Ухвала

23 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 609/1672/17

провадження № 61-13232 ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Писаренко Наталія Олексіївна, на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ним у розмірі 209 590,82 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 121,93 кв. м, що розташована по АДРЕСА_1 .

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року, позов ОСОБА_2 задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 , згідно з рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 09 серпня 2017 року у справі № 609/457/17 у розмірі 209 590,82 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Повний текст постанови апеляційного суду складено 30 серпня 2019 року та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 02 вересня 2019 року.

До Верховного Суду 04 вересня 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

Згідно із частиною третьою статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок обставин непереборної сили.

Касаційну скаргу на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року ОСОБА_1 , як учасником справи подано 04 вересня 2020 року, тобто після спливу більше одного року з дня складення повного тексту постанови суду апеляційної інстанції (30 серпня 2019 року).

Як на підставу пропущення строку заявник посилається на те, що на момент апеляційного розгляду справи вона перебувала за межами України, не була належним чином повідомлена про розгляд справив суді апеляційної інстанції, у зв`язку з тим, що її адвокат Чапаєва Г. М. не інформувала її про розгляд справи, однак не надає докази про зазначене.

За таких обставин, заявнику на підтвердження обставин, передбачених пунктом 1 частини третьої статті 394 ЦПК України, необхідно надати відповідні письмові докази.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, постанову Верховного Суду, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Також надіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того,у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Спір виник з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості, що свідчить про майновий характер спору відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року (справа № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки ізподаної касаційної скарги та копії судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання щодо вимог майнового характеру (вартості квартири загальною площею 121,93 кв. м), тому неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову або інші належні докази).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Разом з тим, заявник просить звільнити від сплати судового збору з посиланням на те, що її майновий стан не дозволяє сплатити судові витрати у розмірі понад 4 000,00 грн, оскільки єдиним джерелом доходу є державна соціальна допомога як малозабезпеченій сім`ї і на її утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей, однак доказів на підтвердження вказаних обставин не надає.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання про звільнення від сплати судового збору судом касаційної інстанції буде розглянуто після усунення вказаних недоліків, оскільки суд позбавлений можливості встановити розмір судового збору.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Писаренко Наталія Олексіївна, на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 23 жовтня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь