Справа № 212/7150/20
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

29 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Дехта Р.В., за участі секретаря судового засідання Машошиної Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, без повідомлення осіб та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, заяву ПублічнОГО акціонернОГО товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПублічнОГО акціонернОГО товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , треті особи: Первинні профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

28 вересня 2020 року позивач Публічне акціонерного товариство «Криворізький залізорудний комбінат» завернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , треті особи: Первинні профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Одночасно з пред`явленням вказаного позову позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, яка передана в провадження судді 28 вересня 2020 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У даній заяві заявник просить суд:

- заборонити відповідачам та іншим фізичним особам, які без дозволу керівництва після закінчення робочої зміни залишаються у підземних умовах гірничих виробок, перебування у підземних умовах гірничих виробок, рудничних дворів, гаражів внутрішньо шахтного транспорту, камер аварійного повітря забезпечення (КАПЗ) тощо, шахти Родіна, шахти «Тернівська», шахта «Гвардійська», шахти «Октябрська ПАТ «Кривбасзалізрудком»;

- зобов`язати відповідачів та інших фізичних осіб, які без дозволу керівництва після закінчення робочої зміни залишаються у підземних умовах гірничих виробок, залишити підземні умови гірничих виробок, рудничних дворів, гаражів внутрішньо шахтного транспорту, камер аварійного повітря забезпечення (КАПЗ) тощо, шахти Родіна, шахти «Тернівська», шахта «Гвардійська», шахти «Октябрська ПАТ «Кривбасзалізрудком»;

- ухвалу про забезпечення позову допустити до негайного виконання;

- негайне виконання ухвали про забезпечення позову доручити органам Державної виконавчої служби спільно з органами Національної поліції України, з урахуванням компетенції та повноважень, визначеними спеціальними законами.

Заяву обґрунтовано тим, що відповідачі відмовились залишати свої робочі місця і залишаються в підземних виробках без дозволу керівництва позивача, через що позивач вимушений зупинити роботи в підземних умовах та оголосити простій. Також позивач обґрунтовує заяву тим, що подальше перебування працівників в підземних умовах може мати непоправні наслідки для їх здоров`я і несе загрозу їх життю, порушує права інших працівників на працю.

Розглянувши заяву та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог частини першої статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи може вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

До видів забезпечення позову, передбачених статтею 150 ЦПК України віднесені забороною вчиняти певні дії та встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

У відповідності до роз`яснення наданого Пленумом Верховного Суду України в пункті постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як роз`яснено в пунктах 4, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до роз`яснення наданого Пленумом Верховного Суду України в п. 1 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, в якій також зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У відповідності до роз`яснення наданого Пленумом Верховного Суду України в п.1 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, в якій також зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

В п.4 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Позивач просить суд забезпечити позов встановленням обов`язку вчинити певні дії у спорі, що виник із трудових правовідносин.

Суд виходить з того, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 150 ЦПК України такий вид забезпечення позову як встановлення обов`язку вчинити певні дії може застосовуватись лише у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Таким чином, у даному спорі застосування такого способу забезпечення позову як встановлення обов`язку вчинити певні дії є неможливим.

Позивачем у заяві про забезпечення позову, в якій він просить суд заборонити відповідачам та іншим невстановленим фізичним особам вчиняти певні дії, а саме перебувати у підземних умовах шахт позивача, не доведено за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання страйку незаконним, зобов`язання учасників страйку припинити його та розпочати роботу, або ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Обґрунтування позивачем заяви про забезпечення позову тим, що відповідачі відмовились залишати свої робочі місця і залишаються в підземних виробках без дозволу керівництва позивача, через що позивач вимушений зупинити роботи в підземних умовах та оголосити простій, а також тим, що подальше перебування працівників в підземних умовах може мати непоправні наслідки для їх здоров`я і несе загрозу їх життю, порушує права інших працівників на працю, не відповідає вимогам частини другої статті 149 ЦПК України та не може бути належним обґрунтуванням підстав для забезпечення позову.

Крім того, суд звертає увагу на те, що за правилами частини десятої статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Вжиття такого способу забезпечення позову як заборона відповідачам та іншим невстановленим фізичним особам вчиняти певні дії, а саме перебувати у підземних умовах шахт позивача за змістом є тотожним задоволенню заявленої позивачем позовної вимоги щодо зобов`язання учасників страйку припинити страйк, який здійснюється у формі перебування відповідачів у підземних умовах шахт позивача. Фактичне припинення перебування відповідачів у підземних умовах шахт позивача буде означати фактичне припинення страйку, який здійснюється саме у формі перебування відповідачів у підземних умовах шахт позивача.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПублічнОГО акціонернОГО товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , треті особи: Первинні профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Копію ухвали направити сторонам та третім особам по справі.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала відповідно до Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України 2147-VIII 03.10.2017, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення.

Ухвала суду складена та підписана 29 вересня 2020 року.

Суддя Р. В. Дехта