Справа № 291/327/13-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
12 лютого 2020 року
Ружинський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого: судді Митюк О.В.,
при секретарі: - Шахрай Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області в приміщенні суду заяву відповідача (боржника) ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Митюк О.В., -
В провадженні судді Ружинського районного суду Житомирської області перебуває подання державного виконавця Дарницького районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Манченко О.М. про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом АТ «Банк`Фінанси та Кредит» , Філія «Центральне РУ «АТ`Банк» Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора.
24.12.2019 року через канцелярію суду надійшла заява від відповідача (боржника) ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Митюк О.В. у даній справі, як складу суду в порядку ст.36 ЦПК України.
Сторони в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені.
Вивчивши матеріали справи, заяву про відвід судді, суд приходить до наступного.
Заявник в своїй заяві ставить під сумнів неупередженість судді Митюк О.В. у розгляді даної справи, з тих підстав, що суддя Митюк О.В. вже приймала безпосередню участь у розгляді справи № 291/327/13-ц за участі тих самих учасників і винесла рішення про заміну сторони виконавчого провадження не перевіривши повноважень представника ТОВ АНСУ Зосименко В.А., який підписував скеровану до суду заяву , в тому числі засвідчував своїм підписом документи, які нібито відповідають оригіналу, в тому числі поданим ним виконавчий лист, який на сьогоднішній день являється предметом розгляду. Так, представник ТОВ АНСУ Зосименко Вячеслав Анатолійович діяв на підставі довіреності, виданої від імені директора ТОВ АНСУ не маючи при цьому статусу адвоката. В 2016 р. на рівні Конституції України було закріплена адвокатська монополія: «виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення» (ст. 1312). Дане конституційне положення знайшло своє закріплення в ЦПК України в редакції від жовтня 2017 р. (ч. 1 ст. 60). Перехідними Положеннями Конституції України було зазначено, що «представництво виключно адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року». Більше того, суддею не зобов`язано заявника надати суду оригінали документів для ознайомлення в суді. Окремо варто зазначити, що всі повістки-повідомлення, які були адресовані на адресу ОСОБА_1 надсилались на адресу за якою він не зареєстрований, чим порушив права останнього на захист. Водночас варто зауважити, що суддею Манченко О.М. порушено строки розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа. Так, згідно з п.17.4 Прикінцевих та перехідних положень до ЦПК України який набрав чинності 15.12.2017 року у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку. Таким чином з часу винесення судом ухвали ( від 28.10.2019 р.) за заявою Дарницького районного відділу ДВС ГТУЮ у м. Києві минуло вже 2 місяці.
Таким чином, відповідач (боржник) ОСОБА_1 вважає, що дані обставини вказують на очевидну зацікавленість головуючого в результаті розгляду даного спору, у зв`язку з чим, він заявляє свою повну недовіру до судді у вирішенні вищевказаної заяви.
Статтею 36 ЦПК України визначено підстави за яких суддя не може брати участі у розгляді справи та підлягає відводу.
За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч.11 ст.40 ЦПК України).
Відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Чинним ЦПК України чітко визначено перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, серед яких не передбачено відвід судді, з підстав зазначених заявником у даній заяві.
Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що не може бути підставою для відводу судді незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання.
Таким чином, враховуючи викладене а також те, що зазначена в заяві, обставина, у відповідності до положень ЦПК України, не може бути підставою для відводу судді, при цьому, враховуючи те, що в обґрунтування своїх вимог, заявником не надано жодних належних і допустимих доказів, суд приходить до висновку про відмову в задоволені заяви відповідача (боржника) ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі, оскільки вона є необґрунтованою.
Крім того згідно поданої заяви про відвід судді Митюк О.В., як зазначено у вступній частині заяви, вбачається, що в її мотивувальній та резолютивній частинах зазначено суддю Манченко О.М., що є незрозумілим.
Керуючись ст.36, 38, 39 ЦПК України, суд,
В задоволенні заяви відповідача (боржника) ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Митюк О.В., - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Митюк.