Справа № 744/281/20
Провадження № 2/744/222/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року в місті Семенівка Чернігівської області Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарі Шаповал Ю. В.,

розглянувши цивільну справу № 744/281/20 за позовом

позивача: Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації

до

відповідача: ОСОБА_1

про

вимоги позивача: зобов`язання відповідача ОСОБА_1 повернути Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації в повному комплекті автомобіль марки ЗАЗ 110307-42, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , синього кольору, номерний знак НОМЕР_2 ,

у відкритому судовому засіданні, проведеному за участі представника позивача ОСОБА_2 , та за відсутності представника відповідача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації, пред`явив позов до відповідача, ОСОБА_1 , за змістом якого просить зобов`язати відповідача ОСОБА_1 повернути Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації в повному комплекті автомобіль марки ЗАЗ 110307-42, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , синього кольору, номерний знак НОМЕР_2 . В обґрунтування таких позовних вимог Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації у позові зазначив про те, що Головним управлінням праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації, яке розпорядженням голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 21 грудня 2012 року № 509 «Про заходи щодо оптимізації структури облдержадміністрації» перейменоване із зазначенням назви позивача, 09.10.2008 було забезпечено автомобілем зі звичайним керуванням марки ЗАЗ 110307-42, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , синього кольору, особу з інвалідністю, захворювання якого пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС, І групи, ОСОБА_4 , 1936 року народження, місце проживання якого було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його дружина, ОСОБА_5 , 1941 року народження, як особа з інвалідністю, захворювання котрої пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС, І групи, з 14.05.2008 перебувала на обліку для забезпечення автомобілем. Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999 (у відповідній редакції) передбачає, що автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, може залишитися у користуванні членів сім`ї померлої особи з інвалідністю, якщо в ній є особа з інвалідністю, яка: мала підстави для забезпечення автомобілем на час смерті особи з інвалідністю або протягом не більше 06 місяців з дня її смерті, зареєстрована на час смерті особи з інвалідністю за місцем її реєстрації та не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через структурний підрозділ з питань соціального захисту населення. Також зазначений Порядок передбачає, що особи з інвалідністю І групи з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, які не придатні до керування автомобілем, можуть передати право керування автомобілем члену сім`ї, який зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю або іншій особі, котра зареєстрована в одному населеному пункті з особою з інвалідністю. На підставі заяви ОСОБА_5 від 11.04.2013 щодо передачі їй автомобіля, яким користувався її чоловік, наказом позивача від 03.06.2013 № 90 зазначений вище автомобіль був переданий їй в користування. Оскільки ОСОБА_5 згідно медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом, виданої 25.04.2008 Семенівською ЦРЛ, була визнана не придатною до керування автомобілем, то за рішенням колегії Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації керування автомобілем було дозволено доньці ОСОБА_1 , проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 11 червня 2013 року підписала зобов`язання про те, що виданий їй автомобіль строком на 5 років і 10 місяців буде зберігатися як державна власність для особистого користування без права продажу і передачі іншим особам. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . До Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації 03.04.2019 надійшла заява та клопотання ОСОБА_6 щодо надання їй як члену родини та спадкоємцю ОСОБА_5 , дозволу на безкоштовну перереєстрацію автомобіля, строк експлуатації якого, на її думку, становить понад 10 років. Пункт 16 Порядку передбачає, що після смерті особи з інвалідністю автомобіль, строк експлуатації якого становить понад 10 років, може бути безоплатно переданий у власність члену її сім`ї (за бажанням такого члена сім`ї), який на час смерті особи з інвалідністю був зареєстрованій за місцем реєстрації особи з інвалідністю. Автомобіль, строк експлуатації якого менш ніж 10 років, залишається члену сім`ї померлої особи з інвалідністю, яка зареєстрована за місцем реєстрації особи з інвалідністю на час смерті у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті особи з інвалідністю до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства вартості автомобіля з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього особою з інвалідністю. В іншому випадку автомобіль вилучається або повертається органам соціального захисту населення у повному комплекті. Отже, оскільки на законодавчому рівні визначено, що автомобіль, не залежно від терміну його експлуатації, може бути переданий у власність або викуплений лише особою, яка зареєстрована за місцем реєстрації особи з інвалідністю на час її смерті, а ОСОБА_1 була зареєстрована з ОСОБА_5 за різними адресами, їй було відмовлено. Враховуючи, що законних підстав використовувати державне майно, а саме, автомобіль марки ЗАЗ 110307-42, який був виданий у користування ОСОБА_5 , ОСОБА_1 не має, то автомобіль підлягає поверненню до Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації для подальшої передачі особам з інвалідністю, що перебувають на обліку. Відповідач 21.05.2019 отримала лист Управління соціального захисту Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 22.04.2019 № 1-2/1230, в якому їй було повідомлено про необхідність повернення автомобіля. Позаяк автомобіль ОСОБА_1 не повернула, наведеним Управлінням листами від 04.07.2019 №1-2/1855, від 05.08.2019 № 1-4/3087 та листом позивача від 20.08.2019 № 13-15/6045 було акцентовано увагу відповідача на необхідності термінового повернення автомобіля. Проте, такі листи відповідачем проігноровано.

