Дата документу 28.09.2020 Справа № 324/1276/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 324/1276/19 Головуючий у 1 інстанції Іванченко М.В.
Провадження №22ц/807/2425/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Крилової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 04 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання дій незаконними, зобов`язання виконати певні дії, стягнення моральної шкоди в порядку захисту прав споживачів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання дій незаконними, зобов`язання виконати певні дії, стягнення моральної шкоди в порядку захисту прав споживачів.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона є власницею житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою ОСОБА_1 зареєстрована та проживає. Як споживачу їй також особовий рахунок НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 зазначала, що 12 січня 2018 року представниками ПАТ «Запоріжгаз» при огляді комерційного ВОГ за її адресою було встановлено порушення Кодексу ГРМ, а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, лічильник працює в позаштатному режимі (повна зупинка лічильного механізму), про що було складено відповідний Акт про порушення №0000104 від 12 січня 2018 року. В той же день, працівниками ПАТ «Запоріжгаз» було демонтовано лічильник газу для проведення експертизи, про що було складено відповідний Акт №00002186. За результатами проведеної експертизи було складено Акт №0099 експертизи лічильника газу від 25 січня 2018 року, яким було встановлено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ не виявлено, повірочна пломба не порушена, відбитки тавра державного повірника відповідають встановленому зразку, позаштатний режим роботи ЗВТ, лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні.

Проте, 02 лютого 2018 року рішенням №238, комісія з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» вирішила акт про порушення №104 від 12 січня 2018 року задовольнити, у зв`язку з порушенням споживачем п.3.2 гл.2 розділу ХІ Кодексу ГРМ робота комерційного ВОГ в позаштатному режимі внаслідок чого витрати природного газу комерційним ВОГ не обліковуються або обліковуються некоректно. ПАТ «Запоріжгаз» було складено розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, вартість якого склала 9471,50 грн.

У подальшому позивач отримала розрахунок з вимогою сплатити вищезазначену суму, попереджено, що у разі не сплати її будинок буде відключений від газопостачання і ПАТ «Запоріжгаз» звернеться до суду з відповідною заявою про стягнення заборгованості.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2018 року, залишеному без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 06 березня 2019 року по справі №324/1679/18 (провадження №2/324/789/2018) у задоволенні позову ПАТ «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого газу відмовлено. В рішенні Пологівського районного суду Запорізької області зазначено, що оскільки АКТ №0099 експертизи лічильника газу від 25 січня 2018 був складений із порушенням вимог п.8 гл.10 розд. Х Кодексу ГРМ, то всі проведені ПАТ «Запоріжгаз» відповідно до п.11 гл.10 розд. Х Кодексу ГРМ відповідні подальші заходи, передбачені цим Кодексом, суд вважає незаконними.

Тривалий час працівники ПАТ «Запоріжгаз» намагалися припинити газопостачання за її адресою. Споживач ОСОБА_1 за три доби до відключення від системи газопостачання повідомлення про припинення газопостачання, відповідно до вимог п.1 гл.7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем не отримувала. Позивач отримала повідомлення про припинення розподілу природного газу, у якому було зазначено, що вона повинна сплатити заборгованість за природний газ у сумі 9471,50 грн., а у разі несплати боргу ПАТ «Запоріжгаз» буде змушено припинити розподіл природного газу 15 травня 2018 року.

Втім, вже 10 травня 2018 року за адресою позивача було припинено газопостачання, про що були складені відповідні акти. Того ж дня, ПАТ «Запоріжгаз» відновило газопостачання по причині повторного пуску, усно було повідомлено, що оскільки ПАТ «Запоріжгаз» не попередило ОСОБА_1 про припинення, вони не мали права цього робити.

12 травня 2018 року ОСОБА_1 отримала повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 10 травня 2018 року, в якому було зазначено, що станом на 10 травня 2018 року за особовим рахунком НОМЕР_1 існує заборгованість в сумі 3180,33 грн., яку потрібно сплатити до 10 червня 2018 року.

Втім, вже 31 травня 2018 року відповідачем було повторно припинено газопостачання (в акті підстава не зазначена) за адресою ОСОБА_1 .

