Справа №295/225/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира , в складі:

Головуючого-судді Чішман Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

позивача та його представника ОСОБА_1 , представників відповідача ОСОБА_2 - Круківської С. , ОСОБА_4 , яка одночасно є представником ОСОБА_5 , відповідача ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , треті особи Житомирська міська рада, ОСОБА_5 про визнання порядку користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 ; виділити в користування позивача земельну ділянку площею, яка відповідає ідеальній долі в спільній власності на житловий будинок.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до договору дарування від 30.05.2012 року позивач придбав у власність 24/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Розмір нерозподіленої частини земельної ділянки, на якій розташований будинок, становить 489,61 кв.м. ОСОБА_7 та ОСОБА_2 спільно користуються цією частиною земельної ділянки, але з цього приводу виник спір, в результаті чого позивач не може приватизувати частину земельної ділянки, якою користується. Оскільки встановити порядок користування земельною ділянкою добровільно не уявляється можливим позивач змушений звернутись до суду.

Від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в матеріалах справи містяться письмові заперечення на позовну заяву, в яких остання зазначила про наступне. Так, на думку відповідача жодними доказами не підтверджено, що вказаний будинок розташовано на земельній ділянці площею 926,61 кв. м. та на думку відповідача не вірно вказує розмір нерозподіленої земельної ділянки. Позивач стверджує, що між позивачем і відповідачем ОСОБА_2 виник спір і позивач не може приватизувати земельну ділянку, але не надає жодних доказів, якою ділянкою позивач має право користуватись і підтвердження обставини неможливості приватизувати земельну ділянку. Посилання позивача на ст. 88 ЗК України є безпідставним оскільки законодавець чітко визначив коли виникає право спільної часткової власність на земельну ділянку. З жодною пропозицією укласти договір позивач не звертався до ОСОБА_4 . На земельній ділянці, якою фактично користується відповідач ОСОБА_2 для обслуговування своєї квартири знаходиться дві вигрібні ями. Декілька разів на рік проводиться чистка вигрібних ям та машина для проведення даної роботи має заїхати по спільному дворі на частину двору відповідача - ОСОБА_2 . Відповідач вказує, що якщо частину спільного двору відділити позивачу у користування, а потім у власність, то відповідач - ОСОБА_2 буде позбавлений можливості чистити вигрібні ями на своїй земельній ділянці. Крім того, відповідач ОСОБА_2 є власником автомобіля, яким він заїжджає по спільному дворі на свою частину земельної ділянки, якою фактично користується, біля своєї частини житлового будинку. На підставі чого, представник просила відмовити у задоволенні позову, оскільки заявлені позивачем вимоги є не законним, безпідставним та необґрунтованим.

Ухвалою суду від 07.08.2018 року у справі призначено земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 20.02.2019 року провадження у справі поновлено.

В судовому засіданні 28.08.2020 року позивач та його представник позовні вимоги підтримали просили здійснити розподіл земельної ділянки для користування відповідно до третього варіанту, який викладений в додатку № 4 висновку експерта.

Представники відповідача - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог позивача та просили провести розподіл земельної ділянки для користування відповідно до другого варіанту, який викладений в додатку № 3 висновку експерта. Зазначили, що для задоволення певного рівня комфорту в користуванні майном, а саме для викачування вигрібної ями має бути певна відстань між будинком та огорожею для проїзду відповідного транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що є землекористувачем за суміжною земельною ділянкою в АДРЕСА_1 . Зазначила, що ОСОБА_4 разом з чоловіком двічи шляхом самозахвату відділили у свідка та її померлої матері частину земельної ділянки яка відносилась до будинку АДРЕСА_2 . Свідок зазначила, що мала намір приватизувати земельну ділянку та з метою збереження свого здоров"я не стала звертатись до суду з позовом до сім"ї Білоченко для повернення частини земельної ділянки, яка була в неї в користуванні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що згідно договору дарування від 26.09.1995 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подарували, а ОСОБА_2 прийняв у дар належні ОСОБА_10 49/100 частин та належні ОСОБА_11 24/100 частин, а разом 73/100 частин жилого будинку в АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 45-46).

Згідно договору дарування від 25.07.2006 року ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_12 25/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі договору дарування від 13.05.2012 року ОСОБА_7 прийняв від ОСОБА_11 у власність 24/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме житловий будинок літера А, цегла, житловою площею 74,8 кв.м., загальною площею 129,9 кв.м., до будинку належать: сарай літера Б, гараж літера В, сарай літера Г, уборна літера У, уборна літера У1, огорожа №1-3, мощення літера І (т. 1, а.с. 7-8).

