Справа № 618/1400/19
Провадження № 2/618/26/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року Дворічанський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання - Рябенко Л. В., позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника третьої особи - органу опіки та піклування Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області Топчій О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Дворічна цивільну справу № 618/1400/19 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та визначення способу побачень, треті особи: служба у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, орган опіки та піклування Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та визначення способу побачень, треті особи: служба у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, орган опіки та піклування Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачів - ОСОБА_4 , який за життя перебував у шлюбі з відповідачкою по справі - ОСОБА_5 , який було розірвано 21 січня 2019 року. Від шлюбу вони мають дитину - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється онуком позивачів. За життя їх сина, дитина з 09 грудня 2009 року до 15 вересня 2017 року була зареєстрована в їхньому домоволодінні, розташованому в АДРЕСА_1 , часто перебувала у них в гостях, вони завжди піклувалися про здоров`я онука, його духовний і моральний розвиток, створювали належні умови для його природних здібностей. Однак після смерті ОСОБА_4 відповідачка з невідомих причин постійно чинить перешкоди у спілкуванні з онуком ОСОБА_6 та налаштовує його проти них. В зв`язку з цим позивачі спочатку були вимушені звернутися до органу опіки та піклування Дворічанської селищної ради Харківської області та служби у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, а потім до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та визначення способу побачень. Просили суд визначити наступний спосіб спілкування: кожну суботу місяця з 12 год 00 хв до 18 год 00 хв за місцем проживання позивачів, у тому числі з можливістю забирати дитину з навчального закладу та здійснювати прогулянки по селищу Дворічна, відвідувати заклади культури, враховуючи при цьому стан здоров`я та бажання дитини.

В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд їх задовольнити з підстав, викладених вище.

Відповідачка в підготовче та судове засідання не з`являлась, в поданій до суду заяві зазначила, що позовні вимоги визнає частково. Просила суд визначити позивачам час побачень з онуком не частіше ніж один раз на місяць, а також за його бажанням, без змоги брати його на час шкільних канікул. Окрім цього зауважила, що у її сина ОСОБА_6 є інші дід та баба, які також хочуть з ним спілкуватися та брати участь у його вихованні.

Представник органу опіки та піклування Дворічанської районної ради Харківської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог, викладених позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , просила їх задовольнити, зазначивши при цьому, що такий спосіб участі позивачів у вихованні їх онука Микити буде відповідати інтересам дитини.

Представник служби у справах дітей Дворічанської РДА Харківської області в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення вимог, викладених в заяві позивачів.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23 липня 1991 року, виданого Курилівською сільською радою Куп`янського району Харківської області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено актовий запис № 43, його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - позивачі у справі (а. с. 10).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 09 грудня 2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дворічанського районного управління юстиції Харківської області, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 43, батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а. с. 15).

Відповідно до рішення Дворічанського районного суду Харківської області у цивільній справі № 618/1364/18, шлюб, зареєстрований 07 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дворічанського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 22 між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , розірвано. Після розірвання шлюбу останній змінено прізвище на дошлюбне - ОСОБА_8 . (а. с. 13 - 14).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 11 липня 2019 року, виданим Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що складено відповідний актовий запис № 53 (а. с. 11).

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 4430 від 28 листопада 2019 року, виданої виконкомом Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована в АДРЕСА_1 і має наступний склад сім`ї: чоловік - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та син - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . (а. с. 12).

Згідно з довідкою-характеристикою № 4432 від 28 листопада 2019 року, виданою виконкомом Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . За місцем проживання характеризується позитивно(а. с. 16).

Згідно з довідкою-характеристикою № 4431 від 28 листопада 2019 року, виданою виконкомом Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 . За місцем проживання характеризується позитивно. (а. с. 17).

Відповідно до характеристики від 28 листопада 2019 року, наданої комунальним некомерційним підприємством «Дворічанська районна лікарня», ОСОБА_1 характеризується виключно позитивно.

Згідно з довідками від 28 листопада 2019 року, наданими комунальним некомерційним підприємством «Дворічанська районна лікарня», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, протягом останніх п`яти років за психіатричною допомогою не звертались (а. с. 19).