Позивач зазначала, що акти про припинення газопостачання від 10 травня 2018 року та від 31 травня 2018 року не мають її підписів, або підпису органу місцевого самоврядування, тому вищевказані акти про припинення газопостачання складені з порушенням вимог чинного законодавства України. Також акти про припинення газопостачання не були направлені споживачу рекомендованим поштовим відправленням.

03 травня 2019 року позивач звернулася до відповідача з заявою про відновлення газопостачання. АТ «Запоріжгаз» відповіддю №69001.3-Лв-7851-0519 від 22 травня 2019 року повідомило, що відновлення газопостачання здійснюється оператором протягом п`яти календарних днів у сільській місцевості у відповідності до Кодексу газорозподільних систем, після усунення порушень за їх наявності і відшкодування оператору ГРМ його витрат на припинення та відновлення газопостачання.

11 червня 2019 року до відповідача була направлена претензія з проханням відновити газопостачання до будинку ОСОБА_1 та сплатити моральну шкоду. За письмовою відповіддю АТ «Запоріжгаз» вих.№69001.3-Лв-9779-0719 від 16 липня 2019 року знову було повідомлено, що відновлення газопостачання здійснюється оператором протягом п`яти календарних днів у сільській місцевості у відповідності до Кодексу газорозподільних систем, після усунення порушень за їх наявності і відшкодування оператору ГРМ його витрат на припинення та відновлення газопостачання, сплати вартості не облікованого природного газу.

На момент звернення до суду з цим позовом, відповідач не відновив газопостачання в будинку ОСОБА_1 . Незаконними діями АТ «Запоріжгаз», вчиненими з грубим порушенням умов законодавства, спричинило їй моральну шкоду, яка полягає у порушенні звичного укладу життя. Відсутність газопостачання не дає можливості реалізувати елементарні побутові потреби. Внаслідок протиправного відключення домоволодіння від газопостачання був порушений її звичайний устрій життя, вона була обмежена в приготуванні їжі, а для забезпечення себе теплом в зимовий період вимушена була переобладнати теплове обладнання.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просила суд: визнати незаконними дії ПАТ «Запоріжгаз» щодо нарахування їй вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 9471,50 грн.; зобов`язати «Запоріжгаз» зробити перерахунок за особистим рахунком № НОМЕР_1 споживачу шляхом виключення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 9471,50 грн.; визнати неправомірними дії «Запоріжгаз» щодо припинення газопостачання споживачу за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати «Запоріжгаз» відновити побутовому споживачу газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з «Запоріжгаз» «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 15000 грн.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 04 лютого 2020 року позов задоволено частково. Визнано незаконними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо нарахування ОСОБА_1 вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 9471,50 грн. Зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» зробити перерахунок за особистим рахунком № НОМЕР_1 споживачеві ОСОБА_1 шляхом виключення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 9471,50 грн. Зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» відновити побутовому споживачеві ОСОБА_1 газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання дій незаконними, зобов`язання виконати певні дії, стягнення моральної шкоди в порядку захисту прав споживачів в іншій частині відмовлено. Стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь держави судовий збір в сумі 2305,20 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання незаконними дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо нарахування ОСОБА_1 вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 9471,50 грн., зобов`язання зробити перерахунок та відновлення газопостачання, суд першої інстанції виходив з того, що припиняючи газопостачання до будинку позивача, відповідач керувався наявністю простроченої заборгованості у споживача по оплаті вартості необлікованого природного газу. Оскільки ця заборгованість не була сплачена споживачем, АТ «Запоріжгаз» звернулось з позовом до суду, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь донарахований необлікований об`єм природного газу і його вартості в сумі 9471,50 грн. Однак рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2018 року, яке набрало законної сили 06 березня 2019 року, у задоволенні позову було відмовлено, оскільки ОСОБА_1 була доведена відсутність порушення вимог Кодексу газорозподільних систем та відсутність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. АТ «Запоріжгаз», в свою чергу, не було доведено наявність заборгованості за газопостачання у споживача.

Залишаючи без задоволення вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» моральної шкоди, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано розрахунок, якими міркуваннями ОСОБА_1 керувалась, пред`являючи вимогу про стягнення з відповідача 15000 грн. моральної шкоди, а також не надано докази заподіяння моральної шкоди у зазначеному розмірі з боку відповідача.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» подали апеляційну скаргу.

