Справа № 456/3068/19
Провадження № 2/456/261/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2020 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

за участю секретаря -Сунак Н. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись в суд з позовом у якому просять ухвалити рішення, яким визнати відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , такими, що втратили право на користування житлом у квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що згідно ордеру серії СТ № 0288 від 05.05.1975 ОСОБА_7 отримав право на заняття трьох кімнат площею 42,21 кв.м. у квартирі АДРЕСА_2 ) разом із членами сім`ї: дружина ОСОБА_1 , 1949 року народження, сини - ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .. Чоловік позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний момент часу у квартирі зареєстровано десять осіб. Однак відповідачі не проживають у квартирі більше трьох років, їх особистих речей у такій не зберігається та місце проживання чи перебування відповідачів їм невідоме. Витрати по утриманню житла та комунальні послуги вони оплачують самостійно. Реєстрація відповідачів у квартирі перешкоджає їм вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном. Зокрема вони не можуть оформити субсидії по оплаті комунальних послуг, тому у зв`язку з цим вимушені звернутись з даним позовом до суду.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засіданні не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду. Однак у попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що квартира АДРЕСА_1 була отримана її чоловіком ОСОБА_1 згідно ордеру. Її сини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 давно одружились та проживають по інших адресах, їх особистих речей у квартирі немає. Відповідачі її ніколи не навідують та також не прийшли на похорони батька. На даний момент часу вона проживає з донькою, зятем та онуками.

В судовому засіданні представник позивачів адвокат Олексишин І.Б. позов підтримав та просив суд його задовольнити так як відповідачі понад п`ятнадцять років не проживають у квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 будучи неодноразово належним чином повідомленими судом про час та місце слухання справи, зокрема і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не надіслали.

А тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає неявку відповідача в судове засідання неповажною та за згодою представника позивача, вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилом ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому районної (міської) Ради депутатів трудящих від 13.03.1975 ОСОБА_7 було видано ордер № 0288 серії СТ № 242 на право заняття трьох кімнатної квартири АДРЕСА_3 сім`єю у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 ., Соколик І.С../а.с.10/

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 доводиться дружиною квартиронаймача ОСОБА_7 , а позивач ОСОБА_2 доводиться йому дочкою, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 14.10.1967, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.07.2019 та свідоцтвом шлюб серії НОМЕР_3 , згідно якого після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « ОСОБА_8 »./а.с.5,8-9/

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 25.08.2018 виконавчим комітетом Семигинівської сільської ради Стрийського району Львівської області ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено актовий запис № 13./а.с.11/

Також, як вбачається з довідки № 1019 від 17.07.2019 виданої комунальним підприємством «Управляюча компанія «Мрія» у квартирі по АДРЕСА_2 зареєстровані десять осіб, а саме: ОСОБА_7 основний квартиронаймач- помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_3 син, ОСОБА_4 син, ОСОБА_5 син, ОСОБА_6 син, ОСОБА_2 донька, ОСОБА_9 - внучка, ОСОБА_10 внучка, ОСОБА_10 внучка , ОСОБА_10 внучка./а.с.12/

У відповідності до акту від 23.01.2020 складеного та підписаного свідками сусідами позивачів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , останні засвідчили той факт, що ними шляхом обстеження квартири за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 за вищевказаною адресою не проживають більше 15 років, їх особистих речей у квартирі не зберігається.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями свідків.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 показала, що є сусідкою позивачів та проживає у квартирі АДРЕСА_4 . Ствердила, що на даний момент часу у спірній квартирі проживає ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_2 та внуками. Сини позивачки - ОСОБА_1 не проживають у квартирі близько 18 -20 років та ніколи не навідують матір.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показала, що проживає поверхом вище над позивачами у будинку АДРЕСА_5 . Позивачка проживає у квартирі разом з донькою, зятем та п`ятьма онуками. Сини позивачки не проживають у квартирі близько 15 -20 років, та ніколи її не навідують. На похорон батька сини також не приходили.

Суд надає віри і приймає покази свідків, так як інформації, що свідчила б про їх зацікавленість у вирішенні даної справи в суду не має, та їх покази не суперечать іншим доказам по справі.

Вирішуючи питання про те, які норми матеріального права підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд виходить з того, що спір виник з приводу права користування майном, яке перебуває у комунальній власності, а тому застосуванню підлягають відповідні норми Житлового кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Випадків, які визначені у частині третій цієї статті щодо поважних причин відсутності відповідачів понад шість місяців у спірному житлі, а відповідно і підстав для збереження за відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 спірного житла, судом не встановлено.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, судом беззаперечно встановлено той факт, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 не проживають у спірному житловому приміщенні протягом тривалого періоду, що перевищує шестимісячний строк, який визначений у ч. 1 ст. 71 ЖК України, без поважних причин, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснюють, а тому відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 необхідно визнати таким, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Суддя: Н. М. Янів