РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1260/20

06 серпня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л. А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та матері, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, а також аліментів на утримання матері, що здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя мають трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 06.02.2020 року шлюб між ними було розірвано.

Неповнолітні діти на даний час проживають разом з нею за адресою реєстрації. Відповідач після розлучення залишив сім`ю та переїхав проживати до своїх батьків у с. Деражне, Костопільського району.

Зазначила, що відповідач участь в житті дітей приймає неохоче, кошти на їх утримання виділяє лише після постійних нагадувань, хоча є матеріально забезпеченим і має нерегулярний, однак пристойний дохід.

В зв`язку з тим, що на даний час вона не працює, оскільки зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею 3-х років, тому потребує утримання від колишнього чоловіка. Соціальна допомога, яку вона отримує від держави є недостатньою для забезпечення її та трьох дітей. Відповідач є працездатною та здоровою людиною, інших дітей на своєму утриманні не має, отже має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх дітей та на її утримання.

Ухвалою судді Костопільського районного суду від 15.06.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов.

До початку судового розгляду справи, а саме 02.07.2020 року відповідачем на адресу суду було подано відзив на позов, в якому він позовні вимоги визнав частково та зазначив, що вимога позивача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 3000 грн. є надто завищеною, оскільки така вимога є вищою ніж реальна його спроможність сплачувати такі суми. Зазначив, що на сьогоднішній день він перебуває у скрутному матеріальному становищі та немає змоги у повній мірі надавати фінансову підтримку дітям. Вже значний період часу він офіційно не працевлаштований та немає будь-якого доходу. Кошти він заробляє працюючи на будівництві, проте через події поширення на території України коронавірусу COVID - 19 з березня 2020 року він втратив роботу. Можливості виїхати на заробітки за кордон він немає через пандемію. Будь-якого рухомого чи нерухомого майна він немає. Зазначив, що він не заперечує стосовно стягнення з нього аліментів на утримання дітей, однак просить визначити їх у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць на кожну дитину.

Стосовно стягнення з нього аліментів на утримання колишньої дружини, яка зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 2000 грн., то він вважає таку суму необґрунтованою та такою, що не підтверджена належними та допустимими доказами, оскільки він на сьогоднішній день немає стабільного доходу, щоб забезпечити утримання колишньої дружини, в зв`язку з чим просить стягувати їх в розмірі 200 грн. на місяць.

Від позивача ОСОБА_1 до початку судового розгляду справи, а саме 07.07.2020 року на адресу суду поступила відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що відповідач сплачує кошти на утримання дітей, однак робить це після постійних прохань та нагадувань і не в тому розмірі, що було домовлено з ним раніше. Вважає, що виділити по 3000 грн. в місяць на кожну дитину це не надто обтяжлива для нього сума, оскільки всупереч його доводам про відсутність у нього заробітку він має стабільний дохід. Стосовно 200 грн., які відповідач готовий сплачувати на її утримання, як матері, що здійснює догляд за дитиною до досягнення трирічного віку, то ця сума є надто заниженою. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, у відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 липня 2020 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить 1859 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2318 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони з 09.11.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 06.02.2020 року було розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 21.06.2010 року Деражненською сільською радою Костопільського району Рівненської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 05.06.2013 року Деражненською сільською радою Костопільського району Рівненської області та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 13.10.2018 року Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. В свідоцтвах про народження дітей відповідач ОСОБА_2 записаний батьком.

Неповнолітні діти зареєстровані та проживають разом з матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї №1795, виданою 09.06.2020 року КП «Костопільське будинкоуправління». Батько дітей, відповідач по справі, проживає окремо від сім`ї.

Матір дітей ОСОБА_1 на сьогоднішній день ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_5 до досягнення нею 3-х річного віку.

Як вбачається з поданого відзиву на позовну заяву, відповідач не заперечує стосовно стягнення з нього аліментів на утримання дітей, однак просить визначити їх у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, оскільки на сьогоднішній день він офіційно не працевлаштований та немає будь-якого доходу, що підтверджується відповіддю на запит у електронному вигляді від 23.06.2020 року, виданою Головним управлінням ДПС у Рівненській області (відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків). Крім того, відповідач немає у власності будь-якого рухомого чи нерухомого майна, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №214128266 від 26.06.2020 року. Стосовно стягнення аліментів на утримання колишньої дружини, яка зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 2000 грн., то в цій частині відповідач заперечує, оскільки вказана позивачем сума є необґрунтованою та не підтверджена належними і допустимими доказами, в зв`язку з чим просить стягувати їх в розмірі 200 грн. на місяць.

Згідно ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує інтереси дітей, на користь яких стягуються аліменти, матеріальне становище відповідача, а також визначений законом прожитковий мінімум для дітей відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

В силу ст.ст.84 ч.ч.2, 4; 80 ч.1 цього Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Покликання позивача у позовній заяві та у відповіді на відзив на те, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання колишньої дружини в розмірі 2000 грн., суд рахує необґрунтованим, оскільки позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу в такому розмірі.

Також не підтверджені жодними належними доказами покликання позивача про те, що відповідач є матеріально забезпечений та має достатній заробіток, тому дані твердження не беруться судом до уваги.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на її утримання у розмірі 200 грн. щомісячно і до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 840 грн. 80 коп. судового збору.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279, 430 ЦПК України, керуючись ст. ст. 75, 80, 84, 180-183, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та матері, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_5 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1159 (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) грн., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1159 (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) грн. та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 929 (дев`ятсот двадцять дев`ять) грн. 50 коп., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня звернення до суду, а саме з 11 червня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_5 ) кошти на її утримання в розмірі 200 (двісті) грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня звернення до суду, а саме з 11 червня 2020 року і до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_4 ) в дохід держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_2 ), ІПН: НОМЕР_5 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (місце реєстрації АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання АДРЕСА_1 ), ІПН: НОМЕР_4 .

Повне рішення складено

07 серпня 2020 року

СуддяЛ. А. Грипіч