Справа №345/2304/20
Провадження № 2/345/869/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калуша у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області із зазначеним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.08.2008 року на загальну суму 138370,62 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, підписав заяву №б/н від 26.08.2008 року.

Позивачем свої зобов`язання за даним договором виконані в повному обсязі на відміну від відповідача, який порушив умови договору і станом на 31.03.2020 року має заборгованість по несплаченому кредиту у розмірі 185834,32 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 8500,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 175039,41 грн., заборгованості за пенею 2294,91 грн. Однак позивач просить стягнути тільки заборгованість за кредитом в сумі 8500,00 грн. та заборгованість по процентах за період з 26.08.2008 року по 30.10.2019 року в сумі 129870,62 грн.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

У судове засідання представник позивача Гребенюк О.С. не з`явився, однак подав до суду заяву про те, що позов підтримує, а справу просить розглянути без його участі - (а.с.42).

Від представника відповідача ОСОБА_2 надійшли до суду письмові пояснення згідно яких чинним законодавством визначено істотні умови укладення кредитного договору, а саме: розмір суми кредиту, умови його надання; сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами. Щодо пред`явленої до стягнення суми заборгованості за кредитом, розрахованої позивачем за період з 26.08.2008 по 30.10.2019, нарахування заборгованості за такий період суперечить нормам чинного законодавства. З урахуванням викладеного, заявлені вимоги позивача, виходять за межі встановленого законодавством трирічного строку позовної давності. Розгляд справи просить проводити у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 26.08.2008 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою №б/н, на підставі якої останній отримав кредит. Згідно розрахунку заборгованості по кредиту, станом на 31.03.2020 року ОСОБА_1 має заборгованість по несплаченому кредиту у розмірі 185834,32 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 8500,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 175039,41 грн., заборгованості за пенею 2294,91 грн. Однак позивач просить стягнути тільки заборгованість за кредитом в сумі 8500,00 грн. та заборгованість по процентах за період з 26.08.2008 року по 30.10.2019 року в сумі 129870,62 грн.

Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.

Як вбачається з умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Згідно умов та правил надання банківських послуг відповідач при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Всупереч вище перелічених умов договору, відповідач не виконав свої зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, у відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому, у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотними умовами укладення кредитного договору є розмір суми кредиту, умови його надання; сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами.

Правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов`язання погоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов`язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.

Підставою заявлених АТ КБ "Приватбанк" вимог є порушення відповідачем умов кредитного договору, який складається з анкети-заяви, Пам`ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів.

Поряд з цим, 26.08.2008 між АТ КБ "Приватбанк" і відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку.

Також анкета-заява не містить відомостей про вид отриманої відповідачем картки, термін її дії, не зазначено з якими саме Умовами та Правилами і Тарифами вона ознайомлена.

В той же час, позивачем не долучено до позову і не надано суду доказів оформлення і укладення між сторонами та відповідно отримання відповідачем Пам`ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг і Тарифів, що в сукупності із анкетою-заявою свідчило б про укладений в належній формі кредитний договір.

На думку суду, долучені позивачем до позову витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не є складовою частиною укладеного сторонами договору, оскільки вони не містять підпису позичальника (відповідача); судом не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови і Правила підписуючи анкету-заяву отримала відповідач для ознайомлення і надала свою згоду з ними. Пам&apos;ятка клієнта, яка відповідно до анкети-заяви є складовою укладеного між сторонами договору позивачем не надана і в матеріалах справи відсутня.

Суд враховує те, що анкета-заява не містить будь-яких відомостей щодо встановлення кредитного ліміту по платіжній картці в розмірі зявленого позивачем, не відображена така інформація і в наданому позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 23).

Згідно розрахунку заборгованості вказується зміна відсоткових ставок, однак докази того, що при підписанні анкети-заяви відповідач давала згоди на змінювану в односторонньому порядку банком процентну ставку за договором відсутні.

Також відсутнє підтвердження того, що про підвищення процентної ставки ОСОБА_3 повідомлялась позивачем.

Суд враховує правову позицію викладену у рішенні Конституційного суду України від 10.11.2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв&apos;язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг), згідно якої держава забезпечує особливий захист спожива більш слабкого суб&apos;єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору, що здійснюється через встановлення особливого порядку укладенні цивільних договорів споживчого кредиту, із оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.

У матеріалах справи відсутні докази дотримання позивачем ч. 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", в редакції чинній на час підписання анкети-заяви, як і не доведено факт вручення відповідачу Умов і Правил надання банківських послуг, Пам&apos;ятки клієнта і Тарифів, обов`язок чого покладено законодавцем саме на кредитодавця.

З приводу строку позовної давності, який представник відповідача просить суд застосувати, то необхідно вказати наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов&apos;язано його початок.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Пред`явлена до стягнення сума заборгованості за кредитом розрахована позивачем за період з 26.08.2008 по 30.10.2019, що суперечить вищевказаним нормам чинного законодавства.

В даному випадку встановлені окремі самостійні зобов`язання боржника, які деталізують його обов`язок повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 8500,00 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати (а.с. 4).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 256, 258, 526, 531, 536, 549, 628, 638, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд -

РІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 26.08.2008 року у розмірі 8500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати в розмірі 2102,00 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: