Справа № 333/3850/20
Провадження № 2-н/331/460/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши заяву Концерну «Міські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті послуг з постачання гарячої води та централізованого опалення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник Концерн «МТМ» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті послуг з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 14 923,40 грн., а також сплаченого судового збору у розмірі 210,20 грн.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до відомостей викладених у заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по сплаті послуг з постачання гарячої води та централізованого опалення за період з 01.10.2017 року по 31.03.2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

На запит суду з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надійшла відповідь, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 12.07.1978 р. по теперішній час.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів не розглядаючи обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього кодексу.

Питання відмови у видачі судового наказу регулюється статтею 165 ЦПК України, зокрема, відповідно до п. 8 ч. 1 вказаної статті суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що боржник не зареєстрований за адресою, яка зазначена у заяві про видачу судового наказу, як адреса надання послуг, заявником не надано суду жодних доказів того, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165, 166, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Концерну «Міські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті послуг з постачання гарячої води та централізованого опалення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя В.М. Світлицька