Справа № 932/1002/20
Провадження № 2/932/677/20
у х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., ознайомившись із заявою представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи, клопотанням представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про готовність врегулювати спір шляхом укладення мирової угоди, клопотанням представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про внесення коштів на депозитний рахунок, -

В С Т А Н О В И В:

27.01.2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , де третьою особою зазначено приватного нотаріуса Барабаш Ю.В., в якій позивач просить визнати договір дарування Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за № 1506 від 23.08.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Барабаш Ю.В., удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину договору купівлі-продажу Ѕ частки вищевказаної квартири; перевести на ОСОБА_3 права та обов`язки покупця Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 ; скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Барабаш Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , індексний номер запису в реєстрі: 48381851 від 23.08.2019 року; скасувати державну реєстрацію права власності від 23.08.2019 року на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , проведену на ім`я ОСОБА_1 , державним реєстратором приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Барабаш Ю.В. на підставі вищезазначеного договору дарування № 1506 від 23.08.2019 року.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 17.01.2020 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Сліщенко Ю.Г. був визначений для розгляду даної справи.

Ухвалою судді від 27.01.2020 року вказана позовна заява ОСОБА_3 була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а позивачу надано строк для усунення її недоліків.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді ОСОБА_6 від 27.01.2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та призначене підготовче засідання на 04.09.2020 року.

В зв`язку із звільненням судді ОСОБА_6 у відставку, відповідно до Розпорядження в.о.керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 302 від 04.09.2020 року та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної цивільної справи. Після розподілу справа була отримана суддею 08.09.2020 року.

16.09.2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в електронній формі надійшли заява представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , датована 15.09.2020 року, про ознайомлення з матеріалами справи; клопотання представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , датоване 15.09.2020 року, про готовність врегулювати спір шляхом укладення мирової угоди; клопотання представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , датоване 15.09.2020 року, про внесення коштів на депозитний рахунок.

Ознайомившись із вказаними заявою та клопотаннями, матеріалами цивільної справи, вважаю наступне.

Процесуальні права та обов`язки учасників справи, сторін, органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, передбачені статтями 43, 49, 57 ЦПК України.

У відповідності до ч.1, 2, ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Загальні вимоги до форми та змісту письмої заяви, клопотання, заперечення передбачені ч.1 ст. 183 ЦПК України. Згідно до ч. 2, 4 цієї статті, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Діючим ЦПК України не визначено вимоги щодо форми саме до вищезазначених заяви та клопотань, а тому суддя вважає за необхідне відповідно до положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України, за принципом аналогії закону, застосувати також положення глав 1, 2 Розділу ІІІ ЦПК України, які регулюють аналогічні правовідносини у справах позовного провадження.

Згідно ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

У відповідності до ч.7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Згідно з висновком Конституційного Суду України (рішення від 8 квітня 1999 року №3-рп/99) за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу. Одна й та сама особа може бути одночасно представником декількох позивачів або декількох відповідачів або декількох третіх осіб на одній стороні, за умови відсутності конфлікту інтересів між ними.

У відповідності до частин 1, 2, 4, 5, 6 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно до ч.3 ст. 245 ЦК України довіреність військовослужбовця або іншої особи, яка перебуває на лікуванні у госпіталі, санаторії та іншому військово-лікувальному закладі, може бути посвідчена начальником цього закладу, його заступником з медичної частини, старшим або черговим лікарем. Довіреність військовослужбовця, а в пунктах дислокації військової частини, з`єднання, установи, військово-навчального закладу, де немає нотаріуса чи органу, що вчиняє нотаріальні дії, також довіреність працівника, члена його сім`ї і члена сім`ї військовослужбовця може бути посвідчена командиром (начальником) цих частини, з`єднання, установи або закладу. Довіреність особи, яка тримається в установі виконання покарань чи слідчому ізоляторі, може бути посвідчена начальником установи виконання покарань чи слідчого ізолятора. Довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами. Довіреність суб`єкта права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якого прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Довіреності, посвідчені зазначеними посадовими особами, прирівнюються до нотаріально посвідчених.

Частинами 7 та 8 ст. 62 ЦПК України передбачено, що у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним цифровим підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Згідно до ч.2 цієї статті обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Встановлено, що вищевказані - заява представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи, його клопотання про готовність врегулювати спір шляхом укладення мирової угоди та про внесення коштів на депозитний рахунок подані до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська через систему «Електронний суд» та підписані представником заявника Вербою А.П.

До клопотань про готовність врегулювати спір шляхом укладення мирової угоди та про внесення коштів на депозитний рахунок додано по примірнику довіреності Сейтумерова Р.М. від 30.05.2019 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), уповноважує ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) представляти його інтереси в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи; вказано, що довіреність видана без права передоручення іншим особам; довіреність дійсна до моменту її скасування. До заяви про ознайомлення з матеріалами справи така довіреність не додана.

Разом з цим, вказана додана до клопотань довіреність від імені ОСОБА_1 не посвідчена нотаріально або у інший передбачений законом спосіб іншою особою у визначених законом випадках, а тому вона не може бути належним підтвердженням повноважень Верби А.П. як представника ОСОБА_1 .

Таким чином, зважаючи на те, що при поданні до суду вищезазначених заяви та клопотань ОСОБА_2 , який зазначений в цих документах як представник заявника ОСОБА_1 , не додано довіреності, посвідченої нотаріально або у другий передбачений законом спосіб у визначених законом випадках іншою особою, яка посвідчує його повноваження, і на момент подання цих заяви та клопотань в цивільній справі немає підтвердження такого повноваження, вважаю, що повноваження ОСОБА_2 на підписання та звернення до суду з цими заявами та клопотаннями не підтверджені належним чином.

Відповідно до ч.4, 5 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Відповідно п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Отже, оскільки ОСОБА_2 не додано до заяви та клопотань належним чином посвідченої довіреності, яка б підтверджувала його повноваження на підписання цих документів від імені ОСОБА_1 , зазначені заява та клопотання підлягають поверненню без розгляду.

Повернення вказаних заяви та клопотань не перешкоджає заявнику повторно звернутися до суду з документами вказаного змісту за підписом заявника або уповноваженого діяти від його імені представника з доданою належним чином посвідченою довіреністю на здійснення такого представництва. Тобто, повернення вказаних заяви та клопотань не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, заявник або його представник мають право повторного звернення до суду із вказаними заявою та клопотаннями.

За вищенаведених обставин суддя дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи; клопотання ОСОБА_2 про готовність врегулювати спір шляхом укладення мирової угоди та про внесення коштів на депозитний рахунок, подані ним як представником заявника ОСОБА_1 , підлягають поверненню ОСОБА_2 із роз`ясненням йому права на повторне звернення із даними заявою та клопотаннями до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для їх повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.58, 60, 175, 182, 183, 185, 258-261, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи, клопотання представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про готовність врегулювати спір шляхом укладення мирової угоди, клопотання представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про внесення коштів на депозитний рахунок, - повернути ОСОБА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення зазначених заяви та клопотання не перешкоджає повторному зверненню із такими заявою та клопотаннями до суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя Т.О. Кудрявцева