Справа №: 272/207/20
Провадження № 2/272/229/20
22 вересня 2020 року
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді - Карповця В.В.,
з участю секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд,-
Позивачі звернулись до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що їм на праві спільної часткової власності належить будинок АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстровано двоє осіб - ОСОБА_4 (мати позивачів) та відповідач ОСОБА_3 , який з 2009 року за вказаною адресою не проживає, не оплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні квартири за місце реєстрації. Для вчинення ряду правочинів щодо будинку, необхідна згода проживаючих в ній осіб. Реєстрація відповідача в даному житловому приміщенні не дозволяє позивачам розпоряджатися будинком на власний розсуд та значно обмежує їх права, як власників житла. При зверненні до відповідача з проханням про зняття з реєстрації в добровільному порядку, останній постійно ухилявся та не надавав інформації про своє місце перебування. У зв`язку з вищевикладеним позивачі просили визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явились, направили на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач в судові засідання неодноразово не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. ст. 129-131 ЦПК України, про наявність поважних причин неявки суд не повідомив, відзиву не подавав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що позивачам на праві спільної часткової власності належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копією свідоцтва про зміну імені (а.с.5, 6, 12, 13). Як вбачається з довідки Андрушівської міської ради Житомирської області № 187 від 23.01.2020 у вказаному будинку зареєстровано двоє осіб - ОСОБА_4 (мати позивачів) та відповідач ОСОБА_3 (а.с. 14,15,16). Відповідач, ОСОБА_3 , з 2009 року за вказаною адресою не проживає, не оплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні квартири за місце реєстрації, що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов від 10.02.2020, актом про не проживання від 28 листопада 2019 року (а.с. 17,18). Реєстрація відповідача в даному житловому приміщенні не дозволяє позивачам розпоряджатися будинком на власний розсуд та значно обмежує їх права, як власників житла. При зверненні до відповідача з проханням про зняття з реєстрації в добровільному порядку, останній постійно ухилявся від вирішення вказаного питання добровільно та не надавав інформації про своє місце перебування.
Стаття 41 Конституції України та стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплюють принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти ним.
Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідач, будучи зареєстрованим в будинку, фактично в ньому не проживає, не несе будь-яких обов`язків, що передбачені ст. 156 ЖК України, не утримує житло та не сплачує комунальні послуги. Позивачі не перешкоджали відповідачу у користуванні вищевказаним житлом. Встановлених законом випадків збереження за відповідачем права користування квартирою в судовому засіданні не встановлено.
Наведене вище є підставою для визнання відповідача, відповідно до вимог ст.ст. 391, 405 ЦК України таким, що втратив право користування житлом у зв`язку з його відсутністю без поважних причин понад один рік за місце проживання (реєстраці).
Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зі змінами та доповненнями, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Враховуючи вищевикладене суд задовольняє позов та визнає відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи клопотання позивачів, суд не стягує з відповідача на їх користь судові витрати.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області.
Заочне рішення може бути переглянуте Андрушівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя:В. В. Карповець