Справа № 2-649/10
Провадження № 4-с/331/24/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Світлицької В.М.,

при секретарі Рухловій М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії, бездіяльність старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Власенко Олександра Вікторовича та бездіяльність начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Овсюк Олени Андріївни, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 на дії, бездіяльність старшого державного виконавця Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Власенко О.В. та бездіяльність начальника Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Овсюк О.А., заінтересована особа ПАТ «ОТП Банк».

В обґрунтування скарги зазначає, що Жовтневий районний суд м. Запоріжжя прийняв заочне рішення від 26.01.2010 р. справа № 2-649/10 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішено стягнути солідарно з відповідачів 2 055 737,81 грн. та судові витрати. Постановою Запорізького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано в частині нього вищевказане заочне рішення. 20.05.2020 р. скаржнику стало відомо, що у відношенні нього у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно маються обтяження: № 9163391 та № 13458291. ОСОБА_1 не було відомо про вказані обтяження, підстави їх виникнення, постанови про відкриття виконавчих проваджень та постанов про арешти майна боржника та оголошення заборони на його відчуження він не отримував. 21.05.2020 р. поштою скаржник відправив на ім`я заінтересованої особи відповідну заяву про скасування вищевказаних обтяжень, відповідь за наслідками заяви не отримав, обтяження не скасовано. Посилаючись зазначені обставини, скаржник просить суд визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Власенко О.В. щодо не надсилання ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 33145003, щодо не надання ОСОБА_1 строку на добровільне виконання виконавчого документу у виконавчому провадженні № 33145003; визнати неправомірною дію старшого державного виконавця Власенко О.В. щодо накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 , ВП № 33145003; визнати неправомірною бездіяльність щодо не надсилання ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 46621788, щодо ненадання строку на добровільне виконання виконавчого документу у виконавчому провадженні № 46621788; визнати неправомірною дію щодо накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 , ВП № 46621788; визнати неправомірною бездіяльність начальника Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо не скасування обтяження: 9163391 та обтяження № 13458291; зобов`язати Соборний ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) скасувати обтяження: № 9163391 та № 13458291.

06.07.2020 року ухвалою судді було відкрито провадження за скаргою, розгляд скарги призначено в судове засідання; зобов`язано державного виконавця надати в судове засідання виконавче провадження № 33145003 та № 46621788.

14.08.2020 року від представника заінтересованої особи Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшов лист, в якому зазначено, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень було встановлено, що виконавчих листів по справі № 2-649/10 станом на 10.08.2020 р. на виконанні у Соборному ВДВС не перебуває.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, раніше надав суду заяву про розгляд скарги без нього та його представників, скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з тим, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, суд вважає за можливим розглянути скаргу за їх відсутності.

Суд, вивчивши скаргу та надані письмові докази, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 212365998 від 12.06.2020 р., на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № ВП 33145003 від 28.12.2012 р. Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ та постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № ВП 46621788 від 23.02.2015 р. Жовтневим ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції.

В матеріалах справи міститься копія постанови Запорізького апеляційного суду від 01 квітня 2020 року, якою заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2010 року в частині солідарного стягнення з поручителя ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 055 737,81 грн., судового збору у розмірі 1700,00 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи 120,00 грн. скасовано, ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні вказаних вимог ПАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

21.05.2020 року скаржник звернувся до Соборного відділу ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про скасування обтяжень нерухомого майна боржника.

27.07.2020 року начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мушкіну Є. надано відповідь, в якій зазначено, що згідно з інформацією, наданою Соборним ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), встановлено, що у відділі ДВС з 21.06.2012 по 25.10.2013 перебувало виконавче провадження № 33145003, з примусового виконання виконавчого листа № 2-649/2010 від 07.05.2012, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості у розмірі 2 055 737,81 грн. Виконавче провадження закінчено 25.10.2013 відповідно до ч. 10 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час прийняття рішення), у зв`язку з тим, що боржник працює на території Дніпропетровського районного відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Надати більш детальну інформацію по виконавчому провадженню відділ ДВС немає можливості, оскільки архівні документи, відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, знищені, у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Також, у відділі ДВС з 23.02.2015 по 08.04.2015 перебувало виконавче провадження № 46621788, з примусового виконання виконавчого листа № 2-649/2010 від 07.05.2012 р., виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» судового збору та витрат у розмірі 1700,00 грн. та 120,00 грн. Виконавче провадження закінчено 08.04.2015 відповідно до ч. 10 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час прийняття рішення), у зв`язку з тим, що боржник працює на території Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві. Надати більш детальну інформацію по виконавчому провадженню відділ ДВС немає можливості, оскільки архівні документи, відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, знищені, у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Згідно з листом Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11.08.2020 року № 64610/17-45-34, перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень було встановлено, що виконавчих листів по справі № 2-649/10 станом на 10.08.2020 р. на виконанні у Соборному ВДВС не перебуває.

Зважаючи на знищення матеріалів виконавчого провадження, суд позбавлений можливості дослідити обставини та дати належну правову оцінку діям державного виконавця щодо не надсилання постанов про відкриття виконавчих проваджень, не надання строку на добровільне виконання виконавчого документу у виконавчих провадженнях № 33145003 та № 46621788 та при прийнятті ним рішення про обтяження майна боржника, наявності чи відсутності підстав для його застосування.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За змістом статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв під час здійснення виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника.

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв під час здійснення виконавчих дій, передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії (або ліквідатору) у разі ліквідації боржника - юридичної особи; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону; 14) списання згідно із Законом України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Частиною першою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаний з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, закон визначав, що у разі закінчення виконавчого провадження та направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби арешт, накладений на майно боржника, не знімається.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що, що дії державного виконавця узгоджувалися з вимогами законодавства та вчинені ним у межах повноважень.

Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на день розгляду скарги) передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У ч. 2 цієї статті визначено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Вбачається, що законом передбачена процедура зняття арешту з майна в судовому порядку шляхом звернення до суду з відповідним позовом про зняття арешту з майна.

Крім того, матеріали виконавчих проваджень № 33145003 та № 46621788 знищені за закінченням терміну їх зберігання.

За таких обставин, також відсутні ознаки неправомірності щодо бездіяльності начальника Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 81, 258-261, 263-265, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії, бездіяльність старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Власенко Олександра Вікторовича та бездіяльність начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Овсюк Олени Андріївни, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.М. Світлицька