ПОСТАНОВА

Іменем України

12 серпня 2020 року м. Кропивницький

справа № 401/526/19

провадження № 22-ц/4809/844/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Черненка В. В.

за участі секретаря Тимошенко Т.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальний заклад «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2020 року у складі судді Іващенка В. М. і

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального закладу «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області» (далі - КЗ «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області») та з урахуванням доповнень просила:

-визнати незаконним та скасувати наказ директора КЗ «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області» № 28 від 07 вересня 2018 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 »;

-визнати незаконним та скасувати наказ директора КЗ «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області» № 1-к від 17 січня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 провідного бібліотекаря КЗ «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області»;

-поновити її на посаді провідного бібліотекаря КЗ «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області» з 18 січня 2019 року;

-стягнути з КЗ «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області» на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18 січня 2019 року по день поновлення на роботі з розрахунку 5 463, 15 грн на місяць;

-стягнути з КЗ «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області» на свою користь на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн;

Позовна заява мотивована тим, що позивач працювала на посаді провідного бібліотекаря КЗ «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області» та наказом директора даної установи № 1-К від 17.01.2019 була звільнена за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, а саме за невиконання завдання згідно наказу № 46 від 18.12.2018 «Про створення статистичного звіту за 2018 рік» та протокольного доручення № 12 п. 1 від 12.11.2018 «Про здачу державної річної статистичної звітності за 2018 рік».

З липня 2018 року директор бібліотеки ОСОБА_2 з неприязним відношенням та упередженим ставленням почала видавати накази, якими зобов`язувала позивача виконувати доручення, які не входили до її компетенції або встановлювала такі стислі строки, протягом яких неможливо було виконати доручення.

Директором бібліотеки 18.12.2018 було видано наказ № 46 «Про створення статистичного звіту за 2018 рік», згідно якого, в строк до 10 січня 2019 року позивачу потрібно було підготувати інформаційні та статистичні звіти, форму 6-НК, форму 80-а-рвк, внести дані до ЕСМАР за 2018 рік та подати до комунального закладу «ОУНБ ім. Д. І. Чижевського» до 08.02.2019, проінформувати директора про виконання звітності до 10.01.2019.

Раніше узагальнену звітність по ЕСМАР виконувала бібліотекар І категорії ОСОБА_3 , а оскільки остання даних по ЕСМАР позивачу не передавала, необхідної інформації у ОСОБА_1 не було.

Позивачем було виконано доручення щодо розробки плану творчо-виробничого і соціального розвитку бібліотек на 2019 рік до встановленого строку і надіслано директору на електронну пошту разом з текстовими та статистичними звітами за 2018 рік.

Форми 6-НК по сільських бібліотеках були заповнені належним чином, але складання такої форми по районній бібліотеці ОСОБА_1 не мала можливості, так як сама не мала самої форми, володіла не всіма даними, в тому числі з фінансових питань.

Форму 80-а позивач не мала можливості скласти, оскільки їй такий бланк невідомий і ніким не передавався.

При звільненні було порушено встановлений законом порядок, зокрема, перед притягненням ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення від неї ніхто не вимагав надати письмове пояснення щодо суті висловлених претензій, про звільнення було повідомлено 17 січня 2019 року в середині дня.

При обранні дисциплінарного стягнення не було враховано стаж роботи позивача, фахову вищу освіту, відсутність стягнень, наявність відзнак, виховання малолітньої доньки.

Позбавлення роботи позивача залишає її без засобів існування на невизначений строк, так як до того часу, коли позивач буде отримувати пенсію залишилося ще кілька років, а враховуючи специфічну спеціалізацію, знайти аналогічну роботу в м. Світловодську фактично не можливо, а змінити фах в її віці майже нереально.

При звільненні також не враховано поважність причин невиконання певних пунктів наказу, зокрема стислість встановлених строків виконання, покладення обов`язків непередбачених посадовою інструкцією та те, що ОСОБА_1 не було надана необхідна інформація та документи для складання окремих звітів.

Окрім того, незаконним звільненням позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що ОСОБА_1 перенесла сильний психологічний стрес та стан її здоров`я погіршився.

Наказ про оголошення догани позивачу від 07 вересня 2018 року є незаконним, адже вона була ознайомлена з ним лише під час підготовчого судового засідання та в ньому є лише посилання на систематичне невиконання посадових обов`язків, а саме наказу № 26 від 29.08.2018, а сам наказ не містить опису характеру дисциплінарного проступку та в чому саме полягає систематичне невиконання посадових обов`язків.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Судові витрати віднесено за рахунок держави.