З акту обстеження матеріально-побутових умов вбачається, що родина ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживає в будинку облаштованому всім необхідним, має присадибну ділянку. Стосунки в сім`ї доброзичливі, дідусь та бабуся виявляють піклування до онука - ОСОБА_6 , дбають про його здоров`я, цікавляться успіхами у школі, створюють всі необхідні умови для перебування онука у родині. (а. с. 20).

З витягу з домової книги вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 09 грудня 2009 року був зареєстрований у домоволодінні АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації місця проживання - 15 липня 2017 року (а. с. 21).

Відповідно до висновку № 02-21/862 від 23 грудня 2019 року, орган опіки та піклування Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області вважає з доцільне призначити дні та години побачень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з їх малолітнім онуком ОСОБА_6 , так як вони мають право брати участь у вихованні свого онука, що забезпечить захист прав, законних інтересів та всебічний розвиток дитини (а. с. 37 -38).

Частина перша ст.16 ЦК України регламентує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідних положеннях Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, зазначено:

Статтею 3 вказаної Конвенції регламентовано, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно приписів Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст. 18 Конвенції «Про права дитини»).

Відповідно до ст. 27 Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Пунктом 54 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року (Заява N 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у Справі Olssonv. Sweden (N 2) від 27 листопада 1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).

Вимогами ст. 18 СК України передбачені способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права.

Згідно зі ст. 257 Сімейного кодексу України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми онуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки, чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання онуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

У відповідності до ч. 3 ст. 291 ЦК України фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право дитини включає, крім виховання батьками, право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, іншими родичами.

Згідно ст. 263 Сімейного кодексу України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Оскільки дід, баба, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав, щодо виховання онуків.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, питання щодо способів участі одного із батьків, баби та діда має вирішуватися судом не тільки з урахуванням інтересів кожного з них, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками, права на безперешкодне спілкування з бабою та дідом, що є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Одним із завдань Сімейного Кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст. 1). Виховання у колі сім`ї, як раз передбачає у повній сім`ї, тобто при участі усіх членів родини, як молодших, так і старших, і баби з дідом у тому числі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Згідно з ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Оцінюючи аргументи, викладені в позові, суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «РуїзТоріха проти Іспанії» (RuizToriya v. Spaine), рішення від 09.12.94, Серія A, N 303-A, параграф 29).

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Зважаючи на положення наведених норм сімейного законодавства, виходячи з балансу інтересів дитини і сторін справи, суд вважає, необхідним визначити порядок та спосіб участі у спілкуванні позивачів з їх онуком ОСОБА_6 , встановивши такий час: кожну першу та третю суботу місяця з 12 год 00 хв до 17 год 00 хв з можливістю залишатись з ночівлею за домовленістю сторін за місцем проживання баби та діда, другу та четверту неділю місяця з 12 год 00 хв до 16 год 00 хв, за місцем проживання позивачів, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі з можливістю забирати дитину з навчального закладу та здійснювати прогулянки селищем Дворічна, відвідувати заклади культури, враховуючи при цьому стан здоров`я та бажання дитини, відвідувати його в навчальному закладі під час проведення свят для учнів.

Такий порядок та спосіб участі позивачів у спілкуванні з малолітнім ОСОБА_6 максимально відповідатиме інтересам дитини.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 79, 80, 81, 89, 259, 264 - 265, 293 ЦПК України, ст. ст. 16, 291 ЦК України, ст. ст. 19, 159, 257, 263 СК України, Конвенціїєю ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , у спілкуванні з онуком - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вихованні та спілкуванні з онуком - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом побачень з ним кожну першу та третю суботу місяця з 12 год 00 хв до 17 год 00 хв з можливістю залишатись з ночівлею за домовленістю сторін за місцем проживання баби та діда, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , другу та четверту неділю місяця з 12 год 00 хв до 16 год 00 хв, за місцем проживання позивачів, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі з можливістю забирати дитину з навчального закладу та здійснювати прогулянки селищем Дворічна, відвідувати заклади культури, враховуючи при цьому стан здоров`я та бажання дитини, відвідувати його в навчальному закладі під час проведення свят для учнів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю. М. Гніздилов