Провадження № 2/712/832/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого - судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Черкаській області про зняття арешту,

В И Р І Ш И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Черкаській області про зняття арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.02.2011 за № 10780737 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна був зареєстрований арешт нерухомого майна, а саме: домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , що належить їй на праві власності. Підставою вказаного обтяження зазначено постанову про відкриття виконавчого провадження № 22295712 від 02.11.2010 ВДВС Черкаського РУЮ про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк». Як стало відомо ОСОБА_1 , з 02.11.2010 по 27.06.2013 на виконанні у Черкаському районному відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 22295712 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-1133 від 25.10.2010 про стягнення з неї на користь ПАТ «Промінвестбанк» 7903369,43 грн. На підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» 27.06.2013 було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Їй повідомили, що вказане виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання. За даними технічної інвентаризації станом на 14.11.2019 встановлено, що пункт прийому склопосуду (літ.Г-1) по АДРЕСА_1 , що належить позивачці на праві власності за договором купівлі-продажу № 110 від 05.11.2017 відсутній. На місці розташування даного об`єкту зведена двоповерхова будівля. Позивачка вказує, що пункт прийому склопосуду (літ.Г-1) по АДРЕСА_1 помилково був внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна як домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , На сьогоднішній день, належного позивачці нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , на яке був накладений арешт, не існує. Однак, вона продовжує сплачувати податки до державного бюджету із неіснуючого нерухомого майна. Відповідні органи владних повноважень не мають змоги внести до офіційних документів дані щодо відсутності вказаного майна на її заяву, оскільки воно значиться таким, на яке накладений арешт. Таким чином, арешт з належного позивачці на той час майна повинен був знятий ще в 2013 році. Вона вказує, що те, що вказане майно досі під арештом, є грубим порушенням її конституційних прав. Враховуючи те, що на сьогоднішній день воно фізично не існує, вона не може скористатися своїм правом та внести відомості щодо нього як такого, що знищене, в зв`язку з накладеним на нього арештом. Внаслідок цього, позивачка продовжує нести збитки у вигляді сплати податків на неіснуюче нерухоме майно. Враховуючи той факт, що виконавче провадження № 22295712 знищене і тому вона не має можливості звернутись до суду в порядку ст. 447 ЦПК України зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, єдиним способом захисту прав є звернення до суду в порядку позовного провадження. Просить суд зняти арешт з належного їй нерухомого майна, а саме: пункту прийому склопосуду (літ. Г-1) за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 22295712 від 02.11.2010 ВДВС Черкаського РУЮ про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк», про що 02.02.2011 за № 10780737 внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представником відповідача скеровано відзив на позов, в обґрунтування якого вказує, що з 02.11.2010 по 27.06.2013 на виконанні у Черкаському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебувало виконавче провадження №22295712 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №2-1133 від 25.10.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "промінвестбанку" 7903369,43 грн. В зв`язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення, на підставі п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», 27.06.2013 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Вказує, що вищевказане виконавче провадження, у зв`язку з закінченням терміну зберігання, знищено відповідно до акту про вилучення виконавчих проваджень 2017 року. Оскільки виконавче провадження щодо стягнення коштів з позивачки завершено в зв`язку з відсутністю майна, рішення суду станом на 22.01.2020 залишається не виконаним, тому підстав для зняття арешту з майна боржника відсутні.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. У задоволенні позову просить відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов.

У зв`язку з неявкою сторін фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 02.11.2010 по 27.06.2013 на виконанні у Черкаському районному відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 22295712 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-1133 від 25.10.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк» 7903369,43 грн.

В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 02.02.2011 за № 10780737 зареєстровано арешт нерухомого майна, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Підставою вказаного обтяження є постанова про відкриття виконавчого провадження № 22295712 від 02.11.2010 ВДВС Черкаського РУЮ про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк».

На підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в зв`язку із відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення, 27.06.2013 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Вказане виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання, відповідно до акту про вилучення виконавчих проваджень 2017 року (відповідь Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Черкаській області № 21438/2 від 21.10.2019).

За даними технічної інвентаризації станом на 14.11.2019 встановлено, що пункт прийому склопосуду (літ.Г-1) по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності за договором купівлі-продажу № 110 від 05.11.2017, відсутній. На місці розташування даного об`єкту зведена двоповерхова будівля.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, пункт прийому склопосуду (літ.Г-1) по АДРЕСА_1 , що належить позивачці на праві власності за договором купівлі-продажу № 110 від 05.11.2017, помилково був внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна як домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 17078350 від 17.12.2007, протоколом аукціону № 1 від 05.11.2007, Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 181093382 від 16.09.2019, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 181093942 від 16.09.2019.

Як вказує позивачка у своєму позові, іншого нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , окрім пункту прийому склопосуду (літ.Г-1), у її власності не перебуває.

Згідно з ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст.317 ЦК України, встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст.59 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.4 ст.59 Закону, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, наявність арешту майна порушує права позивачки, як власника, який на власний розсуд має право розпоряджатися та користуватися своїм майном.

Відповідно до ст.ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачка довела ті обставини, на які посилалась, як на підставу своїх позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 274 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Черкаській області про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме: пункту прийому склопосуду (літ. Г-1) за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 22295712 від 02.11.2010 ВДВС Черкаського РУЮ про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк», про що 02.02.2011 за № 10780737 внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 06.02.2020.

Головуючий