Провадження № 4-с/161/56/20
У Х В А Л А

21 вересня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі Самсонюк Ю.Л.,

за участі представника заявника ОСОБА_1 ,

старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції України (м. Львів) Горун І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції України (м. Львів) Горун І.Л. щодо відмови в припиненні арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся в суд із скаргою на дії старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції України (м. Львів) Горун І.Л. щодо відмови в припиненні арешту.

Скаргу обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні Другого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області, правонаступником якого є Другий відділ ДВС у місті Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), перебувало виконавче провадження № 28604627, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-1075, виданого 17.08.2011 р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області, на примусове виконання рішення цього ж суду від 14.02.2011 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП» Банк, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідністю «ОТП Факторинг України», заборгованості за кредитним договором № СМ SMEA 00/021/2008 від 26.03.2008 р. в розмірі 434 652,97 грн, 1700,00 грн судового збору та по 120,60 грн ІТЗ судового процесу з кожного.

Зазначене виконавче провадження було завершене 27.09.2016 р. на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час вчинення виконавчої дії), виконавчий лист було повернуто стягувачу, що підтверджується відомостями з АСВП.

В подальшому виконавчий лист № 2-1075 від 17.08.2011 р. до примусового виконання не пред`являвся.

У 2018 році боржник добровільно виконав рішення суду, шляхом укладення угоди про погашення кредиторської заборгованості за кредитним договором № СМ-SMEA 00/021/2008 від 26.03.2008 р. на взаємовигідних зі стягувачем умовах.

25.06.2020 р. частково знято обтяження з майна боржника, які були накладені за іншими виконавчими провадженнями на користь цього ж стягувача за заявою боржника. Листом від 10.07.2020 р. № 64270 ДВС відмовили боржнику у припиненні обтяження № 11648865 від 26.09.2011 р. накладеного в межах виконавчого провадження № 28604627, у зв`язку з тим, що ст. 47 Закону № 606-XIV не передбачає скасування заходів примусового виконання, до яких відноситься і арешт майна боржника.

ОСОБА_2 вважає дії (бездіяльність) державного виконавця ДВС щодо відмови у припиненні обтяження № 11648865 від 26.09.2011 р., накладеного в межах виконавчого провадження № 28604627, такими, що порушують його майнові права на розпорядження належним йому майном та вчинені з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, вказує, що виконавче провадження було завершене на підставі п.3 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV.

Єдиним майном заявника, на яке може бути звернене стягнення є нежитлове приміщення, частина приміщення першого поверху корпусу № 1 торгового комплексу /Г-4/, загальною площею 55,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 20020634), що підтверджується відомостями з інформаційної довідки № 215860082 від 10.07.2020 р.

Тому, державний виконавець ДВС був зобов`язаний припинити обтяження майна боржника в цілому, так як майно, яке виставлялось на прилюдні торги, є єдиним майном боржника, на яке може бути звернене стягнення.

Відповідно до відомостей з АСВП постанова про стягнення з боржника виконавчого збору не виносилася, тобто, у боржника відсутні зобов`язання перед державним бюджетом у вигляді судового збору як підстави залишати майно боржника під арештом до виконання цього зобов`язання.

Заборгованість боржника перед стягувачем за кредитним договором № СМ SMEA 00/021/2008 від 26.03.2008 р. відсутня, що підтверджує факти повного припинення зобов`язань між сторонами шляхом їх повного виконання.

Просить суд визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції України (м. Львів) Горун І.Л. щодо відмови у припиненні арешту майна ОСОБА_2 , номер обтяження 11648865 від 26.09.2011 р. накладеного у виконавчому провадженні № 28604627 з виконання виконавчого листа № 2-1075 від 17.08.2011 р., виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області на примусове виконання рішення цього ж суду від 14.02.2011 р.; зобов`язати старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції України (м. Львів) Горун І.Л. припинити арешт майна ОСОБА_2 номер обтяження 11648865 від 26.09.2011 р., накладеного у виконавчому провадженні № 28604627 з виконання виконавчого листа № 2-1075 від 17.08.2011 р., виданого Луцьким місьрайонним судом Волинської області на примусове виконання рішення цього ж суду від 14.02.2011 р.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції України (м. Львів) Горун І.Л., вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що скарга підставна та підлягає до задоволення.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні Другого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області, правонаступником якого є Другий відділ ДВС у місті Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), перебуває виконавче провадження № 28604627, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-1075, виданого 17.08.2011 р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі № 2-1075/11 на примусове виконання рішення цього ж суду від 14.02.2011 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП» Банк, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідністю «ОТП Факторинг України», заборгованості за кредитним договором № СМ SMEA 00/021/2008 від 26.03.2008 р. в розмірі 434 652,97 грн, 1700,00 грн судового збору та по 120,60 грн ІТЗ судового процесу з кожного.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (в редакції, чинній на дату накладення арешту; далі Закон № 606-XIV) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

В межах виконавчого провадження № 28604627, державним виконавцем 08.09.2011 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яким, зокрема, накладено арешт на майно заявника.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення.

Так, судом встановлено, що 27.09.2016 р. виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що від ПАТ «ОТП Банк» надійшла заява про відмову від залишення за собою нереалізованого майна.

В подальшому виконавчий лист № 2-1075 від 17.08.2011 р. до примусового виконання не пред`являвся.

При зверненні до Другого відділу ДВС у місті Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) заявнику стало відомо, що обтяження Державного реєстру прав на нерухоме майно № 10640675, № 25203649, № 25203601 припинено. Зняття арешту (реєстраційний номер обтяження № 11648865) є безпідставним, оскільки відомості про сплату боргу по ВП № 28604627 згідно даних АСВП відсутні.

05.10.2016 р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 47 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до пункту 7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно (п. 5 ч. 4 ст. 59 Закону № 1404-VIII).

Згідно з ч. 7 ст. 61 Закону № 1404-VIII у разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

Як встановлено судом, виконавче провадження було завершене у зв`язку з відмовою стягувача від майна боржника, на яке було звернене стягнення і яке не було реалізоване на прилюдних торгах. Крім того, зазначене майно є єдиним майном, на яке може бути звернене стягнення, що підтверджується відомостями з інформаційної довідки № 215860082 від 10.07.2020 р.

Крім того, листом від 19.09.2018 р. вих. № 2380 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просило виключити запис з державного реєстру іпотек та єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме - нежиле приміщення, частина приміщення першого поверху корпусу № 1 торгового комплексу /Г-4/, загальною площею 55,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

В матеріалах справи наявні довідки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 15.03.2018 р. вих. №№ 189, 190, згідно яких ОСОБА_2 погасив заборговансть за кредитним договором № СМ SMEA 00/021/2008 від 26.03.2008 р. та не має заборгованості перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Також, як встановлено судом згідно відомостей з АСВП постанови про стягнення з боржника виконавчого збору не виносилося, тобто, у боржника відсутні зобов`язання перед державним бюджету.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевстановлене, суд дійшов висновку, що бездіяльність старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Горун І.Л. щодо відмови у припиненні арешту майна ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), номер обтяження 11648865 (номер запису 37263241) від 26.09.2011 р. накладеного у виконавчому провадженні № 28604627 з виконання виконавчого листа № 2-1075 від 17.08.2011 р., виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області на примусове виконання рішення суду від 14.02.2011 р. є незаконною, а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259 ч. 6, 447-451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Горун І.Л. щодо відмови у припиненні арешту майна ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), номер обтяження 11648865 (номер запису 37263241) від 26.09.2011 року накладеного у виконавчому провадженні № 28604627 з виконавчого листа № 2-1075 від 17.08.2011 року виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області на примусове виконання рішення суду від 14.02.2011 року.

Зобов`язати старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Горун І.Л. припинити арешт майна ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), номер обтяження 11648865 (номер запису 37263241) від 26.09.2011 року накладеного у виконавчому провадженні № 28604627 з виконавчого листа № 2-1075 від 17.08.2011 року виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області на примусове виконання рішення суду від 14.02.2011 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного А.В.Олекесюк