Справа № 323/226/20
Провадження № 2/323/223/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

при секретарі - Тахтаул А.Л.,

за участю

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини за місцем проживання позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області 10.02.2007 року, актовий запис № 12. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка станом на час розгляду справи проживає разом з позивачем, але відповідач з цим не погоджується. Через відсутність взаєморозуміння та втрату почуття любові, різні погляди на життя, сторони припинили шлюбні відносини, не проживають разом й не ведуть спільного господарства з жовтня 2019 року. На думку позивача, примирення з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим з наведених нею підстав. Навпаки, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та дитини, оскільки заважатиме розвиватися фізично, розумово, морально та духовно.

Ухвалою від 30.01.2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В ході підготовчого провадження позивач свої вимоги підтримала, а відповідач позов визнав повністю та без застережень.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, заслухавши думку учасників справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.02.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 12, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

Сторони мають одну неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області.

За ствердженням позивача, яке відповідач визнав без застережень, шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2019 року, спільного господарства вони не ведуть? втратили взаєморозуміння та почуття любові, мають різні погляди на життя, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам як сторін, так і їх спільної дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

За таких обставин розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб.

Крім того, оскільки народжена сторонами у шлюбі дитина, ОСОБА_3 , станом на час розгляду справи не досягла 14-річного віку, місце її проживання в силу вимог ч. 3 ст. 29 ЦК України визначається місцем проживання її батьків або одного з них, а в разі виникнення спору органом опіки та піклування або судом.

Як підтверджено сторонами в судовому засіданні, дитина станом на час розгляду справи поживає разом з матір`ю у житловому приміщенні, яке належить батькам позивача. Відповідач заперечень проти цього також не навів.

Відтак, суд не вбачає перешкод для визначення місця проживання дитини за місцем проживання позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, діючи на підставі ст.ст.104-105, 110-114 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини, задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 12.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Визначити місцем проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РКНОПП - НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РКНОПП - НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області безпосередньо або через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.М. Мінаєв