Провадження №2/760/938/20
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Жовноватюк В.С.,
за участю секретаря - Дерев`янко К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-
В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила :
-визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя право власності на автомобіль КАМАЗ 5411, 1987 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ;
-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за поділ спільного сумісного майна подружжя в розмірі 84 951, 53 грн.;
-Вирішити питання про судові витрати.
В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 1995 року. 19.06.2020 позивач звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 . За час перебування у шлюбі сторонами за спільні сумісні кошти придбано автомобіль КАМАЗ 5411, 1987 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . Відповідно до звіту про визначення ринкової вартості транспортних засобів від 24.09.2019, вартість вказаного автомобіля становить 169 903,07 грн.
Позивач стверджує, що відповідач використовує автомобіль у власних цілях, позивач не має можливості користуватися зазначеним майном подружжя. Тому, оскільки домовленості стосовно поділу автомобіля в добровільному порядку між сторонами не досягнуто, позивач змушена звернутися до суду із зазначеним позовом.
Ухвалою суду від 23.10.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про дату час та місце судового розгляду. В призначені судові засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, жодних клопотань та відзиву на позовну заяву не подав.
Представник позивача - адвокат Бордунова Н.О. подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача. В заяві також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло.
Дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє.
За змістом п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя`вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 1995 року.(а.с.8)
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 19.06.2019 року звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.(а.с.9)
Крім того, судом встановлено, що автомобіль КАМАЗ 5411, 1987 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; придбано 08.12.2010 згідно довідки-рахунку від 08.12.2010, тобто, на час перебування сторін у шлюбі. Згідно повідомлення Головного сервісного центру МВС , автомобіль зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.11)
Згідно Звіту про визначення ринкової вартості рухомого майна вартість транспортного засобу КАМАЗ 5411, 1987 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 складає 169 903,07 грн.(а.с.12-29)
За ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Частиною 1 статті 70 СК України закріплено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
У відповідності до вимог ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що, оскільки придбаний у період шлюбу автомобіль КАМАЗ 5411, 1987 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , є спільною сумісною власністю подружжя та перебуває у постійному користуванні відповідача, то виходячи з принципу рівності часток спільного сумісного майна подружжя, право власності на вказаний автомобіль слід визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя. Позивачу, в свою чергу, належить право грошової компенсації у розмірі половини вартості автомобіля , а саме 84 951,53 грн.
З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК Україи стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , право власності на автомобіль КАМАЗ 5411, 1987 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , у порядку поділу спільного майна подружжя.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за поділ спільного сумісного майна подружжя в розмірі 84 951 (вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдсят одну) грн. 53 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп.
Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.С.Жовноватюк