Після відкриття провадження у цивільній справі за вказаним позовом, відповідач подала до суду відзив на позов, в якому просила суд у задоволенні позову відмовити повністю. Обґрунтовуючи таку свою правову позицію, відповідач у відзиві зазначила про те, що в спірному випадку строк експлуатації автомобіля не день смерті матері позивача, на думку відповідача, становив більше 10 років, а тому автомобіль вилученим чи повернутим бути не може (а.с. 41-42).

У зв`язку із надходженням відзиву відповідача, позивачем до суду подавалася відповідь на відзив, де позивач зауважив, що строк експлуатації зазначеного у позові транспортного засобу, на думку позивача, є меншим ніж 10 років, що доводиться наступним. Відповідно до акту прийому-передачі транспортного засобу від 09 жовтня 2008 року № 805803, автомобіль був виданий ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Строк експлуатації автомобіля ОСОБА_4 на дату його смерті становив 4 роки 01 місяць 25 днів. Відповідно до абзацу 3 пункту 16 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років після смерті особи з інвалідністю залишається у користуванні її сім`ї, якщо в ній є особа з інвалідністю, яка: мала підстави для забезпечення автомобілем на час смерті особи з інвалідністю або протягом не більше 06 місяців з дня її смерті; зареєстрована на час смерті особи з інвалідністю за місцем її реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через структурний підрозділ з питань соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду. Відповідно до абзацу 4 пункту 16 зазначеного Порядку, до моменту визначення такої особи автомобіль перебуває на зберіганні у членів сім`ї померлої особи інвалідністю, а у разі їх відсутності повертається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення або управлінню виконавчої дирекції Фонду. Отже, законодавець передбачає сукупність трьох підстав для того, що автомобіль перейшов після смерті від однієї особи з інвалідністю до іншої в межах однієї родини. Лише після подання повного пакету документів для набуття підстави для забезпечення автомобілем та здійснення позивачем його перерозподілу, мати відповідача ОСОБА_5 мала законне право на користування автомобілем. У зв`язку з цим, вбачається певна перерва у періоді експлуатації транспортного засобу, якого торкається спір, тривалістю від моменту смерті ОСОБА_4 до моменту отримання ОСОБА_5 права на експлуатацію автомобіля. На підставі наказу позивача від 03 червня 2013 року № 90, 11.06.2013 автомобіль було перерозподілено ОСОБА_5 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, на думку позивача, строк експлуатації автомобіля ОСОБА_5 на дату смерті становить 5 років 6 місяців та 25 днів. Воднораз загальний строк експлуатації автомобіля ЗАЗ 110307-42 становить 9 років 8 місяців та 20 днів. Цей період часу включає 4 роки 1 місяць 25 днів (час перебування автомобіля в користуванні ОСОБА_4 ) та 5 років 6 місяців та 25 днів (час перебування в користуванні автомобіля на законних підставах у ОСОБА_5 ). Отже це є меншим ніж передбачений законодавством 10-річний строк експлуатації, необхідний для безоплатного отримання автомобіля у власність членом сім`ї. Крім того, на переконання позивача, на день смерті ОСОБА_5 за адресою її реєстрації інші члени сім`ї не значились, а отже відсутня й інша підстава, необхідна для безкоштовного отримання відповідачем автомобіля (а.с. 49-50).

Представник позивача, головний спеціаліст-юрисконсульт загального відділу Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації, уповноважена у справі на самопредставництво цієї юридичної особи за відомостями наказу позивача, положення про загальний відділ позивача, посадової інструкції та даних виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 141-151) ОСОБА_2 , яка брала участь у судовому засіданні 16.09.2020 з розгляду справи по суті в режимі відеоконференції з Деснянським районним судом міста Чернігова, позов підтримала повністю та пояснила, що вимоги позивача до відповідача вона вважає правомірними.

Відповідач ОСОБА_1 16.09.2020 у судове засідання з розгляду справи по суті не з`явилася без повідомлення суду поважних причин своєї неявки, належним чином була повідомлена про час і місце судового засідання, уповноважила брати участь у справі свого представника ОСОБА_3 ..

Представник відповідача, адвокат Голик Євген Валерійович, у судове засідання з розгляду справи по суті 16.09.2020 не з`явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, подав до суду не підтверджену аніякими документами письмову заяву, де зазначив, що вказаної дати він нібито братиме участь у кримінальному провадженні в Менському районному суді Чернігівської області, а тому в суд з`явитися не зможе, але у заяві не зазначив номер кримінального провадження, якого саме питання стосується згадане ним кримінальне провадження, не додав до заяви навіть роздруківки відомостей з веб-сайту Менського районного суду Чернігівської області зі списку справ, що публікується в режимі онлайн, де був би зазначений адвокат Голик Є. В., як особа, що бере участь в будь-якій справі в цьому суді, тобто поважних причин своєї неявки до Семенівського районного суду Чернігівської області 16.09.2020 не повідомив.

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за приведених вище обставин, викладених позивачем у позові та відповіді на відзив, які знайшли своє повне підтвердження у судовому засіданні, адже доводяться даними поданих до суду доказів, зокрема:

відомостями копії наказу Головного управлінням праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 06 жовтня 2008 року № 196 «Про розподіл спецавтотранспорту» із зазначенням у доданому до наказу списку прізвища інваліда ОСОБА_4 (а.с. 3-5);

відомостями копії акту приймання передачі транспортного засобу, призначеного для інваліда ОСОБА_4 (а.с. 6);

відомостями копії заяви ОСОБА_5 щодо переоформлення автомобіля (а.с. 7);

відомостями копії довідки про реєстрацію на день смерті ОСОБА_4 в одному житлі його дружини ОСОБА_5 (а.с. 8);

відомостями копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 (а.с. 9);

відомостями копії довідки щодо встановлення інвалідності ОСОБА_5 (а.с. 10);

відомостями копії наказу позивача від 03.06.2013 № 90 «Про перерозподіл автомобіля, що був у користуванні» щодо видачі автомобіля ОСОБА_5 , члену сім`ї померлого інваліда (а.с. 11);

відомостями копії зобов`язання ОСОБА_5 щодо експлуатації автомобіля (а.с. 12);

відомостями копії довідки позивача про те, що рішенням колегії позивача автомобілем дозволено користуватися відповідачеві ОСОБА_1 (а.с. 13);

відомостями копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 (а.с. 15);

відомостями копій документів листування позивача та відповідача із даними про не погодження позивачем пропозицій відповідача щодо подальшого користування автомобілем та проігнорованих відповідачем вимог позивача щодо повернення автомобіля (а.с. 19-29).

Встановлюючи такі обставини, суд не бере до уваги та відкидає відомості наданих стороною відповідача копій актів обстеження житлових умов від 25 березня 2019 року та копії довідки Семенівської міської ради Чернігівської області від 27 березня 2019 року, де зауважено, що нібито відповідач проживала з ОСОБА_5 (а.с. 43-44), оскільки такі документи складені вже після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , вони не ґрунтуються на об`єктивно встановлених даних щодо факту проживання відповідача та ОСОБА_5 , не містять достовірні посилання на переконливі джерела виявлених після смерті особи фактів.

За таких обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю на основі приписів п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999 (зі змінами і доповненнями), ст. 16 Цивільного кодексу України.

Ухвалюючи рішення на користь позивача, суд відхиляє доводи сторони відповідача, викладені у відзиві, адже переліченими вище даними доказів у справі доводиться, що строк експлуатації вказаного автомобіля дійсно становить 9 років 8 місяців 20 днів, а тому позовні вимоги позивача є цілком слушними.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та повернення транспортного засобу до органів соціального захисту населення задовольнити повністю з усіх заявлених вимог.

Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), повернути Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації (місцезнаходження: проспект Миру, будинок 116а, місто Чернігів, 14005, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 03195961) в повному комплекті автомобіль марки ЗАЗ 110307-42, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , синього кольору, номерний знак НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), на користь Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації (місцезнаходження: проспект Миру, будинок 116а, місто Чернігів, 14005, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 03195961) із зарахуванням коштів на рахунок Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (місцезнаходження: вулиця В`ячеслава Радченка, будинок 14, місто Чернігів, 14017, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 14220194, рахунок UA0007442) оплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до суду апеляційної інстанції через Семенівський районний суд Чернігівської області.

Дата складення повного тексту рішення 25.09.2020.

Суддя: О. І. Гнип