Згідно договорів купівлі-продажу від 12.05.2014 року, ОСОБА_13 передав у власність ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в рівних частинах 27/100 ідеальних частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку, на якій розташована ця частина будинку, в розмірі 0,0437 га (т. 2, а.с. 87-91).

Зі змісту Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.12.2015 року вбачається, що співвласниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , яким належить по 27/200 частин нерухомого майна, ОСОБА_7 , якому належить 24/100 частин, ОСОБА_2 , якому належить 24/100 та ОСОБА_12 , якій належить 25/100 (т. 1, а.с. 4-5).

Поряд з тим, 23.01.2006 року між співвласниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме між ОСОБА_2 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 було укладено угоду про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою. В угоді вказано, що загальна площа земельної ділянки 0,0927 га (т. 1, а.с. 28).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №559185 від 13.08.2009 року, ОСОБА_15 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0437 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 11).

Відповідно до розписки від 28.07.2015 року (Т.2 а.с.46) ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_6 20 тис. грн. за гаражпо АДРЕСА_1 , проте така угода є нікчемним правочином та не потребує визнання її недійсною судом, оскільки не посвідчена нотаріально.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24.11.2016 року по справі №295/10834/16-ц відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_7 про визнання недійсної угоди про порядок користування земельною ділянкою. Разом з тим, суд констатував, що угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою по АДРЕСА_1 від 23.01.2006 року не відповідає вимогам ст. 88 ЗК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, оскільки не посвідчена нотаріально, а тому така угода є нікчемним правочином та не потребує визнання її недійсною судом (т. 1, а.с. 102).

Таким чином, між сторонами відсутня домовленість щодо порядку користування земельною ділянкою, а тому з метою визначення можливих варіантів порядку користування земельною ділянкою, судом призначено відповідну судову експертизу.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 86 Земельного кодексу України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно із положеннями статей 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф.

Відповідно до статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Суд враховує роз`яснення, зазначені у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Пленум Верховного Суду України у п. 11 Постанови від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що одночасно з розв`язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також згідно зі ст. 105 ЗК України вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Спору між сторонами про порядок фактичного користування конкретними приміщеннями будинку не існує, останній відповідає експлікації приміщень до плану садибного( індивідуального) будинку ( а.с. 10)

Згідно висновку судового експерта від 08.02.2019 року №70/02-2019 за наслідками проведення судової земельно-технічної експертизи було визначено шість варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2, а.с. 16-21).

В ході розгляду справи 28.08.2020 року ОСОБА_7 просив встановити порядок користування земельною ділянкою згідно варіанту №3, ОСОБА_2 просив згідно варіанту № 2 посилаючись на необхідність доступу до вигрібних ям, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 просили згідно варіанту №2 посилаючись на необхідність використання гаража.

При визначені найбільш прийнятного для усіх сторін (співвласників будинку) варіантів користування земельною ділянкою, судом також враховано можливіть проходу з вулиці на подвір"я кожного з співвласників будинку, пропорційність розмірів земельної ділянки до часток осіб у праві власності жилого будинку.

Заперечення відповідача ОСОБА_2 , щодо необхідності визначення порядку користування за варіантом, який значно зменшує розмір земельної ділянки позивача в пропорційному відношенні до розміру у праві власності на частину жилого будинку, обгрунтовується необхідністю надання можливості відповідачу ОСОБА_2 проїзду транспортним засобом з метою обслуговування житлового будинку, а саме проїзду до вигрібної ями, суд до уваги не приймає, оскільки відповідачем лише зазначено, що будинковолодіння використовується з одночасним використанням вигрібної ями, проте жодним з доказів, які містяться в матеріалах справи не підтверджується наявність вигрібної ями та необхідність проїзду до неї. Крім того, відповідачем ОСОБА_2 не обгрунтовано необхідність проїзду саме до вигрібної ями, оскільки в сучасних умовах є можливість обслуговування вигрібних ям на відстані, не обгрунтовано неможливість облаштування відповідних труб. Пунктом 3.25б* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» передбачено, що за відсутності інженерних мереж міської (селищної) каналізації слід передбачати каналізування садиб з використанням місцевих очисних споруд, проект яких погоджений з органами санепідслужби та відповідати нормам викладеним у пункті 5.21 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», проте відповідачем ОСОБА_2 не надано до матеріалів справи відповідних доказів.

З урахуванням викладеного, за відсутності спору щодо фактично встановленого порядку користування приміщеннями житлового будинку, однак відсутності домовленості між сторонами щодо користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок, що виключає добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, беручи до уваги позиції сторін щодо можливості встановлення порядку користування, а також з метою забезпечення вільного користування належним сторонам майном, в розмірі який найбільш наближений до часток в користуванні житловим будинком, суд приходить до висновку про необхідність встановлення порядоку користування земельною ділянкою згідно третього варіанту висновку судового експерта від 08.02.2019 року №70/02-2019,

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 УПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_7 при зверненні до суду сплачено 551,20 грн, за таких обставин з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача по 183,73 грн. понесеного позивачем судового збору.

До судових витрат відносяться витрати на проведення експертизи (ст.ст. 133, 136 ЦПК України).

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до копії квитанцій від 05.10.2018 року та від 23.10.2018 року ОСОБА_2 сплатив ТОВ «Центр будівельних експертиз» 6149,00 грн (т. 2, а.с. 47).

Оскільки витрати по оплаті експертизи поніс один з відповідачів, суд вважає на необхідне розподілити витрати поміж всіма відповідачами в рівних частках та стягнути з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 по 2049,67 грн. з кожного витрат на проведення експертизи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частин 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 на підставі довіреності від 29.12.2019 року уповноважив ОСОБА_4 на представництво його інтересів, в тому числі і рамках даної справи (т. 2, а.с. 95).

На підставі ордеру від 13.12.2019 року інтереси ОСОБА_4 представляла адвокат Круківська С.А. (т. 2, а.с. 77-78). Відповідно до квитанцій № 51 від 12.12.2019 року на суму 1000,00 грн. та квитанції № 30 від 08.07.2020 року на суму 1000,00 грн. ОСОБА_4 сплачено кошти за надання правової допомоги. В судовому засіданні представник відповідача Круківська С.А заявила вимогу про стягнення на користь відповідача витрат за надання правової допомоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку , що витрати на правову допомогу не підлягають до відшкодування, оскільки позов ОСОБА_7 задоволено, витрати на оплату послуг з правової допомоги понесла представник відповідача, а не відповідач, що підтверджується змістом квитанцій про оплату, крім того в матеріалах справи відсутній розрахунок наданих послуг.

Керуючись ст.ст. 78 ,86 ,91, 96, 103, 120 Земельного кодексу України ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,0952 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 за третім варіантом розподілу, який викладений у додатку № 4 до висновку № 70/02-2019 від 08.02.2019 року.

Для забезпечення доступу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до відповідної частини житлового будинку господарських будівель і споруд, пропонується надати земельну ділянку площею 339,6 кв.м (0,03396 га), що на схемі позначена під № 4 (зображена блакитним кольором), яка проходить по точках: 1-2-3-4-5-55-6-7-8-9-10-11-12-13-56-14-15-16-17-18-19-20-21-22-23-24-1, зі сторонами: 1,83м-4,16м-2,59м-7,48м-1,82м-1,03м-1,71м-лінія проходить по стіні головного фасаду житлового будинку (літ. «А»)-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ. «А»)-1,99м-8,4м-8,6м-6,13м-4,56м-5,92м-7,19м-5,77м-3м-9,13м-3,03м-3м-7,74м-1,26м-1,33м-4,77м, в тому числі ділянку площею 3,8 кв.м (0,00038 га), що на схемі позначена під № 4-1 (зображена блакитним кольором зі штрихуванням), яка проходить по точках: 24-23-22-4-3-24, зі сторонами: 1,33м-1,26м-1,55м-2,59м-1,55м надати з обмеженим використанням для забезпечення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 можливістю доступу, утримання, обслуговування та поточного ремонту свердловини, відповідно до п. 3.25 ДБН 360-92** та п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018.

Для забезпечення доступу ОСОБА_7 до відповідної частини житлового будинку, господарських будівель і споруд надати земельні ділянки загальною площею 163,8 кв.м (0,01638 га), а саме:

- ділянку площею 136,1 кв.м (0,01361 га), що на схемі позначена під № 2 (зображена жовтим кольором), яка проходить по точках: 2-3-4-5-55-6-7-8-33-32-31-30-ІІІ-28-27-26-25-2, зі сторонами: 4,16м-2,59м-7,48м-1,82м-1,03м-1,71м-лінія проходить по стіні головного фасаду житлового будинку (літ. «А»)-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ. «А»)-лінія проходить по стіні лівого фасаду житлового будинку (літ. «А»)-2,71м-1,0м-2,96м-2,86м-1,81м-3,09м-3,87м-1,48м, в тому числі відповідно до п. 3.25 ДБН 360-92** та п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 ділянку:

?площею 20,1 кв.м (0,00201 га), що на схемі позначена під № 2-1 (зображена жовтим кольором з штрихуванням), яка проходить по точках: 3-4-34-33-32-31-30-35-3, зі сторонами: 2,59м-6,03м-1,0м-лінія проходить по стіні лівого фасаду житлового будинку (літ. «А»)-2,71м-1м-3,79м-5,87м надати з обмеженим використанням для забезпечення ОСОБА_8 та ОСОБА_6 можливістю доступу, обслуговування та поточного ремонту водопроводу та стіни житлового будинку (літ. «А»);

?площею 4,3 кв.м (0,00043) га, що на схемі позначена під № 2-2 (зображена жовтим з штрихуванням кольором), яка проходить по точках: 6-7-8-53-54-55-6, зі сторонами: 1,71м-лінія проходить по стіні головного фасаду житлового будинку (літ. «А»)-1,0м-2,68-1,39м-1,03м надати з обмеженим використанням для забезпечення ОСОБА_2 та ОСОБА_5 можливістю доступу, обслуговування та поточного ремонту стіни житлового будинку (літ. «А»).

- ділянку площею 27,7 кв.м (0,00277 га), що на схемі позначена під № 3 (зображена жовтим кольором), яка проходить по точках: 38-39-40-41-42-43-44-38, зі сторонами: 0,1м-лінія проходить по стіні лівого фасаду гаражу (літ. «В»)-лінія проходить по стін тильного фасаду гаражу (літ. «В»)-0,32м-1,08м-6,3м-3,64м.

Для забезпечення доступу ОСОБА_8 та ОСОБА_6 до відповідної частини житлового будинку господарських будівель і споруд, надати земельну ділянку площею 448,6 кв.м (0,04486) га, що на схемі позначена під № 1 (зображена зеленим кольором), яка проходить по точках: 28-ІІІ-30-31-32-33-9-10-11-12-13-51-50-49-48-42-41-40-39-38-37-36-І-29-28, зі сторонами: 2,86м-2,96м-1,0м-2,71м-лінія проходить по стіні лівого фасаду житлового будинку (літ. «А»)-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ. «А»)-1,99м-8,4м-8,6м-6,13м-0,65м-8,2м-24,68м-10,27-1,01м-0,32м-лінія проходить по стін тильного фасаду гаражу (літ. «В»)-лінія проходить по стіні лівого фасаду гаражу (літ. «В»)-0,1м-1,01м-3,66м-1,47м-0,92м-0,17м, в тому числі відповідно до п. 3.25 ДБН 360-92** та п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 ділянку:

-площею 5,0 кв.м (0,0005 га), що на схемі позначена під № 1-1 (зображена зеленим кольором зі штрихуванням), яка проходить по точках: 12-13-51-52-12, зі сторонами: 6,13м-0,65м-6,16м-0,94м надати з обмеженим використанням для забезпечення ОСОБА_2 та ОСОБА_5 можливістю доступу, обслуговування та поточного ремонту споруди ;

-площею 12,0 кв.м (0,0012 га), що на схемі позначена під № 1-2 (зображена зеленим кольором зі штрихуванням), яка проходить по точках: 37-45-46-47-48-42-41-40-39-38-37, зі сторонами: 8,32м-0,23м-лінія проходить по стіні головного фасаду сараю (літ. «Б»)-0,52м-1,01м-0,32м-лінія проходить по стіні тильного фасаду гаражу (літ. «В»)-лінія проходить по стіні лівого фасаду гаражу (літ. «В»)-0,1м-1,01м надати з обмеженим використанням для забезпечення ОСОБА_7 можливістю доступу, обслуговування та поточного ремонту гаражу (літ. «В»).

- площею 2,7 кв.м (0,00027 га), що на схемі позначена під № 1-3 (зображена зеленим кольором зі штрихуванням), яка проходить по точках: 28-29-І-ІІ-ІІІ-28, зі сторонами: 0,17м-0,92м-2,5м-1,0м-2,86м надати з обмеженим використанням для забезпечення ОСОБА_7 можливістю доступу, обслуговування та поточного ремонту туалету .

Стягнути з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 по 2049,67 грн. з кожного витрат на проведення експертизи.

Відмовити в задоволенні вимоги представника ОСОБА_2 щодо стягнення на його користь витрат на надання правової допомоги.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01.09.2020 року

Позивач: ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,

ОСОБА_8 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 ,

ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Треті особи:

ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Житомирська міська рада, місцезнаходження: м. Житомир, м-н С.П. Корольова, 4/2.

Суддя Л.М.Чішман