Справа № 661/506/20
Провадження № 2/661/366/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року м. Нова Каховка

Новокаховського міського суду Херсонської області

Суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання - Бірючова О.В.

у цивільній справі №661/506/20 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат - Горяшко Людмила Василівни до ОСОБА_2 , Таврійської міської ради Херсонської області про визнання права власності на житло за набувальною давністю,-

в с т а н о в и в:

31 січня 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат - Горяшко Л.В. звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на початку 1990 року вона від радгоспу «Новокаховський» с. Плодове Херсонська область за ордером отримала в користування двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 48,6 кв.м., яку в 1993 році приватизувала, про що 26 січня 1994 року виконавчим комітетом Таврійської міської ради Херсонської області видано свідоцтва про право власності на житло, за яким зазначена квартира перейшла і спільну сумісну власність в рівних долях їй та членом її родини: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . З часу отримання квартири в користування, вона та ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, який на день смерті був зареєстрований разом із нею за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з чим в січня 2020 року вона звернулась до приватного нотаріуса з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в чому їй було відмовлено, оскільки на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3 року діяв Цивільний Кодекс Української РСР у редакції 1963 року, відповідно до якого вона не входила до кола спадкоємців померлого ОСОБА_3 . Проте, з часу отримання зазначеної квартири і по теперішній час вона продовжує проживати в квартирі АДРЕСА_1 , добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується всією квартирою, постійно робить поточний та капітальний ремонт, підтримує чистоту і порядок, оплачує комунальні платежі, тобто добросовісно заволоділа майном - 1/3 частиною квартири АДРЕСА_1 і продовжує відкрито, безперервно нею володіти, в зв`язку з чим просила суд визнати на нею право власності на вказане майно за набувальною давністю.

04 лютого 2020 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначення підготовчого судового засідання.

29 травня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились у адресованій суду заяві просили справу розглядати у їх відсутність, позов підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Таврійської міської ради Херсонської області в судове засідання не з`явився у адресованій суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась у адресованій суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що відповідно до розпорядження виконавчого комітету Таврійської міської Ради народних депутатів м. Нової Каховки Херсонської області №9р-к від 26 січня 1994 року, за заявою наймача ОСОБА_1 , на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», квартиру, розташовану по АДРЕСА_3 передано їй у приватну власність.

Згідно зазначеного розпорядження, 26 січня 1994 року виконавчим комітетом Таврійської міської Ради народних депутатів, видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної (сумісної) власності належить ОСОБА_1 та членам її родини в рівних долях: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 , видане 26 грудня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Нової Каховки.

З довідки про реєстрацію місця проживання №17-66/591 від 23 листопада 2019 року вбачається, що разом з ОСОБА_3 на день його смерті були зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

28 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, в чому їй було відмовлено, як вбачається з листа приватного нотаріуса Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І., вих. №01/16/29 від 31 січня 2020 року, оскільки на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3 року діяв Цивільний Кодекс Української РСР у редакції 1963 року, відповідно до якого вона не входила до кола спадкоємців померлого ОСОБА_3 .

З копії спадкової справи №46/1998 заведеної Новокаховською державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вбачається, що донька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачка по справі ОСОБА_2 , 13 липня 1998 року отримала нотаріальне посвідчене свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на спадкове майно, яке складається з автомобілю марки М-2140. Інших свідоцтв про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до довідки №421 виданої 07 лютого 2020 року ТОВ «Херсонрегіонгаз»; акту звіряння розрахунків за електроенергію станом на 14 лютого 2020 року, складеного між постачальником ТОВ Херсонська обласна ЕК» та споживачем ОСОБА_1 ; довідки виданої КП «Міський водоканал» станом на 01 лютого 2020 року; довідки виданої КП Таврійський водоканал» станом 05 лютого 2020 року; довідки виданої КП «Комунальний сервіс» станом на 05 лютого 2020 року; довідки виданої КП «Таврійське ЖЕУ» станом на 01 лютого 2020 року заборгованість ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 з оплати комунальних послуг відсутня.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним.

Статтею 328 Цивільного кодексу України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Відповідно до аб. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не передбачено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти чужим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду ( стаття 214 ЦПК України).

Таким чином, зміст статті 344 ЦК України встановлює, що позивач, як володілець майна, протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випадку при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити з того, що задоволення таких позовних вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння.

Крім того, за набувальною давністю може бути визнано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, а також на майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено, що відповідає висновками викладеним у Постанові Верховного Суду України від 25 червня 2018 року у справі №293/312/15-ц.

Отже, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи визнання відповідачами позову, а також, що 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 , належна ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем після смерті якого є відповідачка по справі ОСОБА_2 , свідоцтва про право на спадщину за законом в цій частині не отримувала, тобто на зазначене спадкове майно не претендує, позивач по справі ОСОБА_1 в свою чергу добросовісно заволоділа зазначеним майном, як співвласник та співмешканка померлого ОСОБА_3 , якою відкрито, безперервно та безтитульно володіла, суд, у відповідності до ст. 344 ЦК України, визнає за позивачкою права власності на 1/3 частку зазначеного нерухомого майно в порядку набувальної давності, задовольнивши позовну заяву в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 259, 263, 264, 265, 268 ч. 4, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат - Горяшко Людмила Василівни до ОСОБА_2 , Таврійської міської ради Херсонської області про визнання права власності на житло за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку набувальної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання повного судового рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 21 серпня 2020 року.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна