Справа № 545/1586/20
Провадження № 2/545/833/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Стрюк Л.І.

секретаря Артеменко А.О.

розглянувши у підготовчому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Полтавської області про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовною заявою про зняття арешту з комбайна зернозбирального, реєстраційного номера НОМЕР_1 , марки CASE 1 H AXIAL-FLOW 2388, 2008 року випуску, накладеного ухвалою слідчого судді Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М. від 18.10.2018 року в межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000280 від 16.10.2018 року за ч.2 ст.286 КК України. Постановою слідчого СВ Машівського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Бовдуна А.В. від 24.10.2019 року закрито кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000280 від 16.10.2018 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Оскільки під час винесення постанови про закриття провадження слідчим не вирішено питання про зняття арешту із зернозбирального комбайна, який належить позивачу, він не може належним чином розпоряджатися своїм майном, тому просив зняти арешт з майна.

Прокурор у підготовчому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з із непідсудністю справи цивільному судочинству.

Представник позивача заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що позивач вже звертався із заявою про зняття арешту в порядку кримінального судочинства, але йому відмовлено у відкритті провадження.

Представник третьої особи Головного управління Національної поліції в полтавській області у підготовче засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільним процесуальним кодексом визначається юрисдикція та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлюється порядок здійснення цивільного судочинства.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Зі змісту ч. 3 ст. 174 КПК України 2012 року вбачається, що у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням відповідної постанови прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно з абз. 3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5, за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

З висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 461/233/17-ц (провадження № 14-326цс18) вбачається, що у разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України; зняття арешту з майна, накладеного в рамках кримінального провадження, розглядається у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного суду від 30.06.2020 року у справі за №727/2878/19 питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу (п.52 постанови).

У постанові від 30 січня 2019 року по справі № 755/10947/17 Велика Палата Верховного Суду зазначає, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

З огляду на те, що кримінальне провадження було закрито під час досудового розслідування, здійснення судового контролю за дотриманням прав і свобод людини на відповідній стадії процесу згідно з чинним кримінальним процесуальним законом належить до повноважень слідчого судді. Оскільки прямих заборон ініціювання перед слідчим суддею питання про скасування арешту майна у відповідній ситуації і прийняття ним такого рішення закон не встановлює, тому питання про скасування арешту майна може бути вирішено слідчим суддею за клопотанням власника або іншого володільця майна в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, провадження у справі підлягає закриттю, оскільки зазначена заява підлягає вирішенню у порядку кримінального судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, п.1 ч.1 ст. 255, 260-261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Полтавської області про зняття арешту з майна - закрити.

Повідомити позивачу, що розгляд справи відноситься до кримінальної юрисдикції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк