ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/833/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Долі М.А.

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28.12.2005 у цивільній справі № 2-6518/05,

В С Т А Н О В И В:

31.07.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відстрочення виконання рішення суду.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що 28.12.2005 суд виніс рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі ј від доходу, починаючи з 05.12.2005 і до повноліття дитини; в нього є всі підстави стверджувати, що ОСОБА_4 не є його дитиною, а ОСОБА_2 проти його волі записала його батьком дитини, тому він звернувся до суду з позовом про виключення з актового запису про народження дитини даних про нього як батька ОСОБА_4 , засідання призначене на 11.01.2021 справа № 753/4526/20.; У 2019 році ОСОБА_2 звернулась до виконавчої служби Києво-Святошинського району з вимогою примусового стягнення з нього аліментів, у результаті чого були заблоковані його рахунки підприємця і він втратив таким чином свій бізнес, а на його майно було накладеного арешт, зараз він працює на посаді стрільця групи воєнізованої охорони ВЧ А2788 і сплачує ј свого доходу на чужу дитину; як тільки ОСОБА_2 дізналася, що він звернувся з даним позовом, вона звернулась до державного виконавця з вимогою прискорити процес примусового стягнення з нього аліментів шляхом продажу на аукціону належної йому на праві власності земельної ділянки. Його матеріальний стан не дозволяє швидко погасити заборгованість по аліментам, його середньомісячна зарплата складає близько 5 000 грн., а останні події з всесвітньою пандемією коронавірусу і пов`язаною з цим економічною кризою в Україні, не дозволяють йому знайти більш високооплачувану роботу. В разі задоволення його позову про виключення з актового запису відомостей про нього як про батька відпадуть підстави примусового виконання судового рішення у справі № 2-6518/05 і у зв`язку з чим вважає за можливе прийняти судом рішення про відстрочення виконання рішення про стягнення аліментів.

ОСОБА_1 в засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити пославшись на обставини вказані в ній, просив відстрочити виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва по справі № 2-6518/05 від 28.12.2005 до моменту прийняття рішення по справі № 753/4526/20.

Заінтересовані особи в засідання не прибули, хоча про день час та місце його проведення були повідомлені належним чином, причин своєї неявки суду не повідомили, а тому суд з`ясувавши думку ОСОБА_1 , розглянув заяву без їх участі.

Заслухавши ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що заява про відстрочення виконання рішення суду задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.12.2005 у справі № 2-6518/05, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 05.12.2005 і до повноліття сина - до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення суду набрало законної сили.

19.01.2018 у справі № 753/22943/17 вищевказане рішення ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.01.2018 було роз`яснено, що слід стягнути аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 05.12.2005 і до повноліття сина - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заборгованість ОСОБА_1 по аліментам станом на 01.07.2020 становить 141 760 грн. 90 коп., а піддягає сплаті виконавчий збір у розмірі 14 176 грн. 09 коп. та штраф на користь стягувача 70 880 грн. 45 коп., а всього 226 817 грн. 44 коп.

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа № 753/4526/20 за позовом ОСОБА_1 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини підготовче засідання якої призначене на 11.01.2021.

Згідно з ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, підставою для відстрочення виконання рішення суду є наявність перешкод та певних обставин, які унеможливлюють виконання рішення.

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

Оскільки виконання рішення якого просить відстрочити відповідач про аліменти на утримання неповнолітньої дитини, суд при вирішенні такої заяви враховує інтереси дитини.

Згідно із ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

ЄСПЛ вказує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v.UKRAINE, N 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Таким чином, норми чинного законодавства допускають відстрочення виконання рішення лише у виняткових випадках, натомість відповідачем не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 77, 78, 81 ЦПК України, які б давали підстави для відстрочення виконання рішення суду, а наведені відповідачем підстави, не є такими, що свідчать про їх винятковість.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи з принципів верховенства права, обов`язковості виконання судових рішень, відсутності виключних обставин для відстрочення виконання рішення, а також враховуючи, що відстрочення виконання рішення може вплинути на інтереси неповнолітнього ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви щодо відстрочення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 78, 81, 279, 435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28.12.2005 у цивільній справі № 2-6518/05 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Заставенко М.О

Повний текст ухвали складений 19.08.2020