Рішення суду мотивоване тим, що порушення трудового законодавства під час видачі наказів про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності від 06 серпня 2018 року, від 07 вересня 2018 року та наказу про звільнення №1-к від 17 січня 2019 року, про які вказувала позивач у своєму позові, відсутні, а підставою для звільнення ОСОБА_1 із займаної посади провідного бібліотекаря слугувало систематичне невиконання посадових обов`язків та недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку закладу.

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з відсутності протиправних дій директора бібліотеки ОСОБА_2 чи працівників колективу, які могли б призвести до спричинення моральних страждань позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2020 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Суд першої інстанції не надав оцінку пункту 1 протокольного доручення № 12 від 12.11.2018 та наказу № 46 від 18.12.2018.

Оскільки, в протокольному дорученні не зазначено і не роз`яснено в чому полягає забезпечення підготовки та забезпечення звітів, ОСОБА_1 керувалась п. 2.9 своєї посадової інструкції, згідно якої вона бере участь у підготовці звітів, а не готує їх.

Фактично, наказом № 46 від 18.12.2018 ОСОБА_1 звільнено від обов`язку забезпечення підготовки та здачі річної звітності, покладеного на неї п. 1 протокольного доручення № 12 від 12.11.2018, оскільки даним наказом на позивача покладено обов`язок безпосередньо підготувати та здати вказану звітність.

Як наслідок, наказ № 46 та п. 1 протокольного доручення № 12 протирічать одне одному та виключають одне одного.

Суд першої інстанції на з`ясовував, що обов`язок підготовки та здачі річних звітів лежить на директорові бібліотеки. За 30 років праці в бібліотеці, у тому числі на посаді провідного бібліотекаря, позивач жодного разу не готувала і не здавала щорічні звіти, а лише брала участь у їх підготовці.

Окрім того, у ОСОБА_1 в розпорядженні був відсутній комп`ютер з напрацьованою базою даних, що підтверджується відсутністю будь-якого наказу про забезпечення позивача відповідними засобами та про передачу їй таких засобів.

При обранні стосовно ОСОБА_1 стягнення у вигляді звільнення, відповідачем на наведено будь-яких даних про заподіяну позивачем шкоду та не враховано її попередню роботу за яку позивач мала численні подяки та грамоти.

Суд першої інстанції залишив поза увагою факт того, що на утриманні позивача знаходиться малолітня дочка ОСОБА_4 .

В наказі № 28 від 07.09.2018 «Про оголошення догани ОСОБА_1 » не зазначено, які саме обов`язки, покладені на позивача наказом № 26 від 29.08.2018, вона не виконала, а жодного доказу того, що ОСОБА_1 вказаний наказ не виконала, матеріали справи не містять.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник Комунального закладу «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області» в судове засідання апеляційного суду не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з конвертом, причина повернення - «відмова від отримання 19.06.2020».

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином за місцем роботи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, та за місцем реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з конвертом, причина повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки відповідач та третя особа про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 до 17 січня 2019 року працювала на посаді провідного бібліотекаря КЗ «Районна бібліотека Світловодської районної ради», що підтверджується копією трудової книжки (том 1, а.с.11-14).

Наказами КЗ "Районна бібліотека" №8 та №9 від 20 липня 2018 року, зобов`язано ОСОБА_1 організувати проведення виїзного семінару-практикуму в селі Велика Скельова та селі Глинськ Світловодського району із зазначенням проведення організаційних дій (том 1, а.с.15, 16).

Наказом КЗ "Районна бібліотека" №13 від 01 серпня 2018 року ОСОБА_1 доручено привести в належний стан інформаційну та довідкову діяльність районної бібліотеки та прозвітувати про проведену роботу, строк виконання до 08 серпня 2018 року (том 1, а.с.22).

02 серпня 2018 року директор бібліотеки в письмовому вигляді вимагала від ОСОБА_1 надати інформацію про причини невиконання наказів №8, №9 та №13, із вказаним повідомленням ОСОБА_1 не була ознайомлена під підпис (том 1, а.с.23-24).

Протягом липня-серпня 2018 року ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Управління культури Світловодського РДА, Світловодської районної ради зі скаргами на незаконні дії та бездіяльність директора бібліотеки ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними скаргами та зверненнями, а саме:

- 23 липня 2018 року до в.о. начальника відділу культури і туризму Світловодської РДА ОСОБА_5 (том 1, а.с.27);

- 02 серпня 2018 року до Голови Світловодської РДА та начальника відділу культури і туризму Світловодської РДА (том 1, а.с.17);

- 06 серпня 2018 року до в.о. начальника відділу культури і туризму Світловодської РДА ОСОБА_5 (том 1, а.с.26);

- 10 серпня 2018 року до начальника відділу культури і туризму Світловодської РДА ОСОБА_6 (том 1, а.с.21);

- 13 серпня 2018 року до Голови Світловодської РДА (том 1, а.с.28, 29).

