Провадження № 22-ц/4808/418/20
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І.П.
Суддя-доповідач Фединяк
У Х В А Л А

14 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Фединяка Василя Дмитровича перевіривши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до приватного підприємства «Олійник М.І.» про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та господарськими будівлями визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 через електронний суд подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому постановив незаконне рішення.

Перевіривши матеріали апеляційної скагри, приходжу висновку про повернення ОСОБА_2 цієї скарги з огляду на таке.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (частина четверта статті 60 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Як вбачається із матеріалів апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів, згідно довіреності від 23 липня 2015 року ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 представляти її інтереси в суді. Вказана довіреність посвідчена директором ЖЕО «Житло-Сервіс» Вінтонів А.С.

За змістом ч. 2 ст. 62 ЦПК України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Відповідно вимог ч.4 ст. 245 ЦК України довіреність може бути посвідчена посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання на одержання заробітної плати, стипендії, пенсії, аліментів, інших платежів та поштової кореспонденції (поштових переказів, посилок тощо)

Таким чином, посвідчена директором ЖЕО «Житло-Сервіс» Вінтонів А.С. довіреність від ОСОБА_1 на представництво її інтересів в суді ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. 62 ЦПК України та є нікчемною.

Отже, апеляційна скарга в інтересах ОСОБА_1 подана ОСОБА_2 , який не має процесуальної дієздатності, підписана особою, яка не має права її підписувати.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відтак, ОСОБА_2 не надав документів передбачених вимогами ч.1 ст.62 ЦПК України на підтвердження його повноважень подавати та підписувати апеляційну скаргу від імені позивача ОСОБА_1 , тому згідно з п.1 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Роз`яснити, що згідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 357, 381 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу подану ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2020 року повернути заявнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Суддя: В.Д.Фединяк