Справа № 456/1112/19 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/811/1491/20 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Стрийської міської ради Львівської області на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 березня 2020 року у справі за позовом Стрийської міської ради Львівської області до ОСОБА_1 про стягнення коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду 22.03.2019 з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Стрийської міської ради Львівської області кошти пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м.Стрия в розмірі 125000,00 грн та сплачений судовий збір.

В обґрунтування позову покликався на те, що у зв`язку з проведенням державного фінансового аудиту про виконання міського бюджету м.Стрия за 2015-2017 роки та січень-травень 2018 року виявлено недоотримання коштів від пайової участі у розвитку інфраструктури міста Стрия. Під час проведення аудиту встановлено, що 17.09.2015 Департаментом ДАБІ у Львівській області зареєстровано декларацію №ЛВ 80 про готовність об`єкта до експлуатації, замовник якої ОСОБА_1 провела реконструкцію другого поверху з надбудовою третього поверху з мансардою під офісні приміщення по АДРЕСА_1 , категорія складності ІІ. Відповідно до вказаної декларації кошторисна вартість будівництва затвердженою проектною документацією становить 2500000,00 грн. Договір щодо пайової участі у розвитку інфраструктури м. Стрия відповідачем не укладено, коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Стрия до місцевого бюджету не сплачено. Відповідач у справі є замовником будівництва (реконструкції другого поверху з надбудовою третього поверху з мансардою під офісні приміщення по АДРЕСА_1 ), а отже на неї поширюється дія Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Отже обов`язок ініціювати укладення договору про пайову участь покладено саме на замовника будівництва, оскільки цей обов`язок пов`язаний зі зверненням замовника до органу місцевого самоврядування. Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об`єкта нерухомого майна до експлуатації є порушенням зобов`язання, яке прямо передбачено чинним законодавством. Разом з тим, невиконання такого зобов`язання не звільняє замовника будівництва від обов`язку сплатити кошти пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, у тому числі й після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Окрім цього згідно рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради № 75 від 19.03.2012 «Про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури м. Стрия» для нежитлових будівель та споруд величина пайової участі встановлюється у розмірі 5 відсотків загальної вартості будівництва об`єкта. Отже, не укладення замовником будівництва відповідного договору пайової участі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію не може бути підставою для його звільнення від виконання обов`язку по сплаті коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, встановленого Законом. Також, листом №3.6-3 від 27.09.2018 Стрийською міською радою надіслано відповідачу вимогу щодо укладення договору про пайову участь та сплати коштів пайової участі у зв`язку з проведенням реконструкції, однак відповідач не виконав обов`язку по сплаті коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Стрия. Отже, внаслідок несплати відповідачем коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Стрия на суму 125 000,00 грн до місцевого бюджету м. Стрия не надійшли відповідні кошти, чим завдано шкоду територіальній громаді міста в особі Стрийської міської ради.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 березня 2020 року в задоволенні позовних вимог Стрийської міської ради Львівської області до ОСОБА_1 про стягнення коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури в сумі 125 000 (сто двадцять п`ять тисяч гривень) грн 00 коп. та судових витрат відмовлено.

Рішення суду оскаржила Стрийська міська рада Львівської області.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що під час проведення аудиту встановлено, що 17.09.2015 Департаментом ДАБІ у Львівській області зареєстровано декларацію №ЛВ 80 про готовність об`єкта до експлуатації, замовник якої ОСОБА_1 провела реконструкцію другого поверху з надбудовою третього поверху з мансардою під офісні приміщення по АДРЕСА_1 , категорія складності ІІ. Відповідно до вказаної декларації кошторисна вартість будівництва затвердженою проектною документацією становить 2500000,00 грн.Вважає, що внаслідок несплати коштів пайової участі у створенні розвитку інженерно-транспотрної соціальної інфраструктури м. Стрия на суму 125000 грн до місцевого бюджету м. Стрия не надійшли відповідні кошти, чим завдано шкоду територіальній громаді міста в особі Стрийськох міської ради. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу. У відзиві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Згідно із ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

З матеріалів справи убачається, що рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області № 75 від 19.03.2012 «Про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури м. Стрия» затверджено порядок пайової участі замовників у розвитку інфрастуктури м. Стрия, затверджено порядок розрахунку пайової участі замовників у розвитку інфрастуктури м. Стрия у разі будівництва об`єктів, загальна кошторисна вартість яких згідно державними будівельними нормами, стандартами і правилами не визначена, затверджено форму договору про пайову участь замовника у розвитку інфрастуктури м. Стрия з розрахунком величини пайової участі та графіком внесення коштів (а.с.7 -12).

Відповідно до копії листа начальника відділу міськвиконкому приватизації і управління міським комунальним майном та земельними ресурсами Стрийської міської ради Гетьманчик Л. № 168 від 14.09.2018, у зв`язку з проведенням державного фінансового аудиту про виконання міського бюджету міста Стрия у відділі міськвиконкому приватизації і управління міським комунальним майном та земельними ресурсами за 2015-2017 роки та січень-травень 2018 року виявлено недоотримання коштів від пайової участі у розвитку інфраструктури міста Стрия та заборгованості щодо орендної плати нежитлових приміщень, зокрема реконструкція другого поверху з надбудовою третього під офісні приміщення за адресою: АДРЕСА_1 сума пайової участі 125000,00 грн. Замовник ОСОБА_1 (а.с.13).

Судом встановлено, що 24.09.2015 інспекцією ДАБІ у Львівській області за №ЛВ 480 зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція другого поверху з надбудовою третього поверху з мансардою на АДРЕСА_1 під офісні приміщення». Замовником є ОСОБА_1 (а.с.14-18).

Листом першого заступника міського голови виконавчого комітету Стрийської міської ради Львіської області Р.Маланій від 21.10.2015 № 3.13/1885, 3.14/1926 було повідомлено ОСОБА_1 , що відповідно до ст.40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», рішення міськвиконкому прийнято від 19.03.2012 №75 «Про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури м. Стрия» їй необхідно подати до міськвиконкому заяву для отримання вимог по пайовій участі(а.с.44).

Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області №260 від 22.10.2015 «Про дозвіл: на переведення житлових приміщень в нежитлові, надання поштово-адресного номеру» було надано поштово-адресний номер №1/1 офісним приміщенням другого, третього та мансардного поверхів по АДРЕСА_1 , належних ОСОБА_1 .

Згідно з положенням статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до вимог статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Ураховуючи наведене, відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів лише в березні 2019 року, тобто, поза межами загального строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що саме державним фінансовим аудитом за 2015 -2017 роки та січень травень 2018 року остаточно виявлено та встановлено неотримання коштів від пайової участі, не заслуговують на увагу, оскільки, як убачається з листа Стрийської міської ради Львівської області від 21.10.2015 №3.13/1885,3.14/1926 ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність подати заяву про отримання вимог по пайовій участі, що підтверджує обізнаність позивача станом на жовтень 2015 року про порушення його права.

У п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення й застосування конвенції (п.1 ст.32 конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце в далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту з плином часу (п.51 рішення від 22.10.96 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; п.570 рішення від 20.09.2011 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в ст.261 ЦК, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся по його захисту до суду, недостатньо.

З огляду на викладене, та враховуючи заявлене відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу скаргу Стрийської міської ради Львівської області залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 25.09.2020

Головуючий

Судді