Справа № 599/455/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2020 р.

Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого суду судді Іваницького О.Р.

при секретарі Сеньківській З.І.

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Ковба В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зборові справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди в сумі по 500000 грн. в її користь та в користь неповнолітніх дитей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зв`язку зі смертю чоловіка та батька ОСОБА_4 який загинув внаслідок нещасного групового випадку на виробництві.

Позивач посилається на те, що 14 вересня 2000 року між нею та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_3

24 червня 2015 року внаслідок нещасного випадку на виробництві на ВП «Тернопільська дистанція колії» ДТГО «Львівська залізниця, на перегоні Зборів-Золочів, 1390 км. 5-тий пікет, непарна колія, поблизу зупиночного пункту «Плугів» її чоловік ОСОБА_4 загинув. Загиблий працював оператором дефектоскопного візка ВП «Тернопільська дистанція колія».

Даний факт засвідчено Актом № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (Форма Н-1) та Актом проведення спеціального розслідувані нещасного випадку (Форма Н-5) від 05 жовтня 2015 р., які містять, серед іншого відомості щодо вини відповідача у смертельному травмуванні чоловіка.

Відповідно до розділу 4 (п.2) Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5, однією з причин настання нещасного випадку є те, що «не в повному обсязі забезпечення виконання підлеглими робітниками правил і інструкції з охорони праці, чим не в повній мірі дотримано вимоги п.4.20 посадової інструкції бригадиром з поточного утримання колії та штучних споруд бригади по виконанню невідкладних робіт ВП «Тернопільська дистанція колія» від 25.03.2015 р.

Аналогічні висновки комісії з розслідування нещасного випадку вказано у розділі 10 Акту № 1 про нещасний випадок, пов`язаного з виробництвом (Форма Н-1), згідно якого ОСОБА_4 вчасно не зняв з колії дефектоскопний візок, чим порушив вимоги п.3.4 «Інструкції з охорони праці №9 для оператора дефекттоскопного візка», в.о бригадир колії ОСОБА_5 не в повному обсязі забезпечив виконання підлеглими робітниками правил і інструкції з охорони праці, чим не дотримався вимог п.4.20 посадової інструкції бригадира з поточного утримання колії та штучних споруд бригади по виконанню невідкладних робіт.

У зв`язку із смертю ОСОБА_4 їм заподіяна моральна шкода, що полягала у передчасній втраті близького родича, члена сім`ї, який був для позивачів улюбленим чоловіком та батьком. Передчасна втрата спричиняє для них душевні страждання, переживання, розпач, непоправну втрату життєвих зв`язків із близькою людиною та ряд інших, які тривають протягом тривалого часу, в зв`язку з чим їм заподіяна моральна шкода в розмірі по 500 000 грн. кожному.

ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зіслалася на обставини викладені в позові.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що ОСОБА_4 працюючи у структурному підрозділі оператором дефектоскопного візка ВП «Тернопільська дистанція колія» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» 24 червня 2015 р. був смертельно травмований, внаслідок наїзду електропоїзда під час виконання ним трудових обов`язків. Зазначають, що в постанові Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995, з подальшими змінами та доповненнями, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що суди при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язково повинні з`ясовувати наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні, тобто обов`язок відшкодовувати моральну шкоду покладається лише на винних осіб. Також зазначає, що позивач не вказав якими саме неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно цю шкоду зі сторони саме відповідача, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір та якими доказами це підтверджується. Крім цього не відповідає дійсності твердження позивачки що Залізниця не надала жодних грошових виплат для соціальної підтримки сім`ї потерпілого з огляду на те, що у 2016, 2017 та 2018 pоках залізницею надавалась матеріальна допомога членам сім`ї потерпілого ОСОБА_4 , що підтверджується відповідними документами. Просять в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні обставини викладені в запереченні підтримав.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що 14 вересня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_3

24 червня 2015 року внаслідок нещасного випадку на виробництві на ВП «Тернопільська дистанція колії» ДТГО «Львівська залізниця, на перегоні Зборів-Золочів, 1390 км. 5-тий пікет, непарна колія, поблизу зупиночного пункту «Плугів» ОСОБА_4 загинув. Загиблий працював оператором дефектоскопного візка ВП «Тернопільська дистанція колія». Даний факт встановлено Актом № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (Форма Н-1) та Актом проведення спеціального розслідувані нещасного випадку (Форма Н-5) від 05 жовтня 2015 р.

Відповідно до розділу 4 (п.2) Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5, однією з причин настання нещасного випадку є те, що «не в повному обсязі забезпечення виконання підлеглими робітниками правил і інструкції з охорони праці, чим не в повній мірі дотримано вимоги п.4.20 посадової інструкції бригадиром з поточного утримання колії та штучних споруд бригади по виконанню невідкладних робіт ВП «Тернопільська дистанція колія» від 25.03.2015 р.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Крім цього, згідно ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Також відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Так, щодо обставин заподіяння шкоди, то слід вказати про те, що смерть чоловіка та батька позивачів внаслідок нещасного випадку на виробництві, підтверджено вказаними вище доказами, як факт заподіяння смерті потерпілому під час виконання трудових обов`язків, так і, зокрема, вину відповідача у спричиненні такої шкоди, а також спричинення такої внаслідок джерела підвищеної небезпеки.

Також, слід врахувати і те, що батько та чоловік позивачів загинув у молодому віці в 38 роки. З дружиною у шлюбі ОСОБА_4 прожив майже п`ятнадцять років. У позивачки, яка стала вдовою та у загиблого у шлюбі народилось двоє дітей яким на даний час 16 та 13 років. Подружжя поєднували тісні, близькі, сімейні стосунки, також загиблий був годувальником у сім`ї. Відповідно втрата чоловіка, батька її дітей завдає позивачці (дружині загиблого) непоправної втрати та різку зміну у її особистому житті, життєвих планах, спричиняє глибокий та тривалий душевний біль та страждання, а також змушує докладати значних додаткових зусиль для зміни свого життєвого ритму, організації свого та життя дітей.

Діти ж, які стали напівсиротами втративши одного з батьків, втратили можливість у дитячому та юнацькому віці отримати допомогу та підтримку від батька, належне виховання, матеріальну допомогу, що відновлені у будь-який спосіб бути не можуть. Крім цього, вони втратили і можливість тривалого життєвого зв`язку з одним із батьків протягом свого майбутнього життя. Вказане не може не впливати на їх подальше як дитяче та юнацьке, так і доросле життя.

Таким чином враховуючи дані обставини суд вважає, що позивачам смертю їх чоловіка та батька внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки заподіяна моральна шкода розмір якої слід визначити по 250 000 грн на кожну особу.

Керуючись ст.ст. 12, 81,259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1216,1217, 1268 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_1 ) моральну шкоду в розмірі 250 000 (двісті пятдесять тисяч) гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_1 ) моральну шкоду в розмірі 250 000 (двісті пятдесять тисяч) гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає АДРЕСА_1 ) моральну шкоду в розмірі 250 000 (двісті пятдесять тисяч гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в користь держави судовий збір в розмірі 2500 грн.

Відповідач Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», , знаходиться за адресою м.Київ -150, вул.Єжи Гедройца,5.

Рішення може бути оскаржено до Тернопільської апеляційного суду через Зборівський районний суд протягом 30 днів.

Повний текст рішення складено 24 вересня 2020 року.

Суддя Зборівського

районного суду Іваницький О.Р