КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4422/19
Провадження № 2/488/530/20 р.
24.06.2020 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,
при секретарі судового засідання - Сенчук К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, де третіми особами виступають приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Газматової Аліни Анатоліївни та приватний виконавець Клітченко Оксани Анатоліївна, -
19.09.2019 року приватним виконавцем Клітченко О.А. постановою ВП № 59953622 звернуте стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , а саме звернуто стягнення на дохід у ДП «ГРІНТУР-ЕКС» у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу.
Позивач категорично не погоджується з вчиненим виконавчим написом та його виконанням, оскільки вважає його винесення незоконим та необгрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм діючого законодавства.
На підставі зазначеного позивач звернувся до суду з даним позовом.
Мотивуючи заяву тим, що невжиття судом заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у даній справі.
В судове засідання сторони не з"явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України.
Позивача надав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач заяву про причину неявки суду не надав.
Третя особа - приватний нотаріус Газматова А.А., надала до суду заяву про слухання справи в її відсутності.
Третя особа - приватний виконавець Клітченко О.А., надало до суду заяву про слухання справи в її відсутності.
Крім того, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі було відразу розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення відповідачу.
Частина четверта статті 223 ЦПК України, роз"яснює про наслідки неявки в судове засідання учасника справи: у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги вмотивованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
19.09.2019 року приватним виконавцем Клітченко О.А. постановою ВП № 59953622 звернуте стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , а саме звернуто стягнення на дохід у ДП «ГРІНТУР-ЕКС» у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу.
Позивач категорично не погоджується з вчиненим виконавчим написом та його виконанням, оскільки вважає його винесення незоконим та необгрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більще трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більще одного року.
Згідно зі ст. 50 Закону України "Про нотаріат" спір, оснований на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково розглядається судом за позовом боржника до стягувана.
Згідно з п.п. 1.1, 1.2 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Крім того п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.
Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Оригінал кредитного договору Відповідач не міг надати нотаріусу, оскільки кредитний договір був укладений у простій письмовій формі та не був нотаріально посвідчений. Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірної певної заборгованості.
Вчиняючи виконавчий напис №ННХ 795736 зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №1534, нотаріус не врахував та не перевірив Факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат"про безспірність заборгованості».
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованностф за нотаріальнопосвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченоїугоди; ждокументи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Кредитний договір № 0644/00001976 від 24.02.2014 року діє строк з 24.02.2014 року по 24.02.2015 року, тобто виникнення право вимоги про стягнення заборгованості починається з 24.02.2015 року.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
По справі відсутні докази щодо існування погодженої сторонами іншої тривалості строку позовної давності відповідно до ст. 259 ЦК України.
Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність, зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (щтрафу, пені).
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порущення свого права або про особу, яка його порущила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).
З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені Договором.
Аналізуючи умови Договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов Договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погащення чергового платежу.
Зазначена правова позиція сформульована в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року по справі № 6-116цс13. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
У зв`язку з наведеним, початок перебігу позовної давності розпочався з 2015 року, а
закінчився у 2018 року.
Зі спливом позовної давності до основної вимоги, позовна давність спливає і до додаткової вимоги - стягнення неустойки, звернення стягнення на заставлене майно тощо (ст. 266 ЦК України).
За таких обставин, на теперішній час минув сплив строку позовної давності та стягнення заборгованості є неможливим.
Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитору
забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.
Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що у нотаріуса не було підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості задля задоволення вимоги ТОВ "Вердикт Капітал", тому позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн., а тому він підлягає до стягнення із відповідача.
Керуючись ст. ст. 258 - 259, 263 - 265, 280 - 283 ЦПК України,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, де третіми особами виступають приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Газматової Аліни Анатоліївни та приватний виконавець Клітченко Оксани Анатоліївна - задовольнити.
Визнати виконавчий напис № ННХ 795736, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Газматовою А.А. зареєстрований в реєстрі за № 1534 від 02.08.2019 року про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у сумі 94 482,50 грн., таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Сторони по справі:
Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );
Суддя Яна Анатоліївна Чернявська