ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 вересня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/2657/20

Головуючий у першій інстанції Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/887/20

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Губар В.С.,

за участю секретаря Кривопиші Я.О.,

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

на заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2020 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 13 травня 2020 року, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

30.03.2020 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором без номера від 02.12.2010 у розмірі 17900 грн 09 коп., з яких: 10190 грн 33 коп. заборгованість за кредитом (що складається з поточної заборгованості - 20 грн 00 коп. і простроченої заборгованості - 10170 грн 33 коп.), 3360 грн 11 коп. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену кредитну заборгованість в порядку ст. 625 ЦК України, пеня - 3021 грн 07 коп. і штраф: 500 грн 00 коп. фіксована частина та 828 грн 58 коп. його процентна складова, а також відшкодувати судові витрати у розмірі 2102 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вказану заборгованість станом на 12.03.2020 позивачем нараховано внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за укладеним ними кредитним договором.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у сумі 10190 грн 33 коп., за відсотками, нарахованими на прострочений кредит в порядку ст. 625 ЦК України, у загальній сумі 3360 грн 11 коп. та відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 1454 грн 20 коп. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що наявність заборгованості відповідача позивачеві за кредитом та відсотками, нарахованими на прострочений кредит в порядку ст. 625 ЦК України, у вказаній сумі є доведеною, але позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди про розмір пені та штрафів, а тому суд визнав безпідставними вимоги в цій частині.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати вказане рішення в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені й штрафу та ухвалити рішення, яким задовольнити ці вимоги. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на підтвердження досягнення сторонами згоди щодо розміру і порядку нарахування пені та штрафів суду надано, окрім іншого, довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 30 днів пільгового періоду» від 09.12.2010, яка підписана відповідачем і яку суд не взяв до уваги. До того ж, заперечень щодо Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 не надано. Крім того, останній прийняв умови договору відповідно до ст. 640 ЦК України, оскільки він користувався кредитними коштами, сплачував заборгованість за кредитом, процентами й пеню, що підтверджено розрахунком спірної заборгованості та випискою про рух коштів по картковому рахунку відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

У справі встановлено таке.

02.12.2010 ОСОБА_1 подав до ПАТ КБ «ПриватБанк» анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У цій заяві зазначено, що ОСОБА_1 згоден з тим, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, що ОСОБА_1 ознайомився з цим договором до його укладення і згоден з його умовами. В цій заяві зазначено бажаний для нього кредитний ліміт за платіжною карткою «Універсальна»/GOLD - 500 грн 00 коп. (копія цієї анкети-заяви на арк. 29).

02.12.2010 ОСОБА_1 підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», згідно з якою банк надає йому кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на платіжну картку в обмін на обов`язок з повернення кредиту, сплати процентів за ставкою 3,0% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані в заяві та в Умовах і правилах строки. За несвоєчасне погашення заборгованості, згідно з цією довідкою, передбачено таку пеню: базова процентна ставка за договором - 30 + 1% від заборгованості і штраф у розмірі 500 грн 00 коп. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій (копія цієї довідки на арк. 30).

Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, що затверджені наказом ПАТ КБ «ПриватБанк» від 06.03.2010 № СП-2010-256, не містить підпису ОСОБА_1 (копії цього витягу на арк. 31-54, 55-56).

Згідно з наданим позивачем до суду І інстанції розрахунком, станом на 12.03.2020 ОСОБА_1 має перед АТ КБ «ПриватБанк» кредитну заборгованість у загальному розмірі 17900 грн 09 коп., з яких: 10190 грн 33 коп. заборгованість за кредитом, що складається з поточної заборгованості за кредитом - 20 грн 00 коп. і заборгованості за простроченим кредитом - 10170 грн 33 коп., заборгованості за відсотками за простроченим кредитом - 3360 грн 11 коп., 3021 грн 07 коп. - пеня і штраф: 500 грн 00 коп. фіксована частина та 828 грн 58 коп. його процентна складова (арк. 8-18). З цього розрахунку вбачається, що позивач, визначаючи розмір кредитної заборгованості відповідача, нараховував проценти за користування кредитом з 01.04.2015 по 31.05.2015 у розмірі 43,2% на місяць, з 01.06.2015 по 22.10.2018 3,6% на місяць, з 23.10.2018 по 12.03.2020 3,5% на місяць, тобто у більшому розмірі, ніж обумовлено сторонами у довідці про умови кредитування від 02.12.2010. Цим же розрахунком і випискою по рахунку відповідача (арк. 19-26) підтверджується, що останній на погашення кредитної заборгованості в період з 01.04.2015 по 12.03.2020 сплатив кошти у загальній сумі 29735 грн 81 коп., які позивачем спрямовано на погашення не тільки кредиту, а й неправомірно завищених відсотків за користування кредитом.

Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, та обставини справи, суд доходить таких висновків.

Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Стаття 638 ЦК України приписує, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Пункт 2 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на момент виникнення і тривання спірних правовідносин, приписує, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема про тип відсоткової ставки, суму, на яку кредит може бути виданий, і орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту.

Зазначені вище вимоги законодавства до форми та змісту кредитного договору сторонами виконано. Отже його умови має виконувати не тільки відповідач, а й позивач.

В силу ст.ст. 549 ч. ч. 1, 2 і 625 ч. 1 ЦК України розмір процентів за прострочення погашення кредиту та неустойок є похідним від розміру простроченого кредиту та кількості часу прострочення його сплати.

Так як АТ КБ «ПриватБанк» спрямовувало сплачені ОСОБА_1 в період з 01.04.2015 по 12.03.2020 на погашення кредитної заборгованості кошти на погашення не тільки кредиту, а й неправомірно завищених відсотків за користування кредитом, то апеляційний суд не може констатувати, що розмір заборгованості відповідача у визначеній позивачем сумі і за кредитом - 10170 грн 33 коп., і за процентами за користування кредитом в порядку ст. 625 ЦК України - 3360 грн 11 коп., і всіх неустойок позивачем обчислено у відповідності з умовами укладеного сторонами договору.

З викладеного випливає, що суду не надано допустимих доказів, що підтверджують вимоги апеляційної скарги.

Рішення місцевого суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом та відсотками у сумі 13550 грн 44 коп. не оскаржується і суд не встановив підстав для його перегляду в цій частині у порядку ч. 4 ст. 367 ЦПК України.

З викладеного випливає, що рішення суду І інстанції підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: