справа № 274/5308/20
провадження № 2-о/0274/111/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.20 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Большакової Т.Б.,

секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.

за участю ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бердичеві цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просить видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців стосовно ОСОБА_2 та встановити наступні заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки: заборонити перебувати в місцях її проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися на 20 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб; заборонити особисто або через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_2 , переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

В обгрунтування вимог заявник вказує, що вона з листопада 2018 року по грудень 2019 року перебувала з заінтересованою особою у фактиних шлюбних відносинах. Увесь цей час проживали з їх малолітнім сином в будинку по АДРЕСА_2 , який належить її бабусі. Після того, як вона завагітніла у 2019 році відносили почали руйнуватися, виникали постійні конфлікти, ображання нецензурною лайкою, застосовував до заявника фізичну силу.

ОСОБА_2 регулярно приходив додому в стані алкогольного сп`яніння, застосовуючи до заявника фізичну силу, брудну лайку, погрожував фізичною розправою. Перебуваючи в агресивному стані цеглиною розбив вікно, тоді вона вперше викликала поліцію. В подальшому після кожного виклику поліції його поведінка ставала агресивнішою і жорстокішою. Обзивав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, трощив усе в будинку, застосовував до неї фізичну силу, стверджує, що покарання він уникне.

Заявниця вважає, що що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_2 щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я та здоров`я її малолітньої дитини є дуже високою, та оскільки раніше вжиті поліцією і судом заходи на поведінку ОСОБА_2 не вплинули, та не захистили її від насильства вона змушена звернутись до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала з підстав викладених в заяві, просила суд її вимоги задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення, яке розміщено на офіційному веб сайті Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що заявник та заінтересована особа перебували у фактичних шлюбних відносинах. Мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно довідки МК ВЖРЕП 7, виданої 03.08.2020 №1587, ОСОБА_1 проживає з малолітнім сином у будинку по АДРЕСА_1 . (а.с.9)

Заявник вказує в заяві на те, що з заінтересованою особою ОСОБА_2 напружені відносини, постійно виникають сварки, останній систематично вчиняє домашнє насильство відносно неї, з даного приводу заявник неодноразово зверталась з письмовими зверненнями до Бердичівського відділу поліції у 2019-2020 роках про прийняття мір відносно останнього, натомість останній не зважає на заходи вжиті поліцією та судом , переконана , що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства щодо неї ОСОБА_2 , а також вірогідність настання тяжких наслідків для здоров`я її та малолітньої дитини є високою, оскільки заходи, здійснені поліцією та судом не вплинули на поведінку ОСОБА_2 , позитивних наслідків у його поведінці не настало.

Згідно відповіді Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області на запит директора Бердичівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Ковальчук Н.В. встановлено, що працівниками відділу поліції відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 складено адміністративні протоколи: 23.09.2019 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; 20.07.2020 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП; 27.07.2020 - 18 протоколів за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та ч.2 ст.173-2 КУпАП, які направлено до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області. Окрім того, зазначено, що ОСОБА_2 поставлений на профілактичний облік з категорією «Сімейний насильник» в Бердичівському відділі поліції. (а.с.14)

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.09.2019 ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. (а.с.12)

В судовому засіданні допитано свідків зі сторони заявника: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які підтвердили обставини викладені в заяві ОСОБА_1 щодо агресивного характеру ОСОБА_2 та вчинення ним психологічного та фізичного насильства відносно ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_6 , мати заявниці пояснила, що постійні погрози ОСОБА_2 на грунті зради негативно впливають на самопочуття ОСОБА_1 .. Він переслідує її, обзиває нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою. Участі у вихованні дитини не приймає.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, вона була свідком того, як він розбивав вікна цеглинами.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що була свідком погроз та лайок ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 , яка будучи вагітною втікала від нього та ночувала у неї.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що заявник, як жертва домашнього насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Таким чином, суд дійшов висновку, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього психологічного насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту необхідно застосувати обмежувальний припис строком на шість місяців за адресою місця проживання заявника: АДРЕСА_1 .

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців відносно ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , якому визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , а саме:

- заборонити перебувати в місцях проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатися на відстань ближче 20 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб;

- заборонити особисто або через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя: Т.Б.Большакова