Справа № 530/1121/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

05.10.2020 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Дем`янченка С.М., за участю секретаря Тараненко Т.І., представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Зінченко О.Г. розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , державний нотаріус Зіньківської державної нотаріальної контори Полтавської області Герасименко Людмила Василівна про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

З заяви ОСОБА_1 вбачається, що він являється спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_3 . Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, спадкова справа була заведена та зареєстрована 26.02.2020 року Зіньківською державною нотаріальною конторою Полтавської області, номер у спадковому реєстрі 65582055, номер у нотаріуса 40/2020. На час відкриття спадщини і по даний час заявник тимчасово перебуває ( проживає) на острові ОСОБА_4 в м. Фуншал Автономного регіона Мадейри Португальської республіки. У зв`язку з карантином встановленим країнами Євросоюзу та іншими країнами в тому числі й Україною з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 заявник не міг виїхати з острова Майдера, а тому 10.03.2020 року ОСОБА_1 особисто надіслав рекомендованим міжнародним поштовим відправленням державному нотаріусу Зіньківської державної нотаріальної контори Полтавської області Герасименко Л.В. написану ним власноручно заяву про вступ у спадщину після померлого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заява ОСОБА_1 була отримана державним нотаріусом Зіньківської державної нотаріальної контори Полтавської області Герасименко Л.В. 16.03.2020 року. Таким чином ОСОБА_1 прийняв спадщину після померлого батька ОСОБА_3 . Однак з невідомих причин заявника не було включено до кола спадкоємців після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . В зв`язку з вище викладеним, заявник звернувся з заявою до суду і просив суд ухвалити рішення, яким встановити фактприйняття спадщини ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги спадкування за законом, після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 02.09.2020 року відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Зінченко О.Г. заяву підтримала, послалася на обставини викладені в заяві, заінтересована особа державний нотаріус Зіньківської державної нотаріальної контори Полтавської області Герасименко Л.В.в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, послалась на розсуд суду, заінтересована особа ОСОБА_2 заяву визнав.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Зінченко О.Г., заінтересовану особу ОСОБА_2 , дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , державний нотаріус Зіньківської державної нотаріальної контори Герасименко Людмила Миколаївна про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Зіньків Полтавської області (а.с.11). ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Зіньків Полтавської області і його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ( а.с.5,10).З копії заяви про вступ в спадщину вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Зіньківської державної нотаріальної контори Полтавської області Герасименко Л.В. про вступ в спадщину після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ( а.с.13-14), яка отримана Зіньківською державною нотаріальною конторою Полтавської області 16.03.2020 року ( а.с.15). З довідки Зіньківської державної нотаріальної контори Полтавської області від 22.05.2020 року вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкоємцями є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , інформація спадкоємців станом на 22.05.2020 року згідно матеріалів спадкової справи відсутня ( а.с.16).

Відповідно до положень статей 1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 1 статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Факт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (частина 1статті 1269 Цивільного кодексу України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом, як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з підпунктами 4, 10 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (пункт 2 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Положеннями статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення цього факту для заявника має юридичне значення, що встановлюється з метою реалізації заявником спадкоємцем ОСОБА_1 отримання свідоцтва про право на спадщину, після смерті свого батька, який в свою чергу прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При таких обставинах справи, коли заявник довів суду, що він прийняв спадщину у встановлений чинним законодавством України строк після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , то цей факт повинен бути встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12,13,76,81, 258-259, 263-268, 294, 315-319 ЦПК України, ст. 1216-1218, 1268,1270,1296, ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги спадкування за законом, після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено: 05.10.2020 р.

Суддя -