Напружені відносини в колективі КЗ "Районна бібліотека" в серпні 2018 року підтверджуються перепискою між ОСОБА_1 та директором закладу, з якої вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє причину запізнення на роботу, так як зверталася зі скаргою на директора до першого заступника голови Світловодського РДА, та доповідної на ім`я директора про відмову ознайомлюватися з наказом №13 від 01 серпня 2018 року, оскільки не згодна з деякими пунктами, зверненням до голови трудового колективу бібліотеки ОСОБА_3 про допомогу у забезпеченні в колективі здорової психологічної атмосфери.

В свою чергу директор ОСОБА_2 просить ОСОБА_1 надати пояснення з приводу невиконання наказів, та порушення внутрішнього трудового розпорядку, норм поведінки та ділової етики, а саме грубого ставлення до директора, не дотримання субординації, лихослів`я, наклепу (том 1, а.с.18, 24, 25, 31).

Наказом КЗ "Районна бібліотека" №45 від 17 грудня 2018 року ОСОБА_1 доручено розробити належним чином план творчо-виробничого і соціального розвитку бібліотек Світловодського району на 2019 рік в строк до 15 січня 2019 року, з наказом ОСОБА_1 була ознайомлена під підпис, що підтверджується її підписом у наказі (том 1, а.с.32).

Наказом КЗ "Районна бібліотека" №46 від 18 грудня 2018 року ОСОБА_1 доручено підготувати інформаційні статистичні звіти та подати до Комунального закладу "ОУНБ ім. Д.І.Чижевського" в строк до 08 лютого 2019 року, інформувати директора до 10 січня 2019 року, з наказом ОСОБА_1 була ознайомлена під підпис (том 1, а.с.55).

Посадовою інструкцією провідного бібліотекаря передбачено здійснення методичного забезпечення бібліотечного обслуговування в бібліотеках Світловодського району та виконання інших посадових обов`язків, пов`язаних з функціонуванням районної бібліотеки, в тому числі і виконання розпоряджень керівника (том 1, а.с.52-53).

02 серпня 2018 року ОСОБА_1 запропоновано надати пояснення з приводу неналежного виконання посадових обов`язків та грубого ставлення до директора бібліотеки, недотримання субординації, лихослів`я, наклепу (том 1, а. с.217-218).

03 серпня 2018 року складено акт про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з наказом №13 від 01 серпня 2018 року, оскільки вона з наказом не згодна, а 06 серпня 2018 року ОСОБА_1 , відповідно до наказу № 14, оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме за відмову виконання наказу №13 від 01 серпня 2018 року (том 1, а.с.199, 215, 216).

07 вересня 2018 року складено акт про відмову ОСОБА_1 надати пояснення в ході виробничої наради від 07 вересня 2018 року, в той же день, відповідно до наказу № 28, ОСОБА_1 оголошено догану за систематичне невиконання посадових обов`язків, а саме наказу №26 від 29 серпня 2018 року (том 1, а.с.54, 212, 213, 214).

12 листопада 2018 року під час проведення творчо-виробничої наради №12, за неналежну поведінку провідного бібліотекаря та негативного ставлення до колег, зобов`язано ОСОБА_1 дотримуватися правил поведінки, посадової інструкції та правил внутрішнього трудового розпорядку (том 1, а.с.56-57).

10 січня 2019 року було повідомлено ОСОБА_1 про надання письмового пояснення, щодо невиконання наказу про створення статистичного звіту та протокольного доручення про статистичну звітність у 2018 році, наступного дня складено акт про відмову надання письмового пояснення том 1, а. с. 58, 59).

Згідно службової записки бібліотекаря ОСОБА_7 від 11 січня 2019 року ОСОБА_1 не виконує посадові обов`язки з приводу складання статистичного звіту, постійно суперечить, кричить на всю бібліотеку, може плюватися на колег, перешкоджає у здачі статистичної звітності за 2018рік (том 1, а.с.219).

Відповідно до наказу №1-к від 17 січня 2019 року директора Комунального закладу «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області», ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, згідно ч.3 ст.40 КЗпП України, а саме за невиконання завдання згідно наказу №46 від 18 грудня 2018 року "Про створення статистичного звіту за 2018 рік" та протокольного доручення №12 п.1 від 12.11.2018 "Про здачу державної річної статистичної звітності за 2018 рік" за погодженням від 17.01.2019 №18 начальника відділу культури і туризму районної державної адміністрації Сталенко М.А.(а.с.60).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що порушень трудового законодавства під час видачі наказів про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності від 06 серпня 2018 року, від 07 вересня 2018 року та наказу про звільнення №1-к від 17 січня 2019 року, про які вказувала позивач у своєму позові, відсутні, а підставою для звільнення ОСОБА_1 із займаної посади провідного бібліотекаря слугувало систематичне невиконання посадових обов`язків та недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку закладу.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможна з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (ч. 6 статті 43 Конституції України).

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі статтею 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Частиною першою статті 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Відповідно до статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень передбачений статтею 149 КЗпП України.

Відповідно до вказаної статті, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (пункт 3 частини першої статті 40 КЗпП України).

За передбаченими пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (стаття 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. Звільнення працівника за пунктом 3 статті 40 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення.

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на них трудовим договором, судам необхідно з`ясувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється законність звільнення, обов`язок доведення правомірності звільнення працівника покладається на роботодавця.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року у справі №273/212/16-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 (провадження № 14-157цс19) зроблено висновок, що "роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі № 572/1644/17-ц (провадження № 61-42575св18) зроблено висновок, що "порушенням трудової дисципліни визнається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тобто для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності".

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 08 січня 2020 року в справі № 153/1339/17 (провадження № 61-36556св18) зробив висновок, що притягнення до дисциплінарної відповідальності без повних і точних відомостей про вчинене порушення, без визначення функціональних обов`язків, які порушив працівник, та без зазначення дати порушення є незаконним.

Матеріалами справи підтверджується, що наказом директора КЗ «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області» № 28 від 07 вересня 2018 року оголошено догану ОСОБА_1 (том 1, а. с. 54,214).

Відповідно до статті 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки (стаття 234 КЗпП України).

Оскільки, в матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 з наказом № 28 від 07 вересня 2018 року про оголошення їй догани була ознайомлена чи отримала його копію, вона вважається такою, що не пропустила строк на його оскарження. Зазначеним наказом, позивачу оголошено догану за систематичне порушення посадових обов`язків, а саме наказу № 26 від 29.08.2018 (том 1 а. с. 210).

Наказом №26 від 29.08.2018 провідному бібліотекарю ОСОБА_1 з метою інформаційного забезпечення користувачів в області громадсько-правової тематики та доступу безкоштовної інформації шляхом популяризації книжкового фонду та використання новітніх технологій наказано привести в належний стан інформаційну та довідкову діяльність районів бібліотеки.

Вказаний наказ містить шість пунктів, де визначено, що саме ОСОБА_1 повинна зробити на виконання вказаного наказу та визначено дату виконання кожного пункту.

Як зазначено в наказі № 28 від 07 вересня 2018 року про оголошення догани ОСОБА_1 , підставами для оголошення догани є протокол №9 виробничої наради КЗ «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області» від 07.09.2018 та акт відмови надати письмове пояснення причин невиконання наказу №26 від 29.08.2018.

Які саме вимоги наказу №28 не виконала позивач в наказі про оголошення догани не зазначено.

Також, у наказі про накладення дисциплінарного стягнення на позивача, не зазначено, в чому конкретно полягає порушення посадових обов`язків та трудової дисципліни, в наказі відсутнє посилання на статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, посадової інструкції, яку порушила позивач.

Крім того, в наказі не зазначено в чому конкретно полягає систематичне порушення позивачем посадових обов`язків та трудової дисципліни, а також зазначено чи застосувалися до позивача раніше заходи дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нею трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

В наказі №1-К від 17 січня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 провідного бібліотекаря КЗ «Районної бібліотеки Світловодської районної ради» зазначено, що позивача звільнено за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, згідно п.3 ст.40 КЗпП України, а саме за невиконання завдання згідно наказу №46 від 18.12.2018 «Про створення статистичного звіту за 2018 рік» та протокольного доручення №12 п.1 від 12.11.2018 «Про здачу державної річної статистичної звітності за 2018 рік» за погодженням від 17.01.2019 №18 начальника відділу культури і туризму районної державної адміністрації ОСОБА_6 »

Підставами для звільнення зазначено акт про відмову дати письмове пояснення від 11.01.209 та службова записка бібліотекаря ІІ категорії від 11.01.2019.

Наказом № 46 від 18.12.2018 «Про створення статистичного звіту за 2018 рік» ОСОБА_1 доручено підготувати інформаційні, статистичні звіти, форму 6 НК; форму 80 а рвк до 10 січня 2019 ркку; ввести дані в ЕСМАР за 2018 рік та подати до комунального закладу «ОУНБ ім. Д. І. Чижевського» до 08 лютого 2019 року; інформувати директора районної бібліотеки до 10 січня 2019 року про виконання звітності (том 1, а. с. 34).

Пунктом 1 протоколу творчо-виробничої наради при директорі № 12 загальних зборів трудового колективу КЗ «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області» від 12 листопада 2018 року, підтверджується, що ОСОБА_1 доручено забезпечити належну підготовку та здачу державної статистичної звітності за 2018 рік КЗ «Районної бібліотеки Світловодської районної ради Кіровоградської області» відповідно установлених форм державної статистичної звітності та додаткових даних до 10.01.2019 (том 1, а. с. 56-57).

Пунктом 2.9 посадової інструкції провідного бібліотекаря КЗ`Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області» передбачено, що провідний бібліотекар планує та веде облік методичної роботи, бере участь в підготовці планів та звітів про роботу бібліотек районів. Які саме вимоги наказу №46 не виконала ОСОБА_1 позивач в наказі про її звільнення не зазначено. Також, у наказі про звільнення позивача не зазначено, в чому конкретно полягає порушення посадових обов`язків та трудової дисципліни, в наказі відсутнє посилання на статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, посадової інструкції, яку порушила позивач.

Крім того, в наказі не зазначено в чому конкретно полягає систематичне невиконання позивачем посадових обов`язків покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, а також значено чи застосувалися до неї раніше заходи дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нею трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Суд першої інстанції на вищевикладене не звернув уваги та не дав належної оцінки відповідності змісту оскаржуваних наказів вимогам трудового законодавства.

Оскільки наказ № 28 від 07 вересня 2018 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 » та наказ №1-К від 17 січня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 » не відповідають вимогам трудового законодавства і відповідачем не доведено належними та допустими доказами про систематичне невиконання ОСОБА_1 без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, вказані накази підлягають скасуванню, а позивач поновленню на попередній роботі, на посаді провідного бібліотекаря КЗ «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області», з виплатою їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу по день ухвалення рішення про її поновлення на роботі, що відповідає вимогам ст.235 КЗпП України.

Оскільки, згідно наказу про звільнення ОСОБА_1 останнім робочим днем було 17.01.2019, вона підлягає поновленню з 18.01.2019.

Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до підпункту «л» пункту 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок), цей Порядок застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Згідно із абзацом 3 пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки виданої відділом культури і туризму Світловодської РДА (том 1, а. с.108), нарахована заробітна плата за листопад і грудень 2018 року (два останні місяці перед звільненням) становить 10 926,30 грн і з урахуванням 42 робочих днів у зазначений період, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 260,15 коп.

Позивач звільнена з роботи посади з 17 січня 2018 року, а тому починаючи з 18 січня 2018 року по дату ухвалення рішення суду про поновлення позивача на роботі, становить 391 робочих днів.

Враховуючи, що середньоденна заробітна плата позивача становила 260,15 грн, на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 101 718,65 грн, яка обрахована без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд вважає, що звільненням позивача з роботи їй завдано моральної шкоди, так як порушення її законних прав на працю, призвели до моральних страждань, втрати життєвих зв`язків і вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а тому з урахуванням обставини справи та засад розумності і справедливості на її користь підлягає стягненню 5 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права відповідно до п.1,3,4 ч.1, п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В порядку розподілу судових витрат, відповідно до розміру задоволених позовних вимог, з КЗ «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області» підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 1 267 грн 86 коп судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2020 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунального закладу «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області» № 1-к від 17 січня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 провідного бібліотекаря КЗ «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області».

Поновити ОСОБА_1 на посаді провідного бібліотекаря Комунального закладу «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області» з 18 січня 2019 року.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунального закладу «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області» № 28 від 07 вересня 2018 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

Стягнути з Комунального закладу «Районна бібліотека Світловодської районної ради Кіровоградської області» () на користь ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 виданий Світловодським МРВ УМВС України Кіровоградської області14.04.2009) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 101 718 (сто одна тисяча сімсот вісімнадцять) грн. 65 коп, а також 5 000 (п`ять тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди та 1 267 (одна тисяча двісті шістдесят сім) грн 86 коп судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19.08.2020.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

В. В. Черненко