Житомирський апеляційний суд
Категорія 84 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Миніч Т.І.,

суддів Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу

старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Ратушної Олени Вікторівни

на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 19 червня 2020 року, яка постановлена під головуванням судді Шалоти К.В. у м. Житомирі

у цивільній справі №296/12180/19 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" на дії державного виконавця, заінтересовані особи: старший державний виконавець Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Ратушна Олена Вікторівна, боржник ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в :

У травні 2020 року ТОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" звернулася до суду із названою скаргою. Заявник просив визнати неправомірним повідомлення державного виконавця від 13.05.2020 року та зобов`язати державного виконавця відкрити виконавче провадження з виконання судового наказу Корольовського районного суду м.Житомира №296/12180/19 від 15 січня 2020 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2019 по 01.12.2019 у розмірі 2892 грн. 86 коп. та судові витрати в сумі 192 грн. 10 коп.

В обгрунтування заявлених вимог зазначав, що Корольовським районним судом 15.01.2020 року видано судовий наказ №296/12180/19 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 2892 грн. 86 коп. та судового збору у розмірі 192 грн. 10 коп. 07.05.2020 року Товариство звернулося із заявою до Корольовського ВДВС у місті Житомирі про відкриття виконавчого провадження на підставі зазначеного судового наказу. Проте старшим державним виконавцем Корольовського ВДВС у місті Житомирі Ратушною О.В. 13.05.2020 року повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання з підстав відсутності дати народження боржника ОСОБА_1 . Заявник вважав вказані дії державного виконавця неправомірними та просив задовольнити вимоги скарги.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 19 червня 2020 року скаргу задоволено. Визнано неправомірним повідомлення старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ратушної О.В. від 13.05.2020 про повернення без прийняття до виконання судового наказу №296/12180/19, виданого 15.01.2020 року Корольовським районним судом м.Житомира про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Житомирська обласна енергопостачальна компанія заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2019 року по 01.12.2019 року у розмірі 2892 грн. 86 коп. і судового збору у розмірі 192 грн. 10 коп. та зобов`язано відкрити виконавче провадження щодо його примусового виконання.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, старший державний виконавець Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Ратушна О.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні вимог скарги. Зазначає, що виконавчий документ було повернуто стягувачу у зв`язку із невідповідністю його вимогам ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», що унеможливлює подальшу реєстрацію та внесення виконавчого провадження до автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 15.01.2020 року Корольовським районним судом міста Житомира видано судовий наказ у цивільній справі №296/12180/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2019 по 01.12.2019 у розмірі 2892 грн. 86 коп. та судового збору у розмірі 192 грн. 10 коп.

Вказаний судовий наказ місить зазначення прізвища, ім`я, по батькові боржника, його адресу проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податку, проте зазначення дати народження боржника у судовому наказі відсутнє.

Повідомленням старшого державного виконавця Корольовського ВДВС у місті Житомирі Ратушної О.В. від 13.05.2020 виконавчий документ №296/12180/19 повернуто Товариству без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що у виконавчому документі відсутня дати народження боржника.

Задовольняючи вимоги скарги, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що повернення старшим державним виконавцем Корольовського ВДВС у місті Житомирі Ратушною О.В. судового наказу №296/12180/19, виданого 15.01.2020 року Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 2892,86 грн. та судового збору у розмірі 192,10 грн., без прийняття до виконання через те, що у виконавчому документі відсутня дата народження боржника з урахуванням можливості здобуття цих даних державним виконавцем під час виконавчого провадження є такими, що порушує права стягувача на виконання кінцевого судового рішення, закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не узгоджується з правами та обов`язками виконавців, закріплених у ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно з частиною першою статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини 2 статті 448 Цивільного процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вимоги до виконавчого документа, зокрема: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили; 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Разом з тим, стягувач обмежений у праві самостійно отримати конфіденційну інформацію щодо боржника, зокрема, про дату його народження, а тому державний виконавець дійшов помилкового висновку, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обгрунтовано задоволено вимоги скарги.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм чинного матеріального та процесуального закону, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Ратушної Олени Вікторівни залишити без задоволення.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 19 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Судді