Ухвала

21 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 211/6466/19

провадження № 61-10226ск20

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», в особі Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В :

08 липня 2020 року, через засоби поштового зв`язку до Верховного суду надійшла касаційна скарга, яка підписана заявником ОСОБА_1 та представниками: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 червня 2020 року в указаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2020 року, касаційну скаргу залишено без руху, надано заявникам строк для усунення недоліків, зокрема надати документи, що підтверджують повноваження ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на представництво інтересів ОСОБА_1 , зазначити у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 392 ЦПК України, надати уточнену касаційну скаргу з доданими до неї документами відповідно до кількості учасників справи.

У серпні 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_3 надіслав довіреність надану ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , уточнену касаційну скаргу, підписану ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , у якій підставами касаційного оскарження зазначено встановлення судом апеляційної інстанції обставин, що мають суттєве значення для вирішення справи на підставі недопустимих доказів.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги особі, яка її подала, з таких підстав.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

За змістом вказаних статей ЦПК України в касаційній скарзі на рішення суду першої інстанції та/або постанову апеляційного суду, ухвалену за результатами апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, повинно бути наведене обґрунтування з посиланням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права з обов`язковим зазначенням відповідного пункту частини другої статті 389 ЦПК України, як підстави касаційного оскарження.

У випадку оскарження судових рішень на підставі частини 4 статті 389 ЦПК України з посиланням на частину 1 статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини 1 статті 411 ЦПК України, який є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів. В разі посилання на частину 3 статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини 3 статті 411 ЦПК України, з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.

Уточнена касаційна скаргу не містить конкретного (конкретні) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та/або пункту ( абзацу та/або пункту) статей 392 та/або 411 ЦПК України який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) подачі цієї касаційної скарги та обґрунтування (мотивування) наявності цієї підстави (підстав).

Разом із тим, надана до Верховного Суду довіреність на підтвердження повноважень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на представництво інтересів ОСОБА_1 видана 10 серпня 2020 року.

Частиною 3 статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Надана до Верховного Суду довіреність не підтверджує наявність повноважень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на представництво ОСОБА_1 на час подання касаційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, як не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

На підставі викладеного, згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга на оскаржуване судове рішення підлягає поверненню, у зв`язку з тим, що підписана особами, які не мали права її підписувати.

Отже, недоліки касаційної скарги не усунуто, подана касаційна скарга не містить обов`язкових конкретних підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України, касаційна скарга підписана зокрема ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - особами, які не мали права її підписувати що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Оскільки у встановлений судом строк та станом на 21 вересня 2020 року вимоги ухвали Верховного Суду від 27 липня 2020 року не виконані, касаційну скаргу належить визнати неподаною та повернути скаржникові на підставі частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України та пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», в особі Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку визнати неподаною та повернути скаржнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров