Справа № 570/4753/18
Номер провадження 2/570/83/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

представників позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Михайлова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення коштів сплачених за комунальні послуги в порядку регресу, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 р. представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася в Рівненький районний суд із позовом до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та просить із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог вх.1250 від 28.01.2019 р. (а.с.76) стягнути на користь позивачки ОСОБА_1 фактично понесені витрати на оплату комунальних послуг з електропостачання: з ОСОБА_4 1038,31 грн., з ОСОБА_5 1038,31 грн., ОСОБА_6 450,65 грн., ОСОБА_7 1038,31 грн., ОСОБА_7 1038,31 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначає, що позивачці ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 . Разом із власником відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов та Довідки про склад сім`ї, у житловому будинку проживають: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невістка ОСОБА_7 , 1984 р.н., син невістки ОСОБА_9 , 2009 р.н., внук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З листопада 2015 р. позивач наручно надавала відповідачу ОСОБА_4 по 250 грн. щомісяця на оплату послуг з постачання електроенергії, проте той платив по 5 грн., внаслідок чого виникла заборгованість та відключили електроенергію. Вказані відомості відображені у списку платежів та підтверджуються багаторазовими претензіями від електропостачальника ПАТ «Рівнеобленерго». Відключення електроенергії відбулося 15.05.2017 р. Актом паспортизації та пломбування обліку побутового споживача 28.12.2017 р.

Внаслідок неправомірних дій відповідача позивач фактично півроку проживала без електроенергії.

На численні пропозиції солідарно сплачувати по рахункам відповідачі категорично відмовляються нести витрати на оплату житлово-комунальних послуг за електроенергію, окрім ОСОБА_2 .

Позивач є особою похилого віку, отримує пенсію 1790 грн. Часто хворіє та потребує додаткових коштів на лікування. Тому не може із своєї мізерної пенсії щомісячно нести витрати на комунальні платежі за всю сім`ю.

З метою досудового врегулювання спору відповідачам було відправлено претензію, яку вони отримали, однак жодних відшкодувань не здійснили.

Враховуючи обставини фактичного не проживання ОСОБА_6 за місцем реєстрації у зв`язку з перебуванням на строковій службі у Збройних силах України, то сума сплачених коштів ОСОБА_1 становить 859,22 грн., розподіляється в рівних частках на 6 осіб, котрі відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов та Довідки про склад сім`ї фактично проживають у житловому будинку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Тобто сума коштів сплачених позивачем на оплату послуг електроенергії до червня 2018 р. становить 3154,61 грн. та ділиться в рівних частинах на 7 осіб, котрі відповідно проживали у будинку і становить по 450 грн. з кожного мешканця будинку.

Сумам сплачених коштів за період з червня 2018 р. по 31 грудня 2018 р. становить 3525,96 грн. та ділиться в рівних частинах на 6 осіб, котрі відповідно проживали у будинку і становить по 587,66 грн. з кожного мешканця (а.с.76).

Тобто кожен мешканець будинку, окрім ОСОБА_6 , повинен відшкодувати витрати на оплату послуг електроенергії по 1038,31 грн.

Ухвалою суду від 18.10.2018 р. позовну залишено без руху.

Ухвалою суду від 26.11.2018 р. прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Згідно з відзивом на позовну заяву вх..3283 від 06.03.2019 р. (а.с.110) представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Михайлов В.О. вказує, що позов є необґрунтованим, та не підлягає до задоволення.

Відповідач є інвалідом ІІ групи, учасник бойових дій, афганець, проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , який належить на праві власності його матері ОСОБА_1 .

Між позивачем ОСОБА_1 та ПрАТ «Рівнеобленерго» укладено договір про користування електричною енергією на підставі якого присвоєний особовий рахунок споживача електричної енергії №256198156.

За спірний період з листопада 2015 р. і до того за послуги електропостачання сплачував відповідач ОСОБА_4 , у якого до цього часу наявні усі абонентські книжки за електроенергію з чеками про оплату.

Позивач надає суду недостовірні відомості щодо виникнення заборгованості за спожиту електроенергію, зокрема зазначає про заборгованість, яка виникла з листопада 2015 р. (другий абзац на звороті а.с.1) і той факт, що позивачка надавала наручно грошові кошти відповідачу для сплати за спожиту електроенергію.

Згідно з інформацією, яка наявна у відповідача та підтверджується належними доказами (рахунками для оплати спожитої електроенергії за спірний період) до 21.11.2016 р. позивач та її дочка ОСОБА_2 не сплачували за спожиту електроенергію взагалі. Грошові кошти сплачував за комунальні послуги (не тільки за електроенергію) виключно ОСОБА_4 .

До жовтня 2016 р. по особовому рахунку № НОМЕР_1 значилася виключно переплата, про що свідчать рахунки, які надаються до відзиву. Зокрема за листопад 2015 р. переплата становила 489 грн., за грудень 2015 501 грн., за лютий 2016 р. 270 грн., за березень 2016 р. 185 грн., за квітень 2016 р. 113 грн., за травень 2016 р. 17 грн., за липень 2016 р. 73 грн., за вересень 2016 р. до оплати значилося 91 грн., за жовтень 2016 р. до оплати 265 грн.

В жовтні 2016 р. за ініціативи власника будинку ОСОБА_1 ПАТ «Рівнегаз» було відключено житловий будинок від постачання газу і позивач разом зі своєю дочкою ОСОБА_2 почали користуватися електроприладами для обігріву двох кімнат, в яких вони проживають.

Вказані обставини підтверджені рішенням Рівненського районного суду Рівненської області у справі №570/4936/16-ц від 27.06.2018 р.

Фактично з жовтня 2016 р. почала зростати заборгованість за спожиту електроенергію, яка становила 2344,81 грн., внаслідок постійного використання електроприладів для обігріву (конвекторів) з боку позивачки.

У зв`язку з цим ПрАТ «Рівнеобленерго» здійснило відключення житлового будинку від електропостачання 15.05.2017 р.

Щодо фактичних та підтверджених оплат за спожиту електроенергію позивачкою необхідно зазначити, що перші оплати були здійснені тільки 21.11.2016 р. в сумі 20 грн. та 35 грн., у 2017 р. проплати були здійснені у січні 160 грн., лютому 244 грн., березні 130 грн. та листопаді 2344 грн. У 2018 р. здійснено позивачем такі проплати лютий 200 грн., липень 500 грн., вересень 611 грн.

Відповідач ОСОБА_4 є учасником бойових дій та в силу ст.. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» користується пільгами та має 75-процентну знижку плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання, що також не враховано позивачкою при здійсненні обчислень сум, які вона наводить у своїх розрахунках витрат, які підлягають стягненню.

Згідно з відповіддю на відзив а.с. 142 представник позивача ОСОБА_2 вказує, що предметом спору є фактично понесені витрати на оплату житлово-комунальних послуг за електроенергію у період з 01.10.2016 р. по 01.01.2019 р. та підтверджено доказами квитанціями та фіскальними чеками де чітко відображений платник, сума понесених витрат, отримувач ПрАТ «Рівнеобленерго». Відповідач помилково визначив спірний період з листопада 2015 р. Позивачем не заперечується відсутність ОСОБА_6 з травня 2018 р. внаслідок призову на військову службу та з врахуванням вказаних обставин розраховано позовні вимоги до цього відповідача.

Надані відповідачем на підтвердження власних заперечень рахунки за електроенергію не є в розумінні вимог законодавства розрахунковими документами, що підтверджують здійснений платіж. Вказаний документ є лише підтвердженням наданих постачальником послуг, що потребують оплати.

Виходячи з нормативно-правових актів пільга відповідача поширюється на його непрацездатну матір ОСОБА_1 . Окрім цього, згідно Акту на відключення газу від 04.10.2016 р. газопостачання відключено на підставі самовільно демонтованого котла сином відповідачем ОСОБА_4 та підключено 26.10.2016 р. за ініціативи власника позивача.

Представники позивачки в судовому засіданні позов підтримали з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 28.01.2019 а.с. 76. Крім того, представник позивача ОСОБА_2 вказує, що є деякі одиничні квитанції по оплаті за послуги відповідачем ОСОБА_4 , однак ним не надано контррозрахунку по заявлених позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просять відмовити у їх задоволенні. Крім того, відповідач ОСОБА_4 пояснює, що він та члени його сім`ї користуються пільгою у розмірі 75% знижки плати за комунальні послуги, чого не враховано позивачкою при обчисленні сум, які на її думку підлягають до стягнення. Звертає увагу суду, що усі абонентські книжки по оплаті за надані послуги знаходяться в нього, бо він регулярно здійснює оплату за надані послуги. Крім того, позивачка і її донька ОСОБА_2 знову допускають заборгованість по сплаті за комунальні послуги.

Інші відповідачі в судове засідання не з`явилися, судом було вжито належних заходів щодо їх повідомлення про час, місце та дату розгляду справи. Правом на подачу відзиву до суду не скористалися.

Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши докази по справі суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що позивачка ОСОБА_1 є власником будинковолодіння АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою проживають позивачка ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , що сторонами не заперечується та підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

Як вбачається з рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27.06.2018 р. у справі №570/4936/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення з будинку без надання іншого жилого приміщення судом було встановлено, що за заявами позивачки, копії яких знаходяться в матеріалах справи, в будинку були відключені газопостачання, стаціонарний телефон, електроенергія, про що складено акти відключення, які містять підпис позивачки. В подальшому з ініціативи відповідача, за його заявами і клопотаннями газопостачання і електроенергія в будинку відновлені.

З пояснень відповідача ОСОБА_4 та в обґрунтуванні відповіді на відзив представника позивачки (а.с.142) від 19.03.2018 р. у цивільній справі №570/4753/18 містяться посилання на вказані обставини, які мали місце в жовтні 2016 р., та саме тоді почала утворюватися заборгованість за послуги електропостачання у зв`язку з використанням позивачкою та ОСОБА_2 електрообігрівачів, що підтверджується рахунками за електроенергію, поданими відповідачем ОСОБА_4 та дослідженими в судовому засіданні оригіналами квитанцій на оплату за надані послуги електропостачання (а.с.113-123), які знаходяться у відповідача ОСОБА_4 . Про користування електрообігрівачами у вказаний період зазначала і сама ОСОБА_2 у вступному слові як представник позивача.

Зазначена сума коштів була понесена позивачкою з врахуванням необхідності опалення будинку для проживання позивачки і її доньки. Однак позивачкою не доведено, що саме такою є вартість опалення будинку для його збереження, а не для обігріву будинку до стану, придатного для проживання. Ці поняття не є тотожними. Будь-яких доказів того, якою є сума витрат, необхідних саме для опалення будинку саме з метою його збереження, а не проживання, позивачкою не надано. Водночас, згідно положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Зважаючи на наведене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, як того вимагає ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, які складаються з витрат по сплату судового збору, відносяться на рахунок позивачки.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення коштів сплачених за комунальні послуги в порядку регресу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 21.09.2020 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.