Справа № 451/123/16-ц Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 88-ц/811/8/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Львів

Справа № 451/123/16-ц

Провадження № 88-ц/811/8/19

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Копняк С.М., Левика Я.А.

секретар Іванова О.О.

з участю представників позивача: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 28 грудня 2016 року за нововиявленими обставинами, у справі за позовом ОСОБА_3 до Дмитрівського навчально-виховного комплексу Радехівського району Львівської області про поновлення на роботі й оплату праці за час вимушеного прогулу, -

встановив:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до Дмитрівського навчально-виховного комплексу Радехівського району Львівської області про визнання протиправним та скасування наказу №44 від 29 грудня 2015 року; поновлення на роботі на посаді прибиральниці Дмитрівського навчально - виховного комплексу Радехівського району Львівської області з 29 грудня 2015 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 23 травня 2016 року позов задоволено.

Ухвалено визнати протиправним та скасовано наказ Дмитрівського навчально - виховного комплексу №44 від 29 грудня 2015 року. Поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді прибиральниці Дмитрівського навчально - виховного комплексу Радехівського району Львівської області з 29 грудня 2015 року. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 7 171, 56 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2015 року по 23 травня 2016 року включно. Проведено розподіл судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення середньомісячного заробітку в розмірі 2 038, 25 грн. за один місяць.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 28 грудня 2016 року апеляційну скаргу Дмитрівського навчально-виховного комплексу Радехівського району Львівської області задоволено.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 23 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до Дмитрівського навчально-виховного комплексу Радехівського району Львівської області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі й оплату праці за час вимушеного прогулу.

5 червня 2019 року ОСОБА_3 подала до суду апеляційної інстанції заяву про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 28 грудня 2016 року за нововиявленими обставинами.

З урахуванням уточнень до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_3 посилається на наступне.

Після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції та набрання ним чинності з листа-відповіді районного відділу освіти Радехівської РДА № 278 від 10 травня 2019 року на її інформаційний запит від 6 травня 2019 року їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути їй відомі під час розгляду цієї справи. Стверджує, що насправді наказ «Про звільнення з роботи» № 44 від 29 грудня 2015 року підтверджує факт незаконного оформлення звільнення, так як із цієї відповіді вбачається, що наказу «Про дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення» ОСОБА_3 не видавалось, отже дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення не оголошувалось. Відтак, наказ «Про дисциплінарне стягнення у виді звільнення» ОСОБА_3 не видавався, про що вона дізналась із відповіді відділу освіти Радехівської РДА № 278, датованої 10 травня 2019 року.

У листі-відповіді Відділу освіти № 544 від 3 вересня 2019 року на її інформаційний запит повідомлено, що трудовий договір між ОСОБА_3 та Дмитрівським НВК до грудня 2015 року не укладався. Оскільки трудовий договір не укладався, такий не може бути припиненим.

Вважає, що наведені обставини є нововиявленими, та такими, що існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути їй відомими. Вважає, що вказані обставини є також істотними, оскільки могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення.

Просить заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задовольнити та ухвалити нове рішення, яким залишити в силі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 23 травня 2016 року.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами належить відмовити, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 23 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Дмитрівського навчально-виховного комплексу Радехівського району Львівської області від 29 грудня 2015 року № 44, поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді прибиральниці в Дмитрівському навчально-виховному комплексі Радехівського району Львівської області з 29 грудня 2015 року, стягнуто з відповідача на користь позивача 7 171,56 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2015 року по 23 травня 2016 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 28 грудня 2016 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2018 року, рішення Радехівського районного суду Львівської області від 23 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта стаття 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1 і 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, яке переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, - це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

В якості нововиявлених обставин заявник вказує листи-відповіді Відділу освіти Радехівської районної державної адміністрації № 278 від 10 травня 2019 року та № 544 від 3 вересня 2019 року. Посилається на те, що з цих листів вбачається, що дисциплінарне стягнення у виді звільнення до позивача не застосовувалося і трудовий договір з нею не укладався, а тому не може бути розірваний.

Загальні підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу наведено в статті 40 КЗпП України.

Відповідно до частини другої статті 47 КЗпП України, у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Виходячи з аналізу положень статті 235 КЗпП України, у разі припинення трудових відносин, шляхом їх розірвання з ініціативи роботодавця, останнім видається наказ про звільнення працівника, у якому зазначається формулювання причини звільнення з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

У розумінні статті 147 КЗпП України звільнення є одним із двох видів заходів стягнення за порушення трудової дисципліни, наказ виноситься саме про звільнення, а не про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення.

Встановивши, що звільнення позивача проведено з дотриманням вимог трудового законодавства, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, з`ясовував, в тому числі, чи вірно до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення, оскільки саме це є предметом доказування у справах про поновлення на роботі. Суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову. Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, в його обґрунтування посилалась саме на те, що трудові відносини з нею припинено незаконно, в той час як в поданій заяві про перегляд рішення суду апеляційної інстанції у цій справі за нововиявленими обставинами вказує на те, що між сторонами не виникли трудові відносини (трудовий договір не укладено), а тому вони не можуть бути припинені в будь-який спосіб, зокрема шляхом розірвання трудового договору.

З урахуванням вимог статті 423 ЦПК України та доводів заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені заявником обставини не можна вважати нововиявленими обставинами в розумінні положень статті 423 ЦПК України, оскільки такі могли бути відомі заявнику на час ухвалення судового рішення, яке вона просить переглянути за нововиявленими обставинами.

У зв`язку із цим, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені ОСОБА_3 у заяві обставини, не можуть вважатися нововиявленими обставинами, що дають підстави для перегляду рішення суду апеляційної інстанції у зазначеному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Враховуючи встановлене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 258-261, 388-391, 423, 429 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Львівської області від 28 грудня 2016 року відмовити і залишити це судове рішення в силі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 25 вересня 2020 року.

Головуючий__________ ___Т.І.Приколота

Судді : __________________С.М.Копняк

___________________ Я.А.Левик