Справа № 203/1687/20
УХВАЛА

23 вересня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Левченко О.О.

за участю представника позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - Гайворонського О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору нікчемним, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа.

В судовому засіданні представником позивачки було подано заяву в порядку ст.84 ЦПК України про витребування у відповідача доказів, а саме: довідки про дату випуску і перевипуску кредитних карток, виданих позивачці, з зазначенням дати експірації (закінчення) краток, з доданням документів за підписом позивачки про вручення їй карток; належним чином завірений графік фактичного руху за рахунком клієнта, починаючи з 24.01.2007 року, з зазначенням відомостей, конкретний перелік яких наведений в п.2 клопотання; надання відомостей про інші рахунки ОСОБА_2 в банку, які належали/належать останній та пов`язані з пенсійною карткою, а також окремий графік руху коштів за цими рахунками та підстави списання пенсійних коштів позивачки.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що банком суду було представлено довідки про видані позивачці кредитні картки та строк їх дії, а також виписку по картковому рахунку, в якому відображені всі необхідні відомості.

Перевіривши доводи клопотання, заслухавши думку представників сторін, суд враховує наступне.

З позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що останньою заявлено позовні вимоги про визнання нікчемним кредитного договору, а також про зобов`язання сторін зробити звірку розрахунків, за підсумками якої зобов`язати банк повернути на користь позивачки надмір сплачені кошти; зобов`язати банк видати позивачці документи про відсутність заборгованості перед банком.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 5 ст.81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частинами 2,4,5,8 ст.83 ЦПК України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч.ч.1,2 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка у відповідності до наведених вище вимог ЦПК України при подачі позову не зазначала про намір подати докази, зазначені в розглядаємому клопотанні, не повідомляла письмово суд про неможливість подати відповідні докази, причини цього, не надала докази вжиття нею всіх належних заходів, спрямованих на отримання відповідних доказів.

Наданий позивачкою до позову лист банку від 06.02.2020 року свідчить про те, що в останньому надавалась відповідь на звернення позивачки, яке стосувалось рішення суду у іншій цивільній справі, а не ставилось питання про надання інформації та отримання документів, про витребування яких заявлено клопотання представником позивачки,

Заявляючи повторно клопотання під час розгляду справи представник позивача у відповідності до вимог ч.2 ст.84 ЦПК України не навів підстави, з яких випливає, що позивачка мала відкритті рахунки, на які зараховувались пенсійні виплати, у відповідача; не навів доказів щодо вжиття стороною позивача заходів для самостійного отримання відповідних доказів, неможливості їх отримання.

Таким чином, подане клопотання не відповідає вимогам ч.ч.1,2 ст.84 ЦПК України, подане з пропуском строків, встановлених ст.83 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без задоволення.

При цьому, суд також враховує, що стороною відповідача суду було представлено довідки з зазначенням номерів виданих позивачці кредитних карток та термінів їх дії, а також виписку по картковому рахунку, в якому відображено відповідний рух коштів по рахунку, списані кошти та їх призначення.

Перевірка законності списання коштів з інших рахунків позивачки не є предметом оскарження, а тому виходить за межі предмету доказування по даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153,258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачки ОСОБА_2 про витребування доказів залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та окремому оскарженню від рішення суду не підлягає.

Суддя С.Ю.Казак