Справа № 307/627/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 серпня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів КОЖУХ О.А., БИСАГИ Т.Ю.

при секретарі ЮРОЧКО А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 307/627/15-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»» про заміну сторони у виконавчому провадженні зі стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» боргу з ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»» на ухвалу Тячівського районного суду від 2 березня 2020 року, повний текст якої складено 2 березня 2020 року, головуючий суддя Бобрушко В.І., -

встановив:

ТОВ ФК «Укрфінанс Груп» 02.12.2019 звернулося до суду із зазначеною заявою мотивуючи таким.

Рішенням Тячівського районного суду від 07.11.2016 у справі № 307/627/15-ц задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , стягнуто з неї на користь банку борг за кредитним договором від 14.03.2007 № 010/02-7/061-М у сумі 40036,72 дол. США, що станом на 12.12.2014 було еквівалентом 629004,94 грн.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 22.06.2017 рішення Тячівського районного суду від 07.11.2016 було скасовано, у позові було відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 20.11.2019 рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 22.06.2017 скасовано, а рішення Тячівського районного суду від 07.11.2016 залишено в силі.

За договором від 27.06.2019 про відступлення прав вимоги, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і АТ «Оксі Банк», право вимоги за кредитним договором від 14.03.2007 № 010/02-7/061-М набуло АТ «Оксі Банк».

У подальшому за договором про відступлення прав вимоги від 27.06.2019, укладеним між АТ «Оксі Банк» і ТОВ ФК «Укрфінанс Груп», право вимоги за кредитним договором від 14.03.2007 № 010/02-7/061-М набуло ТОВ ФК «Укрфінанс Груп».

Відповідним чином переходило і право вимоги за договорами забезпечення.

За приписами ст. 512 ч. 1, ст. 514 ЦК України, новий кредитор набуває прав і обов`язків первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент відступлення відповідних прав, якщо інше не передбачено договором або законом.

Рішення суду боржником ОСОБА_1 не виконане, у зв`язку з чим для нового кредитора виникла необхідність вживати заходи на виконання рішення.

У разі вибуття однієї зі сторін у виконавчому провадженні суд за заявою сторони або заінтересованої особи замінює таку сторону правонаступником (ст. 15 ч. 5 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ч. 1 ЦПК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні на підставі відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва і можлива на будь-якій стадії процесу. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження, що підтверджується правовими висновками, зробленими Верховним Судом України та Верховним Судом у конкретних справах.

Посилаючись на ці обставини, на те, що судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим і підлягає виконанню, заявник просив:

замінити сторону у виконавчому проваджені - стягувача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»» (, 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, будинок 63) за рішенням Тячівського районного суду від 07.11.2016 у справі № 307/627/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від 14.03.2007 № 010/02-7/061-М у розмірі 40036,72 дол. США, що станом на 12.12.2014 становило 629004,94 грн, і 3654,00 грн судового збору;

видати виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_1 на підставі рішенням Тячівського районного суду від 07.11.2016 у справі № 307/627/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від 14.03.2007 № 010/02-7/061-М у розмірі 40036,72 дол. США, що станом на 12.12.2014 становило 629004,94 грн, і 3654,00 грн судового збору на ім`я правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»».

Ухвалою Тячівського районного суду від 02.03.2020 у задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що заявник обрав неналежний спосіб вирішення питання, оскільки поставив питання про заміну сторони у виконавчому провадженні, яке не відкрито, а виконавчий лист у справі не видавався. Відтак, суд не має процесуальних підстав для задоволення заяви.

Заявник ТОВ ФК «Укрфінанс Груп» оскаржив ухвалу суду першої інстанції як постановлену з порушенням вимог закону. У скарзі посилається на обставини, якими мотивувалася заява про заміну сторони у виконавчому провадженні. Окрім цього зазначає, що суд першої інстанції не врахував вимоги закону та практику Європейського суду з прав людини щодо необхідності виконання судового рішення, що набрало законної сили, та можливості заміни сторони виконавчого провадження як у відкритому виконавчому провадженні, так і за відсутності такого провадження. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, заяву - задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та її представника адвоката Черняка О.А., які апеляцію не визнали, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України у відсутність представника заявника, обговоривши доводи учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Тячівського районного суду від 07.11.2016 у справі № 307/627/15-ц було задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, стягнуто з неї на користь банку борг за кредитним договором від 14.03.2007 № 010/02-7/061-М у сумі 40036,72 дол. США, що станом на 12.12.2014 було еквівалентом 629004,94 грн (а.с. 234-237 т. 1).

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 22.06.2017 рішення Тячівського районного суду від 07.11.2016 було скасовано, у позові було відмовлено (а.с. 19-23 т. 3).

Постановою Верховного Суду від 20.11.2019 рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 22.06.2017 скасовано, а рішення Тячівського районного суду від 07.11.2016 залишено в силі (а.с. 122-127 т. 3).

За таких обставин виконавчий лист у справі не видавався.

На підставі договору від 27.06.2019 № 114/2-11 про відступлення права вимоги, укладеного АТ «Райффайзен Банк Аваль» із АТ «Оксі Банк», та договору від 02.07.2019 про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. за реєстровим № 1007, право вимоги за кредитним договором від 14.03.2007 № 010/02-7/061-М та за договором іпотеки від 14.03.2007 № 010/02-7/061-Z набуло АТ «Оксі Банк» (а.с. 135-145 т. 3).

У подальшому на підставі договору про відступлення права вимоги від 27.06.2019, укладеного АТ «Оксі Банк» із ТОВ ФК «Укрфінанс Груп», та договору про відступлення прав за договорами іпотеки від 02.07.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. за реєстровим № 1009, право вимоги за кредитним договором від 14.03.2007 № 010/02-7/061-М та за договором іпотеки від 14.03.2007 № 010/02-7/061-Z набуло ТОВ ФК «Укрфінанс Груп» (а.с. 146-156 т. 3).

Отже, в силу положень ст. 202, ст. 512 ч. 1 п. 1, ст. 514, ст. 517 ч. 1 ЦК України та умов договорів відбулася послідовна заміна кредитора в зобов`язанні з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на АТ «Оксі Банк», а потім на ТОВ ФК «Укрфінанс Груп». Правомірність правочину презюмується, договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 204, 629 ЦК України). Тож відповідне правонаступництво відбулося встановленим порядком.

Конституцією України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (ст. 129-1). Аналогічні положення щодо обов`язковості виконання на всій території України судового рішення, що набрало законної сили, встановлені й частиною 1 статті 14 ЦПК України, а частина 2 цієї статті містить правило, відповідно до якого невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (у редакції на час ухвалення судом рішення про стягнення боргу), що відповідає положенням ст. 18 редакції цього Кодексу, чинної з 15.12.2017.

Рішення суду, що набрало законної сили, за заявою особи, на користь якої воно ухвалено, звертається до виконання (ст. 368 і ст. 431 ЦПК України відповідних редакцій ЦПК України). Реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, що підтверджується і висловленою Європейським судом з прав людини правовою позицією у «пілотному» рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15.10.2009 (заява № 40450/04) і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією, Законами України та іншими нормативно-правовими актами (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження (Закон № 1404-VIII)). Дії, що вчиняються під час виконавчого провадження, є за своєю правовою природою процесуальними, що окрім змісту відповідного законодавства підтверджується й правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у ряді справ (постанова від 23.04.2014 у справі № 6-26цс14, постанова від 19.08.2014 у справі № 3-56гс14, постанова від 30.03.2016 у справі № 6-2411цс15 та ін.) та практикою Верховного Суду.

За приписами ст. 442 ч.ч. 1, 2 ЦПК України, ст. 15 ч. 5 Закону № 1404-VIII, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ці правила застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ст. 442 ч. 5 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 у справі № 370/2464/17 та в ряді інших постанов висловив правові позиції, відповідно до яких, зокрема:

заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу;

за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником;

виходячи із цих норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення?права вимоги) на?стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора;

така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі, зокрема, відступлення права вимоги;

у зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини?5 статті 15 Закону № 1404-VIII, статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження;

виходячи зі змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону № 1404-VIII, з урахуванням положень ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав, зокрема, відступлення вимоги (цесія), до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача;

підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах;

норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин;

таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу; без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом № 1404-VIII;

звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та??ст. 15 Закону № 1404-VIII.

У справі № 370/2464/17 Верховний Суд у ситуації, коли ставилося питання про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності такого провадження, а конкретною вимогою заявника була заміна стягувача правонаступником у цивільній справі, провадження в якій було завершене, скасував судові рішення, якими було відмовлено в задоволенні заяви, задовольнив заяву та постановив «замінити стягувача (відповідний банк) його правонаступником (відповідним товариством)».

За таких умов слід констатувати, що ТОВ ФК «Укрфінанс Груп» як кредитор у відносинах, що виникли з кредитного договору від 14.03.2007 № 010/02-7/061-М та з рішення Тячівського районного суду від 07.11.2016 у справі № 307/627/15-ц, боржником у яких є ОСОБА_1 , управі було ставити питання про заміну ним попереднього стягувача, а суд першої інстанції з урахуванням правових позицій, сформульованих Верховним Судом, мав підстави для задоволення заяви в цій частині, проте, вищенаведеного не врахував.

Стосовно вимоги ТОВ ФК «Укрфінанс Груп» про видачу виконавчого листа, то у справі відсутні дані про будь-які перешкоди для отримання виконавчого листа встановленим порядком з урахуванням наявності у заявника статусу кредитора та стягувача. Відсутні дані й власне про звернення заявника до суду по виконавчий лист і, відповідно, про відмову в цьому.

Вирішення належним процесуальним порядком питання про усунення перешкод в отриманні виконавчого листа, про зобов`язання вчинити певні дії та про інші подібні обставини, якщо такі матимуть місце, не виключається за наявності для того відповідних підстав. Наразі таких обставин у справі немає, відповідним чином заява не обґрунтовувалася і підстави для вирішення цього питання окремим судовим рішенням відсутні. Тож відмова судом першої інстанції в задоволенні заяви в цій частині правильна як така.

Відтак, на підставі ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ч. 2 ЦПК України апеляцію слід задовольнити частково, оскаржену ухвалу в частині відмови у заміні стягувача правонаступником скасувати, в цій частині заяву задовольнити, замінити стягувача боргу за кредитним договором від 14.03.2007 № 010/02-7/061-М ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника ТОВ ФК «Укрфінанс Груп». В іншій частині відповідно до ст. 375 ЦПК України ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п.п. 1, 2, ст. 375, ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ч. 2, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»» задовольнити частково, ухвалу Тячівського районного суду від 2 березня 2020 року:

в частині відмови у заміні стягувача правонаступником скасувати, в цій частині заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»» задовольнити, замінити стягувача боргу за кредитним договором від 14.03.2007 № 010/02-7/061-М Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», , 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»», , 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, будинок 63;

в іншій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 19 серпня 2020 року.

Судді