ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року

м. Харків

справа № 638/11494/18

провадження № 22-ц/818/2676/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дзержиснкього районного суду м. Харкова від 23 вересня 2019 року, ухвалене у складі судді Цвірюка Д.В., -

у с т а н о в и в:

У серпні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 07.10.2011 у розмірі 69686 грн 01 коп. та судовий збір у розмірі 1762 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.10.2011 між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № б/н , відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг. Банк в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором. Відповідач взятих на себе за вищевказаним договором зобов`язань належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 31.05.2018 має заборгованість у розмірі 69686,01 грн, яка складається з: 296,03 грн - заборгованість за кредитом; 60160,15 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5435,26 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 грн - фіксована частина та 3294,57 грн - процентна складова.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2019 року позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.10.2011 в розмірі 296,03 грн та 7,49 грн судового збору. В іншій частині у задоволені позову відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взятих на себе за договором кредиту зобов`язань щодо повернення отриманих у кредит коштів належним чином не виконав, правовими наслідками чого є стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 296,03 грн. Відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині, оскільки наданий банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку не містять підпису відповідача.

В апеляційній скарзі Крилова Олена Леонідівна, яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення в частині відмови у стягненні суми скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. В іншій частині рішення суду залишити без змін. У якості доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції правильно було встановлено, що Банк надав відповідачу кредитні кошти, а відповідач свої зобов`язання не виконала, кредитні кошти не повернула. В підписаній ОСОБА_1 довідці про умови кредитування прямо вказано, що базова відсоткова ставка за кредитом становить 2,5% на місяць, в ній визначений розмір пені та штрафів за порушення грошових зобов`язань. Тому суд безпідставно відмовив у стягненні процентів за користування позикою та неустойки, оскільки сторони погодили всі істотні умови Договору.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на те, що Банк в односторонньому порядку змінював базову відсоткову ставку. Крім того, звертає увагу на те, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач користувався карткою з жовтня 2011 року по березень 2013 року, а з позовом банк звернувся у липні 2018 року, тобто з пропуском трирічного строку.

В письмових поясненнях Полфьорова Я.В., яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», наполягає на задоволенні відсотків та штрафів та зазначає, що до позовної заяви Банку додані особисто підписані ОСОБА_1 анкета-заява від 07.10.2011 року та довідка про умови кредитування, що містять дані про базову відсоткову ставку за кредитом 2,5 % на місяць. Отже, сторонами при укладанні договору були досягнуті усі істотні умови кредитування. Тому суд має всі підстави для стягнення процентів за користування кредитом з розрахунку 30% річних та пені. Кредитний ліміт відповідачу було встановлено на картку «Картка Універсальна». Строк дії пере випущеної та виданої картки - 10/16. Відповідач активно використовував кредитні кошти, в тому числі і направляв суми на погашення кредиту. Так, на непогашене тіло кредиту 296,03 грн банк нараховує відсотки. З довідки, підписаної відповідачем, вбачається, що початкова базова відсоткова ставка становить 2,5% на місяць - тобто 30,0% на рік. Таким чином, заборгованість за процентами за період з 30.04.2013 по 31.10.2016 складає 314,50 грн (296,03 грн (прострочені вимоги)*0.83% (відсотки за день)/100*1280 (кількість днів)). Нарахування пені та штрафів передбачено кредитним договором, так Банк наполягає на стягненні штрафу, який складає: 500 грн - фіксована частина, 30,52 - процентна складова (296,03 грн (заборгованість за тілом кредиту) +314,50 грн (заборгованість за відсотками)/100*5). Всього до стягнення підлягає 845,02 грн.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, письмових пояснень до неї в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Судовим розглядом установлено, що 07.10.2011 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір б/н, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Матеріали справи містять заяву позичальника, у якій зазначено, що разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами заява становить між ОСОБА_1 та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 7).

На підтвердження виникнення між сторонами у справі кредитних правовідносин, Банк, окрім заяви позичальника, надав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписану Апальковим С.О., й Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 8, 9-32).

Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 31.05.2018 становить 69686,01 грн, яка складається з: 296,03 грн - заборгованість за кредитом; 60160,15 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5435,26 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 грн - фіксована частина та 3294,57 грн - процентна складова (а.с. 5-6).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Матеріали справи свідчать про те, що у довідці про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка містить підпис відповідача, зазначена базова процентна ставка за кредитом зазначена у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, також розмір пені (пеня 1 та пеня 2) за порушення зобов`язань за договором, який становить відповідно базову процентну ставку за користування кредитом, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту та 1% від заборгованості, але не менше 10 грн в місяць, нараховується 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсоткам 5 та більше днів при наявності прострочення на суму більше 50 грн., а також розмір штрафів - 500 грн + 5% від суми позову.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір про надання банківських послуг діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк (а.с. 20).

При цьому наданими позивачем умовами та правилами визначені особливості надання банківських послуг із випуску та обслуговування кредитних карток. Так пунктом 2.1.1.2.1 Умов та правил установлено, що для надання послуг Банк надає клієнту карту, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт та Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, указаної в заяві.

Пунктом 2.1.1.2.11 Умов та правил визначено, що карта діє до останнього дня місяця, указаного на лицьовій стороні картки, включно.

Після закінчення строку дії відповідна карта продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), за зверненням клієнта у Банк, згідно з діючими тарифами (а.с. 26).

В письмових поясненнях до апеляційної скарги представник Банку вказувала, що строк дії перевипущеної та виданої відповідачу картки за Договором від 07.10.2011 був встановлений до 31.10.2016, що також підтверджується довідкою (а.с. 98).

Тому колегія суддів уважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про не погодження ОСОБА_1 з Банком умов Договору про розмір процентів за користування коштами і неустойки. Тому рішення суду в частині відмови у стягненні процентів за користування коштами та неустойки підлягає скасуванню з ухваленням у справі нової постанови.

Оскільки Банком доведено, що строк дії Договору збігається зі строком дії кредитної карти, сторони погодили розмір процентів за користування кредитними коштами, колегія суддів уважає, що з ОСОБА_1 на користь Банку підлягають стягненню проценти за період з 30.04.2013 по 31.10.2016 у розмірі 314 грн 50 коп. Стягнення процентів після закінчення строку кредитування суперечите правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), за яким право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Тобто штраф і пеня відповідно до статті 549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Указаний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15.

Так, у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка містить підпис відповідача та п. 2.1.1.7.6 Умов та правил, установлений розмір штрафів - 500 грн + 5% від суми позову (а.с. 8, 28).

Відповідно до наданих позивачем додаткових пояснень, Банк наполягає на стягненні штрафів, який складає: 500 грн - фіксована частина, 5% від (296,03 грн (заборгованість за тілом кредиту) +314,50 грн (заборгованість за відсотками), тобто: 296,03 грн+314,50 грн=610,53 грн/100*5=30,52 грн.

За таких обставин, апеляційна скарга Крилової О.Л., подана в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення процентів за користування кредитом та штрафів - скасуванню, з ухваленням у цій частині нової постанови про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за процентами за період з 30.04.2013 по 31.10.2016 у розмірі 314 грн 50 коп., а також штрафів: 500 грн фіксована частина та 30 грн 52 коп. процентна складова .

Відповідно до частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Рішенням суду з ОСОБА_1 стягнуто 7 грн 49 коп. судового збору пропорційно задоволеній частині позову. Оскільки судовою колегію рішення суду змінене та збільшена сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, рішення суду в частині стягнення судових витрат також підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

За результатами розгляду апеляційної скарги позов Банку визнаний колегією суддів обґрунтованим на 1,64 %, тому з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути 28 грн 90 коп. судового збору, сплачених при подачі позовної заяви (а.с. 1).

Апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» задоволена на 1,22 %, тому з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути 32 грн 24 коп. судового збору, що сплачений при подачі апеляційної скарги (а.с. 155).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2019 року в частині відмови у задоволені позивних вимог про стягнення процентів та штрафів, стягненні судового збору скасувати, ухвалити в цій частині нову постанову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 7 жовтня 2011 року за процентами у розмірі 314 (триста чотирнадцять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок та штрафів 530 (п`ятсот тридцять) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 28 (двадцять вісім) гривень 90 (дев`яносто) копійок судового збору, сплачених при подачі позовної заяви.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 32 (тридцять дві) гривні 24 (двадцять чотири) копійки судового збору, сплаченого при подачі апеляційного скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 25 вересня 2020 року.

Головуючий - О.Ю.Тичкова

Судді - С.С.Кругова

Н.П.Пилипчук