ Мінсоцполітики і внаслідок проведеної верифікації субсидії отримано інформацію про відповідача. Тому 29.01.20 р. відповідач надала йому копію техпаспорта на мотоцикл, якому на момент звернення за субсидією було менше 5 р., та що був зареєстрований 22.06.18 р. за чоловіком відповідача - ОСОБА_2 .. Про цю обставину у декларації відповідача про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії від 19.07.18 р. зазначено не було. відповідачеві було проведено перерахунок субсидії за період з 01.07.18 р. по 30.04.19 р., про повідомлено особисто 07.02.20 р., надано термін до 25.03.20 р. для погашення боргу. Покликаючись на п. 13 Постанови, зазначає, що відповідач свою винуватість визнала та повернула до держбюджету частину боргу в сумі 1 000 грн. Проте у подальшому відповідач добровільно борг не погашає. Покликаючись на п. 127 Положення, п. п. 1, 2 Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіями, затвердженого наказом Мінпраці та соцполітики України від 29.12.17 р. № 39/283/90/5, ст. 1 166 ЦК України, просить позов задовольнити.

За ухвалою судді від 16.07.20 р. провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (письмового).

Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем отримано під розпис 23.07.20 р..

За ухвалою суду від 10.08.20 р., суд перейшов до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (усного).

05.08.20 р. відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, що надійшов до суду 06.08.20 р.. Відзив обґрунтований тим, що відповідач позову не визнає у повному обсязі, так як її чоловік тривалий час з нею спільно не проживав і не повідомив її про придбання мотоцикла. Про цю обставину їй стало відомо від представника позивача. Тому вважає, що така покупка її чоловіка не може бути підставою для виникнення у неї обов`язку повернення коштів, зазначених у позовній заяві. Покликаючись на Положення, зазначає, що позивач, маючи повноваження проводити перевірку наданих нею відомостей, до неї будь - яких претензій не пред`являв. Просить у задоволенні позову відмовити.

Копію відзиву на позовну заяву позивачем було отримано під розпис 06.08.20 р..

За станом на 21.08.20 р. позивач відповіді на відзив до суду не подав.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча позивач належно повідомлений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Відповідач у судовому засіданні позову не визнала, надала суду пояснення, аналогічні доводами відзиву на позовну заяву та суду додатково пояснила, що позов вона не визнає не з огляду на неправомірність вимог позивача, а з огляду на свій тяжкий матеріальний стан та відмову чоловіка допомогти матеріально у подальшому поверненні залишку суми боргу. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до повного задоволення.

Як зазначено у ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Та обставина, що відповідач листопаді 2015 р. зверталась до управління соцзахисту населення із заявою про призначення житлової субсидії за встановленою згідно з чинним законодавством формою, отримувала житлову субсидію до прийняття позивачем рішення про проведення її перерахунку, стверджується копіями рішень про призначення субсидії відповідачеві та рішенням про проведення перерахунку та повернення надміру виплаченої житлової субсидії, за яким загальна сума нарахованої та виплаченої субсидії, що підлягає поверненню визначена в розмірі 8 946 грн, 29 коп. (5 163 грн, 26 коп. за період з 01.10.18 р. по 31.01.19 р.; 3 783 грн, 03 коп. за період з 01.02.19 р. по 30.04.19 р.), відповідачем не оспорюється. Такі рішення позивача не оскаржені відповідачем.

19.07.18 р. відповідач подала позивачеві заяву про призначення житлової субсидії із декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулися зав призначенням житлової субсидії від 19.07.18 р., зазначивши, що ОСОБА_2 є її чоловіком, а у розділі IV декларації не вказала даних про наявність будь - яких т/з, що були б зареєстровані у встановленому порядку і з дати впуску яких минуло б менше 5 р. (крім мопеда), що перебувають у власності або володінні осіб, які входять до складу домогосподарства, а також членів сім`ї зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання).

Позивачем відповідач була повідомлена письмово про відшкодування коштів по переплаченим житловим субсидіями у загальній сумі 8 946 грн, 29 коп. листом № 176/2.26 від 04.02.20 р., що стверджується копією такого листа та відповідачем не оспорюється.

Та обставина, що відповідач добровільно сплатила частину боргу у загальному розмірі 1 000 грн за квитанціями від 24.02.20 р., 16.20.20 р., стверджується копіями таких квитанції та відповідачем також не оспорюється.

Як стверджується копією свідоцтва про реєстрацію т/з від 22.06.18 р., чоловік відповідача зареєстрував на своє ім`я у свою власність т/з - мотоцикл, 2017 р. випуску.

Вказана вище обставина відповідачем також не оспорюється.

Доводи відповідача у тій їх частині, що за своїм матеріальним станом вона не взмозі у короткотривалій перспективі погасити борг, судом не можуть бути розцінені як підстава до відмови у задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно до змісту ст. 1 212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Умови призначення і виплати житлової субсидії у спірний період визначено Положенням про порядок призначення житлових субсидій (далі - Положення), затвердженим Постановою КМ України від 21.10.95 р. N 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива».

За змістом п. п. 6, 8, 9 Положення у його редакції, чинній за станом на 19.07.18 р., житлова субсидія не призначається (у т. ч. на наступний період), якщо, серед іншого, будь - хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства має у своєму володінні транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопеда).

При цьому не враховуються транспортні засоби, одержані безоплатно.

Наявність (відсутність) у власності або володінні зазначених осіб транспортних засобів зазначається у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. Якщо право власності або володіння на транспортний засіб набуто під час отримання житлової субсидії, громадянин, якому призначено житлову субсидію, протягом 30 календарних днів зобов`язаний повідомити про це структурному підрозділу з питань соціального захисту населення незалежно від розміру вартості транспортного засобу;

Житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку).

Житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово - комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.

Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі, а також осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово - комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.

Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.

Відповідно до п. 13 Положення, для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява); декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація).

Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.

За змістом п. п. 16, 17 Положення громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема: настання умов, зазначених у підпунктах 2 і 4 п. 6 цього Положення.

Однак відповідач не повідомила вчасно позивача про те, що 22.06.18 р. її чоловіком придбано у власність вказаний вище мотоцикл.

У разі зміни складу зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім`ї члена домогосподарства подаються нові заява та декларація.

Доводи відповідача про те, що їй не було відомо про придбання її чоловіком цього мотоцикла з огляду на фактичне припинення шлюбних відносин з чоловіком та відсутність довірительних між ним стосунків, судом відкидаються як такі, що на увагу суду не заслуговують навіть попри ту обставину, що чоловік відповідача, дійсно, зареєстрований за іншою, відмінною від місця реєстрації відповідача адресою.

За змістом п. 9 Положення у нині чинній його редакції, призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

Тому позивачеві належить право вимоги за розглядуваним позовом.

Проаналізувавши доводи сторін та докази, що зібрані у справі, на їх обгрунтування, суд приходить до переконання про підставність вимог позивача та про повне задоволення позовних вимог.

З відповідача слід стягнути на користь позивача і суму судових витрат у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80 - 82, 89, 141, 209, 223, 263 - 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим Постановою КМ України від 21.10.95 р. N 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», у його редакції, чинній за станом на 19.07.18 р. та на даний час, ст. ст. 1 212, 1 166 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області 7 946 (сім тисяч дев"ятсот сорок шість) грн, 29 коп., як надмірно виплачені кошти за призначеними субсидіями, у т. ч.:

- кошти у сумі 4 663 (чотири тисячі шістсот шістдесят три) грн, 26 коп. - на рахунок НОМЕР_1 , Ковельське УК 24060300, код ЄДРПО 37788874;

- кошти у сумі 3 283 (три тисячі двісті вісімдесят три) грн., 03 коп. - на рахунок UА0078737, Мінсоцполітики України, код ЄДРПО 37567866.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області 2 102 (дві тисячі сто дві ) грн, судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач - управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської обл., юридична адреса: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Незалежності, 148, ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і. н. НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повний текст рішення суду складено 25.08.20 р..