Справа № 308/5691/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря Химинець О.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжя, які мають неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 20.08.2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 25.08.2020 року.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Ужгородського міськрайонного суду із спільною заявою про розірвання шлюбу подружжя, які мають неповнолітню дитину.

Свою заяву мотивують тим, що 04.08.2011 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 16.12.1995, видавник: Хустський РВ УМВС України в Закарпатській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 10.09.2011, видавник: Хустський МВ УМВС України в Закарпатській області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано шлюб виконкомом Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 04 серпня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №29.

Під час шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_5 .

В заяві вказано, що протягом останніх трьох років стосунки між подружжям розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали постійними сварки з різних побутових причин. Заявники неодноразово намагалися зберегти сім`ю, але безрезультатно. Крім того, протягом останніх декількох років подружжя проживаємо окремо.

Враховуючи наведене, в інтересах дитини, з метою збереження її здоров`я, забезпечення їй належного фізичного, психологічного та духовного розвитку, а також в інтересах заявників - вони вирішили розірвати шлюб.

Заявники зазначають, що 11 червня 2020 року нотаріусом Кішкін Д.В. було посвідчено договір про врегулювання взаємних прав та обов`язків подружжя Цим договором сторони дійшли спільної згоди щодо врегулювання їх відносин, а саме: про визначення місця проживання дитини, розмір та порядок сплати аліментів на її утримання.

З огляду на вказане, заявники просять суд:розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04.08.2011 року виконкомом Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області.

В судове засідання заявники не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

На адресу суду надійшли заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про те, що спільну заяву про розірвання шлюбу вони підтримують та розгляд справи просять проводити за їх відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вказана заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно частин 2 та 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що 04.08.2011 р. між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 16.12.1995, видавник: Хустський РВ УМВС України в Закарпатській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 10.09.2011, видавник: Хустський МВ УМВС України в Закарпатській області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано шлюб виконкомом Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 04 серпня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №29, що підтверджується Свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_6 .

Під час шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_5 (копія додається).

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки заявники наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. При цьому, подружжя досягло згоди про те, з ким буде проживати їхня донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, також подружжя дійшло згоди стосовно розміру та періодичності сплати аліментів на їх утримання. Вказане закріплено в нотаріально посвідченому договорі від 11 червня 2020 року.

При розгляді справи про розірвання шлюбу суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя, як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з`ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей).

Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка.

Як вбачається з матеріалів справи заявники усвідомили всі можливі наслідки розірвання шлюбу між ними та бажають розірвати шлюб між собою, адже це не суперечить їх дійсній, внутрішній волі, як сторонам у шлюбі.

Враховуючи вищевикладене, суд з`ясувавши, що бажання сторін відповідають їх волі, дійсні причини подання заяви про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини, перевіривши умови письмового договору передбаченого ч. 1, 2 ст. 109 СК України, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб має бути розірваний.

Таким чином спільна заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст. 104,109 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. 293, 294 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжя, які мають неповнолітню дитину - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04.08.2011 року виконкомом Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош