Справа № 234/7949/20
Провадження № 2-к/234/5/20
Краматорський міський суд Донецької області у складі:
Головуючого - судді Нейло І.М.,
за участю секретарясудового засіданя Максимової В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Краматорськ Донецької області клопотання інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 14 жовтня 2019 року в частині стягнення держмита з ОСОБА_1 ,-
До Краматорського міського суду надійшло клопотання інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 14 жовтня 2019 року в частині стягнення держмита з ОСОБА_1 .
Клопотання призначено до розгляду в порядку ст. 467 ЦПК України.
В судовому засіданні боржник не заперечував проти клопотання.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.
Суддею встановлено, що згідно рішення суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 14.10.2019 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 стягнуто державне мито на користь держави у сумі 167 руб. 67 коп.
Зазначене рішення на території Республіки Білорусь набрало законної сили 30.10.2019 року.
Стягувачем до клопотання додано: належним чином завірену копію рішення, про примусове виконання якого порушено клопотання; офіційний документ про те, що рішення вступило в силу; докази про повідомлення іншої сторони про процес.
У відповідності до ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.
На даний час між Україною і Республікою Білорусь чинна Конвенція «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам», підписана країнами-учасницями СНД в м. Мінську 22.01.1993 та ратифікована Україною.
Відповідно до ч. 2 ст. 54 Мінської Конвенції, суд, який розглядає клопотання про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення, обмежується встановленням того, що передбачені цією Конвенцією умови додержано. У такому випадку суд постановляє рішення про примусове виконання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.
У відповідності до ч. 1 ст. 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.
Клопотання про визнання та виконання рішення іноземного суду подано у строк встановлений ст. 463 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 466 ЦПК України до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.
Визнання та виконання рішень, визначених у ст. 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.
Як вказує Пленум Верховного Суду України у п. 1 своєї Постанови від 24.12.1999 р. № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.
Згідно до ч. 6 ст. 467 ЦПК України, розглянувши подані документи, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.
Враховуючи те, що при розгляді клопотання про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду, не встановлені обставини, передбачені ст. 55 Мінської Конвенції та ст. 463 ЦПК України, які б перешкоджали виконанню рішення суду на території України, а також те, що при розгляді клопотання суд обмежується лише встановленням того, що передбачені Мінською Конвенцією умови додержано, суд вважає клопотання обґрунтованим, а вказане рішення в частині стягнення держмита з ОСОБА_1 таким, що підлягає примусовому виконанню на території України.
Згідно ч. 8 ст. 467 ЦПК України якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.
Так, рішенням суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 14 жовтня 2019 року з ОСОБА_1 стягнуто державне мито в дохід держави у розмірі 167 рублів 67 копійок.
Національним банком України станом на 07 серпня 2020 року встановлено офіційний курс гривні до білоруського рубля, а саме: 1 білоруський рубль - 11,3412 гривень, то сума складає 167,67 х11,3412 = 1901 гривень 57 копійок.
Отже, при виконання вказаного рішення на території України підлягає стягненню з ОСОБА_1 державне мито - 167 руб. 67 коп., що в гривневому еквіваленті становить 1901 гривень 57 копійок.
Згідно ч. 1 ст. 470 ЦПК України на підставі рішення іноземного суду та ухвали про надання дозволу на його примусове виконання, що набрала законної сили, суд видає виконавчий лист, який пред`являється для виконання в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст. 51-55 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993, ст. 462-467 ЦПК України, -
Клопотання інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь про надання дозволу на примусове виконання рішення Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь - задовольнити.
Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Гомельського району Гомельської області, Республіки Білорусь від 14.10.2019 року, відповідно до якого з ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий 06.04.2011 року Краматорським МВ УМВС Донецької області, Україна, іпн НОМЕР_2 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Краматорськ Донецької області, Україна, проживає АДРЕСА_1 , який не працює, стягнуто в дохід держави державне мито в сумі 167 руб.67 коп., що за курсом Національного банку України станом на 07.08.2020 року складає суму - 1901 гривня 57 копійок.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

На підставі рішення іноземного суду та ухвали про надання дозволу на його примусове виконання, що набрала законної сили, суд видає виконавчий лист, який надсилається для виконання в порядку, встановленому законом.

Суддя Краматорського

міського суду І.М.Нейло