В обґрунтування своєї скарги зазначають, що суд першої інстанції допустився припущення при оцінці тих чи інших факті і доказів. Оскаржуване рішення також суперечить правовій позиції як Запорізького апеляційного суду так і Верховного Суду, відповідно до якої у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною у додатку 11 до цього Кодексу. Твердження судом першої інстанції про те, що Акт експертизи лічильника газу від 8 гл. 10 розд. Х Кодексу ГРМ (а саме: не був підписаний всіма членами комісії) то всі проведені ПАТ «Запоріжгаз» відповідно до п. 11 гл. 10 розд. Х Кодексу ГРМ відповідні подальші заходи, передбачені цим Кодексом є незаконними, суперечить правовій позиції як Верховного Суду так і Запорізького апеляційного суду (постанова від 08 травня 2019 року справа № 321/1287//18; постанова від 14 травня 2019 року справа № 328/2469/18; постанова від 10 червня 2019 року справа № 324/1245/18), а саме: доводи споживача щодо відсутності в акті експертизи підпису одного з членів комісії, начальника управління в Запорізькій області АО «Правовий альянс», не впливають на висновки суду, оскільки акт експертизи лічильника підписано іншими членами комісії, що відповідає вимогам п 4 гл. 10 розд. Х Кодексу ГРМ.

Також, посилання суду першої інстанції на положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України, скаржник вважає безпідставними, оскільки предметом судового розгляду, згідно рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2018 року по справі № 324/1679/18, було стягнення вартості не облікованого природного газу, а не встановлення факту незаконності дій щодо нарахування вартості не облікованого природного газу та припинення розподілу природного газу. Таким чином, преюдиційне значення можуть мати лише ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які зазначені у резолютивній частині рішення. А тому, в силу ч. 7 ст. 82 ЦПК України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді справи № 324/1679/18 не є обов`язковою для суду, і факти (вимог) незаконності дій відповідача чи незаконності якихось актів підлягають доказуванню на загальних підставах.

Посилаючись на наведене, АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» просили суд скасувати рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 04 лютого 2020 року та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 3457,60 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 посилаючись на постанову Верховного Суду від 18 квітня 2018 року по справі № 753/1100014-ц (провадження № 61-11сво17), зазначає, що преюдиціальність обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення) не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду на їх дослідження і оцінку. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи. З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 вважає безпідставними. Крім того, саме припинення газопостачання на об`єкт споживача було здійснено з грубим порушенням вимог Кодексу газорозподільних систем. Так, 12 травня 2018 року позивач отримала повідомлення, у якому дата припинення газопостачання зазначена 15 травня 2018 року, проте припинення було проведено 31 травня 2018 року. Також вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо стягнення з неї судового збору вважає незаконними, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

25 серпня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшла пояснення АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» по відзиву на апеляційну скаргу. Зазначають, що при розгляді справи № 324/1679/18 Довідка про непридатність законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 3-0077-18 від 25 січня 2018 року, не була предметом доказування. Крім цього, предметом судового розгляду було стягнення вартості не облікованого природного газу, а не встановлення факту (обставин) незаконності дій щодо нарахування вартості не облікованого природного газу і припинення розподілу природного газу.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Колегія суддів враховує ціну позову, предмет позову, складність та прийшла висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на апеляційне провадження, колегія суддів вважає за можливе визнати цю справу малозначною. Колегією суддів досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, апеляційна скарга не містить доводів необґрунтованості рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди, а отже рішення суду в цій частині не переглядається.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів, судом першої інстанції встановлено, та не оскаржується учасниками справи наступні обставини.

ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем послуг з газопостачання згідно договору від 14 січня 2014 року, укладеним між нею та ПАТ «Запоріжгаз» (АТ «Запоріжгаз») (а.с. 11-14).

З повідомлення про припинення розподілу природного газу, яке надійшло на адресу ОСОБА_1 , вбачається, що ПАТ «Запоріжгаз» повідомило позивача про непогашену заборгованість, яка нарахована на підставі акту про порушення у сумі 9471,50 грн. У разі несплати боргу ПАТ «Запоріжгаз» буде змушено припинити розподіл природного газу 15 травня 2018 року (а.с. 24).

