Справа № 755/314/20
УХВАЛА

"30" січня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа № 755/314/20 за скаргою ОСОБА_1 на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, заінтересована особа: ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» про визнання неправомірними рішення, дії та бездіяльності приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, зняття арешту, скасування заходів вжитих щодо примусового виконання рішення та скасування постанов.

Представником скаржника до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та заборони приватному виконавцю вчиняти дії щодо примусового стягнення та реалізації 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що приватним виконавцем всупереч вимог закону відкрито виконавче провадження та наразі вживаються заходи по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-3338/10 від 11.04.2014 року та в разі невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнитися поновлення порушених прав заявника.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, встановлено наступне.

Представник скаржника просить суд в межах розгляду поданої скарги на дії приватного виконавця зупинити стягнення на підставі виконавчого документа.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про можливість задоволення вимог заяви про забезпечення позову суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Розгляд скарг на дії або бездіяльність державного (приватного) виконавця здійснюється згідно з вимогами розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого документа.

При цьому ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій виконавцем, тому це питання відноситься виключно до компетенції виконавця.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Системний та логічний аналіз зазначених норм у їх сукупності свідчить про те, що зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами як захід забезпечення при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У роз`ясненнях, що містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано про недопустимість забезпечення позову шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрали законної сили.

Розглядаючи скаргу на дії приватного виконавця у порядку ст. 447-453 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, а тому зупинення стягнення можливе лише у випадках оскарження самого рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист, або при оскарженні виконавчих написів та при вирішенні заяв про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заявлені представником скаржника вимоги не кореспондуються з положеннями п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 150, 209, 210, 353 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Виниченко Л.М.