УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м.Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі

головуючого судді Коліщук З.М.,

секретаря судового засідання Каменської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидовев порядку спрощеного позовного провадження заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-556/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, -

встановив:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-556/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, в частині рішення суду.

В обґрунтування заяви зазначив, що 08 червня 2010 року Ворошиловським районним судом міста Донецька розглянуто справу № 2-556/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 192/497 та прийнято рішення відповідно до якого позов ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом задоволено частково. За вказаним рішенням було видано виконавчий лист, який направлено до Ворошиловського районного відділу державної виконавчої служби м.Донецьк, а згодом до Кіровського(Хрестівського) міського відділу державної виконавчої служби. Внаслідок захоплення приміщень, матеріальної бази та проведення активної фази АТО було втрачено виконавчий лист та частину матеріалів справи(оригінали), на терерішній час рішення суду не виконано. У зв`язку з чим АТ «Ощадбанк» не має можливості реалізувати своє право на примусове стягнення боргу з боржників.

Заявник - представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду відповідно до ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на інтернет-порталі «Судова влада», в судове засідання не з`явився. Заяву про розгляд справи без його участі на адресу суду не подавав.

Частиною 2 ст. 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно ч.1 ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 територіальна підсудність Ворошиловського районного суду міста Донецька визначена Селидівському міському суду Донецької області.

Згідно довідки Селидівського міського суду Донецької області № 1010/20 від 18.09.2020 року, відповідно до ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» справи, які перебували у провадженні Ворошиловського районного суду м.Донецька до Селидівського міського суду Донецької області не передано. В базі даних Ворошиловського районного суду Донецької області міста Донецька інформація щодо справ, які знаходилися в провадженні суду до 2011 року відсутня.

Судом досліджено копію рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька від 08 червня 2010 року за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, призупинення нарахування відсотків та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору про іпотечний кредит та іпотечного договору недійсним(арк. справи 5-7).

З огляду на викладене, з урахуванням наявної в матеріалах справи інформації та доказів, суд дійшов висновку відновити рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька від 08 червня 2010 року за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, призупинення нарахування відсотків та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору про іпотечний кредит та іпотечного договору недійсним.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353,354, 488, 493, 494 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-556/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити.

Частково відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-556/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, призупинення нарахування відсотків та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору про іпотечний кредит та іпотечного договору недійсним.

Відновити рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька від 08 червня 2010 року, наступного змісту:

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2010 року Ворощиловський районний суд міста Донецька у складі:

Головуючого судді Мірути О.А.

при секретарі Решетиленко Н.К., Лисенко Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, призупинення нарахування відсотків та за зустрічною позовною заявою

ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства « Державний ощадний банк України» про визнання договору про іпотечний кредит та іпотечного договору недійсними,-суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (а.с. 4,195) в якому просить: стягнути з нього заборгованість за договором про іпотечний кредит № 192/497 від 23 травня 2008 року в розмірі 214 770, 14 гривень, сплачене держмито в розмірі 1700 гривень, витрати по інформаційно-технічному забезпеченню процеса та призупинити нарахування відсотків на фактичний залишок заборгованості за договором про іпотечний кредит № 192/497 від 23 травня 2008 року, посилаючись на наступне.

Між Позивачем та Відповідачем був укладений договір про іпотечний кредит (далі-кредитний договір) № 192/497 від 23 травня 2008 року. На виконання взятих на себя зобов`язань

Позивачем Відповідачу був наданий кредит у сумі 192000,00 гривень під 23 % річних строком на 20 років на придбання житла.

Згідно ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець мас право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законо. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до п. 1.5. кредитного договору Відповідач зобов`язаний був здійснювати щомісячне погашення кредиту у сумі 800,00 гри. та сплачувати проценти за користування кредитом не пізніше ЗО числа місяця, наступного за звітним.

Згідано ст. 526 Цивіжіого кодексу Украйни зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ст. 530 Цившьного кодексу України передбачено, що якщо в зобов`язанні становлений строк його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк.

Приписами ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено 'зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Боржник у строки, встановлені кредитним договором, погашення кредиту не здійснює, чим порушує умови договору та вимога цивільного законодавства.

Станом на 04.03.2009 у позичальника виникла заборгованість у сумі 29970,14 гри. за не внесены в строк платежі за кредитом та процентами (розрахунок боргу позичальника додасться).

Позичальником систематично не виконуються умови кредитного договору. Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу Украйни якщо позичальник своєчасно не повернув- ууму, позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Цією статтею передбачено право банка вимагати дострокового погашення кредиту у разі порушення позичальником умов кредитного договору стосовно прострочки повернення чергової частини ( щомісячного платежу за кредитом).

Умовами п. 4.2.2. кредитного договору передбачено, що банк у разі виникнення, простроченої заборгованості за кредитом чи процентами має право вимагати дострокової повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за кредитним договором, та стягнути заборгованість за кредитним договором в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернені стягнення на Предмет іпотеки.

Залишок по кредиту боржника складає 184800.00 гри. Разом сума боргу складає 214770,14 грн.

Згідно ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути розірваний за рішенням суду нга вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною з урахуванням внутрішньої кредитної політики банка, прийняти рішення призупинити нарахування відсотків на фактичний залишок заборгованості за договором про іпотечний кредит.

Відповідач ОСОБА_1 , в свою чергу, пред`явив зустрічний позов до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України", в якому просить суд визнати недійсними договори: про іпотечний кредит № 192/497 від 23 травня 2008 року; іпотечний договір № 7173 від 23 травня 2008 року з моменту їх вчинення; всі судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на наступне.

Між ним та ВАТ «Державний ощадний банк України» Філія - Харвдвьке відділення № 5373 було укладено Договір про іпотечний кредит №192/497 від 23.05.2008р. (далі Договір №192/497) та іпотечний договір №7173 від 23.05.2008 р. (далі Договір №7173), які суперечать закону та мають бути визнані недійсними відповідно до ст. 230 Цивільного кодексу України.

Так, 23.05.2008р. він був запрошений ОСОБА_4 та представником банку у Харцизьке відділення №5373 задля підписання Договору №192/497 в якості поручителя. Прибувши до відділення банку його зустріли працівники цього відділення, які супроводжували процес підписання цього договору, та які пояснили, де саме йому потрібно поставити свій підпис. Документи, що він підписував, не читав, працівники банку в усній формі роз`яснили йому, що за укладеним договором він с поручителем, тому будь-яки копій документів чи тощо не отримає, в зв`язку з тим, що позичальником виступає інша особа.

Пунктом 1.1 договору №192/497 зазначено, що банк надає йому грошові кошти в сумі 192000,00 гри. на придбання трикімнатної квартири за договором купівлі- продажу квартири від 23.05.2008 р., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, ніяких грошових коштів від банка він. не отримував, те, що уклав спірний договір в якості саме Позичальника дізнався тільки коли отримав позовну заяву від банка, після чого звернувся з відповідною заявою до органів прокуратури ОСОБА_5 . Станом на цей час прокуратурою міста Харпизька проводиться досудове слідство в кримінальній справі №49-27814 за фактом службової недбалості посадовими особами Харцизького відділення ВАТ «Державний ощадний банк України»», що призвело до тяжких наслідків, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, що підтверджено листами старшого слідчого прокуратури м. Харцизька В.Шуляк за № 2809 від 19.06.2009 р. та № 5052 від 02.11.2009р.

Так, п. 1.2 спірного договору визначено, що кредит надасться на придбання три кімнатної квартири за договором кутвлі-продажу від 23.05.2008 р. розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, ніякої трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 не існує, тобто предмет іпотеки відсутній.

Згідно довідки №587 від 25.11.2009р. ПП «Контарне» у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 розташовано усього 12 квартир (предметом спірного договору є квартира АДРЕСА_3 ). Примарність іпотеки за спірним договором підтверджуспся також .довідкою 56 від 03,02.2010р. КП «Бюро технічної Інвентаризації» м. Шахтарська, в якої мається наступна інформація «жилой дом № 9 по адресу: г. Шахтерек. Ковтарное. ул. Пушкина имеет 12 квартир АДРЕСА_3 в этом доме отсутствует». Зазначена обставина виключає можливість дотримання ст. 5 Закону України «Про іпотеку»..Враховуючи, що правочин має бути спрямованим реальне настання правових наслідків, при укладені спірного договору порушене 203ЦК України.

Під час підписання цього договору він вважав, одо ставить підг поручителя. Наміру отримати кредит: задля придбання, будь-якої квартири не мав.

Згідно ч.1 ст. 229 Цивільного кодексу України, якщо особа, правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнанний недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Цивільного кодексу України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення частина І статті 229 цього Кодексу), такий правочин вичнастьея судом недійсним.

Таким чином, з урахуванням наведеного договір про іпотечний кредит № 192/497 від 23.05.2008 р.повинен бути визнаний недійсним.

Відповідаю до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину е недодержання в момент правочину стороною вимог, які встановлені статтею 203 Цивільного Кодексу України. Правочин є недійсним, а недійсний правочин відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України не створює юридичних наслідків, крім тих, шо пов`язані з його недійсністю.

Крім того, згідно ст. 5 Закону України Про іпотеку" нотаріальне посвідчення іпотечного договору проводиться за місцезнаходженням нерухомості, яка с предметом іпотеки, або за місцезнаходженням іпотекодержатедя чи іпотекодавця. Іпотечний договір, предметом іпотеки за яким с нерухомість, що належить третім особам та стане власністю : ітіотекодавця після укладення такого договору, посвідчується нотаріусом до моменту оформлення права власності іпотекодавця на нерухомість. Обтяження іпотекою нерухомого майна підлягає державній реєстрації в установленому законом порядку незалежно від того, хто с власником цього майна на час укладення Іпотечного договору.

З наведеного свідчить, що іпотечний договір № 7173 повинен був укладений та посвідчений нотаріусом за місцем знаходження спірного майна до підписання договору купівлі-продажу. Тобто, в будь-якому разі під час підготовчих дій. які складаються зі збору правовстановлюючих документів на предмет іпотеки, відповідач повинен був виявити, що такої трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 не існує.

У разі відсутності предмету іпотеки чинність договору іпотеки № 7173 визиває сумнів. Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним.

Таким чином, у зв`язку з невідповідністю вимогам Закону України «Про іпотеку». Загону України «Про іпотечне кредитування», ст.ст, 203, 215, 229 Цивільного кодексу України спірні договори підлягає визнанню недійсними з моменту їх підписання. У судовому засіданні представник позивана позов підтримав.

Представник позивача в судовому засіданні аявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, зустрічні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, надала пояснення, аналогічні викладеним в первісному позові.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов ВАТ«Державним ощадний банк України» не визнав, просив відмовити в його задоволенні, підтримав зустрічний позов та происв його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним в зустрічному позові. Додав, що визнає, що всі підписи в оспорюваних ним договорах та документах кредитної справи він ставив особисто. Підпис на договорі купівлі- продажу квартири також належить йому.

Представник відповідача в судовому засіданні позов ВАТ «Державний ощадний банк України» не визнав, просив відмовити в його задоволенні, підтримав зустрічний позов та просив його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним в зустрічному позові.

Суд з`ясувавши доводи сторін по справі, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

23 травня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» Філія Харцизьке відділення № 5373 та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит (далі кредитний договір) № 192/497. На виконання взятих на себе зобов`язань ВАТ «Державний ощадний банк України » ОСОБА_1 був наданий кредит у сумі 192000,00 гривень під 23 % річних строком на 20 років на придбання житла.

Пунктом 1.2 кредитного договору визначено, що кредит надається на придбання трикімнатної квартири за договором купівлі-продажу від 23.05.2008 р., (розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Тоді ж, 23 травня 2008 року між зазначеними сторонами в забезпечення виконанння кредитного договору був укладений іпотечний договір №7173, предметом якого стала вищезазначена в п. 1.2 кредитного договору трикімнатна квартира за договором купівлі- продажу від 23.05.2008р., розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1.5. кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язаний був здійснювати щомісячне погашення кредиту у сумі 800,00 грн. та сплачувати проценти за користування кредитом не пізніше 30 числа місяця, наступного за звітним.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, станом на 04.03.2009 року у нього виникла заборгованість у сумі 29970, 14 гривень та непогашений залишок у сумі 184800, 00 грн, а взагалі - 214 770,14 гривень, що підтверджується розрахунком Харпизького відділення №5373 ВАТ «Державний ощадний банк України» (а.с.5).

Пунктом 4.2.2. кредитного договору передбачено, що банк у разі виникнення, простроченої заборгованості за кредитом чи процентами має право вимагати дострокової повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за кредитшм договором, та стягнути заборгованість за кредитним договором в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернені стягнення на Предмет Іпотеки.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ст.. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо в зобов`язанні встаншдений строк його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк.

Приписами ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обгрунтованість доводів позивача в тій частині, що позичальник ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору, має прострочену заборгованість за кредитом та процентами, тому вимоги банка в частині .дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за кредитним договором повинні бути задоволені.

Вимога позивана в частині призупинення нарахуваня ОСОБА_1 відсотків на фактичний залишок заборгованості за договором про іпотечний кредит № 192/497 від 23 травня 2008 року суд вважає безпідставними, оскільки це є правом позивача і не можуть вважатися вимогою до відповідача.

Вимоги ОСОБА_1 по зустрічній позовній заяві суд вважає необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволеню за наступними підставами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що підписи на договорах: про іпотечний кредит № 192/497 від 23 травня 2008 року; іпотечний договір № 7173 від 23 травня 2008 року; купівлі-продажу трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 23.05.2008 року нотаріально посвідченому 23.05.2008 року державним нотаріусом Шахтахької державної нотаріальної контори, зареєстрованому в реєстрі за № 1-1805, а також на заяві на видачу готівки №68601 від 23.05.2008 року (а. с. 31) належать особисто йому .

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що він не читав документи, які підписував, зі слів працівників банку вважав, що за укладеним договором він є поручителем, а позичальником виступає інша особа, що він є потерпілою особою від злочину по кримінальній справі №49-27814 за фактом службової недбалості посадовими особами Харцизького відділення ВАТ«Державний ощадний банк Україні» призвело до тяжких наслідків, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, судом встановлено, шо ОСОБА_1 є дієздатною, освідченою людиною, а тому повинен був читати документи, під якими ставив свій підпис. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, про безпідставність доводів ОСОБА_1 шодо недійсності укладеного ним договору про іпотечний кредит з підстав, передбачених ч. 1 ст. 229, ч.1 ст. 230 ЦК України.

З договору купівлі-продажу квартири, нотаріально посвідченому 23.05.2008 року державним нотаріусом Шахтарської державної нотаріальної, контори, зареєстрованому в реєстрі за № 1-1805 (а.с 30) вбачається, шо ОСОБА_1 купив у ОСОБА_6 трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 від 23.05.2008 року, продаж вчинено за 322605 гривень, які представник продавця ОСОБА_4 отримав повністю від покупця до підписання договору.

З відповіді КП «Бюро технічної швеитарізації» міс та Шахтарська № 314 від 23.04.2010 року вбачається, що витяг № 18916185 з Реєстру прав власності на нерухоме майно був виданий за заявою ОСОБА_4 , який діяв за довіреністю ОСОБА_6 виданою 22.05.2008 року. При внесенні даних в Реєстр прав власності про місцезнаходження майна була допущена помилка в адресі об`єкта: номера будинку та квартири поміняні місцями, У витягу зазаначена невірна адреса: АДРЕСА_4 ; вірна адреса: АДРЕСА_5 (а.с.163).

Іпотечний договір №7173, предметом якого стала вищезазначена в п. 1.2 кредитного договору трикімнатна квартера за договором купівлі-продажу від 23.05.2008р.. розташована за адресою: АДРЕСА_1 ., с похідним від договору купівлі - продажу зазначеної квартири, який недійсним у встановленому законом порядку не визнавався.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність доводів ОСОБА_1 щодо недійсності укладеного ним іпотечного договору з підстав, передбачених ст. 203 ЦК України.

Судові витрати понесені позивачем підлягають відшкодуванню на його користь відповідачем відповідно до ст.89 ЦПК України.

Керуючись ст..сит.209, 212, 215-215 ЦПК України, ст..ст. 526, 1049 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, призупинення нарахування відсотків ,- задовільнити частково.

Стягнути с ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 192/497 від 23 травня 2008 року у сумі 214 770, 14 гривень, витрати по сплаті державного мита у сумі 1700 гривень та витрати за інформаційцно- технічне забезпечення процесу у сумі 30 гривень, а взагалі- 216 500 гривень 14 копійок.0 в іншій частині позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору про іпотечни й кредит та іпотечного договору недійсними, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК Ккраїни.

Суддя

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через суд, який постановив ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено та підписано 29 вересня 2020 року.

Суддя З.М. Коліщук