справа № 208/2976/20
№ провадження 2/208/1550/20
09 вересня 2020 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі :
Головуючого судді Сушкової Л.І.
секретаря судового засідання Грищенко О.Л.
Учасники справи
представник відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів від суми позики, процентів річних від простроченої суми, суд,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів, процентів від суми позики, процентів річних від простроченої суми боргу в розмірі 66 010,37 грн. з ОСОБА_2 .
В обґрунтування своїх позовних вимог пояснив, що 12 лютого 2014 року між ним, ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 , в усній формі було укладено договір позики, згідно якого він передав у власність, а відповідачка, відповідно, отримала від нього грошові кошти в розмірі 2 500 доларів США строком на три місяці.
14 березня 2014 року між ним, ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 , в усній формі, було укладено ще один договір позики, згідно якого він передав у власність, а відповідачка, відповідно, отримала від нього, грошові кошти в розмірі 2 500 доларів США строком на шість місяців. На даний час отримані відповідачем грошові кошти не повернуті.
Ухвалою суду від 26 травня 2020 року відкрито провадження по справі.
Позивач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без участі представника відповідача та відповідача при заочному розгляду справи, без його участі та без застосування технічних засобів.
Відповідач з представником неодноразово належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в суді були відсутні, заперечень по справі не надали, на підставі ст.223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд, вивчивши матеріали справи, надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до наданих позивачем документів, слідує, що 12 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в усній формі було укладено договір позики, згідно якого він передав у власність, а відповідачка, відповідно, отримала від нього грошові кошти в розмірі 2 500 доларів США строком на три місяці.
14 березня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в усній формі, було укладено ще один договір позики, згідно якого він передав у власність, а відповідачка, відповідно, отримала від нього, грошові кошти в розмірі 2 500 доларів США строком на шість місяців. На даний час отримані відповідачем грошові кошти не повернуті.
Оскільки сума кожного з договорів більш ніж в десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, то в даному випадку договір позики повинен укладатися в письмовій формі, що передбачено ч.1 ст.1047 ЦК України.
Разом з тим, у відповідності до ч.1 ст.218 ЦК України, - недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків, встановлених законом, а рішення суду в такому випадку не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.
Так як законом не встановлена недійсність договору позики в разі недодержання письмової форми, то законом передбачена можливість доведення факту укладення такого договору письмовими доказами.
Крім того, ч.2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
На підтвердження укладення договорів позики між, позивачем та відповідачкою, та всіх їх суттєвих умов, відповідно, 12.02.2014 р. та 14.03.2014 р. позивачеві відповідачкою були видані власноручно нею написані розписки, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та 14.03.2014 р., - отримала ОСОБА_1 , кожен раз грошові кошти в сумі дві тисячі п`ятсот доларів США строком, відповідно, на три та на шість місяців.
Тобто, не зважаючи на відсутність укладених в письмовій формі договорів позики у позивача, в наявності передбачені законом письмові докази, якими підтверджується факт укладання між позивачем та відповідачем, - договорів позики на вищевказаних умовах.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі у строк, що встановлений договором.
Як зазначалося вище - строк повернення переданих позивачем грошей був встановлений, відповідно, в три та шість місяців, щодо кожного з договорів.
Але, не зважаючи на те, що строк повернення грошей сплив, - гроші відповідачкою позивачу не були повернуті, зобов`язання за договором позики не виконувалися, що підтверджується тим, що розписки на теперішній час знаходиться в позивача.
Оскільки відповідачка не висловлювала бажання в добровільному порядку повернути позивачу у власність належні йому грошові кошти, то він, 12травня 2017 року звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом,який був уточнений 29 вересня 2017 року, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 132 100,00 грн., проценти від суми позики (за користування чужими грошовими коштами) в розмірі 80 090 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 11 934 грн., що сумарно становить 224 124,00 грн.
При цьому три проценти річних від простроченої суми були нараховані за період з 15 квітня 2014 року по 15 квітня 2017 року, а проценти від суми позики за період з 15 квітня 2014 року по 28 вересня 2017 року.
Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року, позовні вимоги були задоволені - суд вирішив: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , - 132 100, 00 грн. - основної суми боргу;80 090,00 грн. - проценти від суми позики;11 934,00 грн. - суму трьох відсотків річних, усього: 224 124,00 грн.

При цьому суд встановив, що 12 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в усній формі було укладено договір позики , згідно якого позивач передав відповідачці грошові кошти в розмірі 2 500 доларів США строком на три місяці, а також 14 березня 2014 року ОСОБА_1 , повторно, передав відповідачці грошові кошти в розмірі 2 500 доларів США строком на шість місяців.

Відповідно до ч.4 ст.82 УПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З даної правової норми випливає, що в даному випадку не має необхідності доказувати факт існування між ОСОБА_1 договірних відносин, обумовлених договором позики, а також факт існування у відповідачки зобов`язань по поверненню йому суми позики в розмірі 132 100, 00 грн. - основної суми боргу.

26 червня 2019 року постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого листа №208/2598/17, виданого 20.05.2019 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 коштів у розмірі 224 124,00 грн. на його користь.

09 липня 2019 року постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області звернуто стягнення на доходи ОСОБА_2 , і з цього часу в примусовому порядку почалося повернення ОСОБА_1 визначеної судом грошової суми.

Станом на момент подання даного позову за особистими розрахунками ОСОБА_1 , з відповідачки стягнута, а ним, відповідно, отримана грошова сума в розмірі 19 042,79 грн., що вказує на те, що сума основного боргу в розмірі 132 100, 00 грн. на теперішній час залишається не повернутою та продовжує перебувати у користуванні відповідачки, оскільки стягнута з неї сума навіть менша ніж розмір процентів від суми позики.

Тобто, зобов`язання ОСОБА_2 з повернення ОСОБА_1 суми позики в розмірі 132 100, 00 грн. - основної суми боргу, на теперішній час залишається не виконаним, оскільки згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи вищезазначені положення закону, встановлений сторонами строк повернення позики та той факт, що договором не встановлено розмір процентів, слід дійти висновку про визначення розміру процентів за користування чужими грошовими коштами на рівні облікової ставки Національного банку України.

Розмір процентів від суми позики починаючи з 29 вересня 2017 року по 12 травня 2020 року становить: 132 100 х (28/365 х 12,5% + 49/365 х 13,5% + 49/365 х 14,5% + 35/365 х 16,0% + 133/365 х 17,0% + 56/365 х 17,5% + 231/356 х 18,0% + 94/365 х 17,5% + 59/365 х 17,0% + 46/365 х 16,5% + 49/365 х 15,5% + 48/365 х 13,5% + 42/365 х 11,0% + 42/366 х 10,0% + 19/366 х 8,0%) =56 102,87 грн. - де 28 кількість днів користування позикою у період дії облікової ставки НБУ у розмір 12,5%, 49 - кількість днів користування позикою у період дії облікової ставки НБУ у розмір 13,5%, 49 - кількість днів користування позикою у період дії облікової ставки НБУ у розмір 14,5%, 35 - кількість днів користування позикою у період дії облікової ставки НБУ у розмір 16,0%, 133 - кількість днів користування позикою у період дії облікової ставки НБУ у розмір 17,0%, 56 - кількість днів користування позикою у період дії облікової ставки НБУ у розмір 17,5%, 231 - кількість днів користування позикою у період дії облікової ставки НБУ у розмір 18,0%, 94 - кількість днів користування позикою у період дії облікової ставки НБУ у розмір 17,5%, 59 - кількість днів користування позикою у період дії облікової ставки НБУ у розмір 17,0%, 46 - кількість днів користування позикою у період дії облікової ставки НБУ у розмір 16,5%, 49 - кількість днів користування позикою у період дії облікової ставки НБУ у розмір 15,5%, 48 - кількість днів користування позикою у період дії облікової ставки НБУ у розмір 13,5%, 42 - кількість днів користування позикою у період дії облікової ставки НБУ у розмір 11,0%, 42 - кількість днів користування позикою у період дії облікової ставки НБУ у розмір 10,0%, 19 - кількість днів користування позикою у період дії облікової ставки НБУ у розмір 8,0%, 365, 366 - кількість днів року, у відсотках визначений розмір облікової ставки НБУ за період з 29 вересня 2017 року по 12 травня 2020 року.

Крім того, ч.2 ст.625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання, яка полягає в тому, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, в даному випадку, інший розмір процентів договором або законом не встановлений, то відповідачка повинна сплатити йому , саме три проценти річних від простроченої суми.

Що стосується простроченої суми за договором позики від 12 лютого 2014 року, за яким гроші надавалися на період три місяці, то на момент подачі даного позову, відповідачка за цим договором прострочила шість повних років, з урахуванням того, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, від 11 січня 2018 року за попередні три роки три проценти річних від простроченої суми стягнуті, то відповідачка повинна йому сплатити три процента річних за три роки в розмірі 5 944,50 грн.(66 050 грн. х 3 х 3%).

Що стосується договору позики від 14 березня 2014 року, за яким позика надавалася строком на шість місяців, то на момент подачі даного позову відповідачка за цим договором прострочила п`ять повних років, з урахуванням того, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 січня 2018 року за попередні три роки три проценти річних від простроченої суми стягнуті, то відповідачка повинна йому сплатити три процента річних за два роки в розмірі 3 963 грн.(66 050 грн. х 2 х 3%).

Всі зазначені в позовній заяві обставини підтверджують наступні докази: копією позовної заяви від 29.09.2017 р., (оригінал знаходиться в матеріалах справи), рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 січня 2018 року (оригінал в матеріалах справи), постанова про відкриття виконавчого провадження (оригінал в матеріалах виконавчого провадження), довідка Заводського ВДВС про розмір стягнутою суми (на час подачі позову не можна надати у зв`язку з оголошеним карантином, що впливає на роботу Заводського ВДВС).

Позивач зазначив, що заходи досудового врегулювання спору не вживалися, заходи забезпечення доказів або позову до позовної заяви не здійснювалися.

Попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, з урахуванням статусу учасника бойових дій, - становить 0 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наданими доказами і не суперечать чинному законодавству, та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 660 грн. 10 коп.

На підставі наведеного, статей 4, 5, 19, 175, 177 ЦПК України, статей 23, 218, 525, 527, 625, 1047, 1048 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів від суми позики, процентів річних від простроченої суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 грошові кошти, проценти від суми позики в розмірі 56 102,87 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 9 907,50 грн., що сумарно становить 66 010,37 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 660 грн. 10 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Суддя Сушкова Л. І.