Справа № 487/4314/20
Провадження № 2-с/487/43/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Янковець Г.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу

ВСТАНОВИВ:

18.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу винесеного Заводським районним судом міста Миколаєва від 03.08.2020 року по справі №487/4314/20 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту теплову енергію.

В обґрунтування заяви зазначив, що власником квартири АДРЕСА_1 , він став лише у березні 2020 року, у той час як заборгованість була утворена в результаті користування послугами попередніми власниками. Також зазначив, що вказана заборгованість утворилась по договору та особовому рахунку який до нього не має жодного відношення.

В зв`язку з тим, що копію судового наказу він по пошті не отримав, дізнався про наказ при ознайомленні з матеріалами справи в суді, в зв`язку з чим просив поновити строк на подачу заяви про скасування судового наказу.

Суд, дослідивши подану заяву та додані до неї документи, матеріали справи 487/4314/20 дійшов наступного.

Відповідно до ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. 4,5 ч.1ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування наказу подається в суд у письмовій формі. До заяви про скасування судового наказу додаються: клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого ч.1 цієї статті.

Згідно з ч.3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до наявної в матеріалах справи розписки, ОСОБА_1 стало відомо про наявність вказаного судового наказу 08 вересня 2020 року.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заявник не пропустив строк звернення до суду з заявою про скасування судового наказу.

Судом встановлено, що судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.08.2020 року по справі №487/4314/20 стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Пат «Миколаївська теплоелектроцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 8811,33 грн., індексацію суми боргу 235,30 грн. та три проценти річних в сумі 406,50 грн.. Окрім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 210,20 грн..

Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.09.2019 року, яке набуло законної сили, ОСОБА_1 набув право власності квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, як зазначає заявник, фактично потрапити до квартири він зміг лише у березні 2020 року.

Із матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що заборгованість за послуги теплопостачання утворилась за період з жовтня 2018 року по березень 2020 року, тобто частково до того моменту, як ОСОБА_1 набув право власності на казану квартиру.

Згідно з п.13 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення», судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 р. «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

З огляду на наведене, враховуючи, що питання щодо перегляду розміру стягнення заборгованості та наявності ще одного можливого боржника повинно вирішуватися під час судового розгляду та неможливість надання належної оцінки судом даним обставинам в межах наказного провадження, суд приходить до висновку про наявність між сторонами спору, який має вирішуватися в межах позовного провадження, а тому заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.170,171 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Судовий наказ Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.08.2020 року по цивільній справі №487/4314/20 за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту теплову енергію скасувати.

Роз`яснити положення п. 3 ст. 171 ЦПК України: заявник (стягувач) має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.О.Притуляк