З акту про припинення та відключення газопостачання №б/н від 10 травня 2018 року та акту про встановлення охоронної пломби від 10 травня 2018 року вбачається, що газопостачання позивачу було відключено 10 травня 2018 року (а.с. 25, 26).

Того ж дня, ПАТ «Запоріжгаз» відновило газопостачання до будинку ОСОБА_1 , причиною зазначено повторний пуск, що підтверджується актом зняття охоронної пломби від 10 травня 2018 року (а.с. 27).

Повідомленням про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 10 травня 2018 року, яке надійшло ОСОБА_1 , позивача попереджено, що станом на 10 травня 2018 року за особовим рахунком НОМЕР_1 існує прострочена заборгованість в сумі -3180,33 грн. Якщо прострочена заборгованість не буде погашена в строк до 10 червня 2018 року, споживач зобов`язаний самостійно припинити споживання природного газу шляхом перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та надати безперешкодний доступ працівникам ПАТ «Запоріжгаз» для здійснення заходів з примусового припинення газопостачання (а.с. 28).

31 травня 2018 року ПАТ «Запоріжгаз» було повторно припинено газопостачання за адресою позивача, що підтверджується актом про припинення та відключення газопостачання №б/н від 31 травня 2018 року та актом встановлення охоронної пломби від 31 травня 2018 року (а.с. 39, 40).

Крім цього, рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2018 року по справі № 324/1679/18 відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого газу у сумі 9471,50 грн. (а.с. 15-20).

Вищезазначеним рішенням також встановлено, що 01 грудня 2017 року ПАТ «Запоріжгаз» в порядку надання послуг з розподілу природного газу ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було здійснено контрольне зняття показань комерційного вузла обліку газу на базі лічильника газу типу 4 ArmoGaz G4, заводський номер , за підсумками якого були відсутні зауваження. За наслідками контрольного зняття показань комерційного вузла обліку газу складено відомість.

12 січня 2018 року представниками ПАТ «Запоріжгаз» при огляді комерційного ВОГ ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено порушення Кодексу ГРМ, а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, лічильник працює в позаштатному режимі (повна зупинка лічильного механізму), про що було складено відповідний Акт про порушення №0000104 від 12 січня 2018 року, який був підписаний представниками ПАТ «Запоріжгаз» та відповідачем, будь-яких зауважень відповідачем в акті зазначено не було.

12 січня 2018 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» було демонтовано лічильник газу для проведення експертизи, про що було складено відповідний Акт №00002186, який був підписаний працівниками ПАТ «Запоріжгаз» та ОСОБА_1 , будь-яких зауважень щодо складання вказаного акту ОСОБА_1 в ньому не зазначила.

За результатами проведеної експертизи було складено Акт №0099 експертизи лічильника газу від 25 січня 2018 року, яким було встановлено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ не виявлено, повірочна пломба не порушена, відбитки тавра державного повірника відповідають встановленому зразку, позаштатний режим роботи ЗВТ, лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні.

Зазначено, що оскільки Акт №0099 експертизи лічильника газу від 25.01.2018 був складений із порушенням вимог п. 8 гл. 10 розд. X Кодексу ГРМ (а саме не був підписаний всіма членами комісії), то всі проведені ПАТ «Запоріжгаз» відповідно до п. 11 гл. 10 розд. X Кодексу ГРМ відповідні подальші заходи, передбачені цим Кодексом, суд вважає не законними. Також суд врахував, що відповідачем не було здійснено жодного порушення, зокрема, пошкодження пломб, втручання у роботу лічильника та інших умисних дій, які мали наслідком несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (порушення позаштатного режиму роботи лічильника, в наслідок чого витрата природного газу лічильником не обліковувалася). Зважаючи на те, що позивачем у даній справі не подано жодного доказу на підтвердження неправомірності дій відповідача, застосування до неї санкцій у вигляді стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного акту, передбачених розділом XI Кодексу газорозподільних систем, є незаконним і не справедливим.

Вищевказане рішення постановою Запорізького апеляційного суду від 06 березня 2019 року залишено без змін (а.с. 21-23).

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що припиняючи газопостачання до будинку ОСОБА_1 , ПАТ «Запоріжгаз» керувався наявністю простроченої заборгованості в сумі 9471,50 грн. у стягненні якої відмовлено рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2018 року і зв`язку з безпідставністю.

03 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про відновлення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 31).

Листом від 22 травня 2019 року АТ «Запоріжгаз» повідомило ОСОБА_1 , що відновлення газопостачання здійснюється оператором ГРМ протягом двох календарних днів у містах та протягом п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим звернення споживача про відновлення газопостачання та після усунення порушень і відшкодування витрат на припинення та відновлення газопостачання (а.с. 32).

11 червня 2019 року ОСОБА_1 направила відповідачу претензію з проханням відновити газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 33-34).

Листом від 16 липня 2019 року АТ «Запоріжгаз» повідомило ОСОБА_1 , що поновлення газопостачання до житла позивача можливе після оплати вартості необлікованого природного газу та відшкодування витрат з припинення та відновлення газопостачання. Також зазначило, що відмова у стягненні вартості необлікованого природного газу за рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 20.11.2018, яке постановою Запорізького апеляційного суду від 06.03.2019 залишено без змін, не є підставою для поновлення газопостачання, що було припинене на підставі підпункту 9 п. 1 гл. 7 розд. VI Кодексу ГРМ, а саме: оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ. До того ж, предметом позову, по якому Пологівським районним судом Запорізької області 20.11.2018 було винесене судове рішення, полягало у стягненні вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу, а не визнання нарахованої суми необлікованого природного газу незаконними. Враховуючи вищевикладене, вказаними судовими рішеннями не скасовувалась нарахована вартість необлікованого природного газу, що була нарахована у відповідності до правових норм Кодексу ГРМ (а.с. 35).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо незаконності вказаних дій АТ «Запоріжгаз».

Дослідивши доводи апеляційної скарги АТ «Запоріжгаз» в частині посилання на ч. 7 ст. 82 ЦПК України, якою встановлено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду, колегія судді зазначає наступне.

Так, в обґрунтування своєї позиції, скаржник зазначає, що відмова суду у задоволенні вимог ПАТ «Запоріжгаз» при розгляді справи № 324/1679/18 мотивована тим, що до суду позивачем не було надано іншого акту експертизи, складеного в порядку, передбаченому гл. 10 розд. Х Кодексу ГРМ, чи висновку експерта, складеного за результатами проведеної експертизи в порядку, передбаченому Законом України «Про судову експертизу», що дійсно є обставиною.

Проте, посилання АТ «Запоріжгаз» на довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 3-0077-18 від 25 січня 2018 року не можуть бути прийнятими колегією суддів, оскільки зазначена довідка не є належним доказом на підтвердження неправомірності дій ОСОБА_1 . Так, з зазначеної довідки можливо встановити лише факт визнання лічильнику газу G 4 Зав.№ непридатним з підстав перевищення допустимою відносної похибки вимірювання (а.с. 47).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у постанові Запорізького апеляційного суду від 06 березня 2019 року також встановлено, що відповідачем не було здійснено жодного порушення, зокрема, пошкодження пломб, втручання у роботу лічильника та інших умисних дій, які мали наслідком несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (порушення позаштатного режиму роботи лічильника, в наслідок чого витрата природного газу лічильником не обліковувалася), тому судом першої інстанції вірно зроблено висновок, що винних дій з боку відповідача здійснено та встановлено не було.

Отже, суд в оскаржуваному рішення обґрунтовано послався на ч. 4 ст. 82 ЦПК України, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

Крім того в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» в п.93 Суд зазначив, що Право на справедливий судовий розгляд, передбачене статтею 6 параграф 1 Конвенції (995 004), передбачає повагу до принципу верховенства права. Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.

При цьому, доводи апеляційної скарги АТ «Запоріжгаз» в частині посилання на правові позиції Верховного Суду, відповідно до яких відсутність в акті експертизи підпису одного з членів комісії не є підставою для визнання незаконними подальших заходів, проведених відповідно до п. 11 гл. 10 розд. Х Кодексу ГРМ, фактично зводяться до незгоди з висновками суддів у справі №324/1679/18.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» - залишити без задоволення.

Рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 04 лютого 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 28 вересня 2020 року.

Головуючий:

Судді: