Справа № 456/4824/19
Провадження № 2/456/491/2020
УХВАЛА

іменем України

21 вересня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря судового засідання Панилик О.В.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрий справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості -

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В процесі підготовчого засідання, 19.02.20р. відповідачем ОСОБА_4 подано заяву про закриття даного провадження оскільки, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі №911/3494/16 встановлено, що «…Відповідно до частини першої статті 1 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.»

Господарський процесуальний кодекс України в редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, також установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (пункти 1, 3, 4, 15 частини першої статті 20 цього Кодексу).

Відповідно до положень статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій), які кореспондуються з приписами статті 19 цього Кодексу (у чинній редакції1), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, правильне визначення підвідомчості цієї справи залежить від установлення наявності або відсутності корпоративних відносин між сторонами оспорюваного договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі приватного підприємства.

Відповідно до частин першої, третьої статті 167 Господарського кодексу України корпоративними правами є права особи частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.

З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що оскільки з переходом до відповідача прав і обов`язків щодо частки в статутному капіталі на підставі укладеного з позивачем договору купівлі-продажу до нього перейшли відповідні права й обов`язки стосовно участі спільно з позивачем у діяльності та управлінні цього підприємства, то й відносини, які виникли між сторонами оспорюваного договору, за своєю правовою природою є корпоративними відносинами щодо володіння, користування й розпорядження належними сторонам корпоративними правами у цьому приватному підприємстві.

Таким чином, спір у цій справі, який виник з корпоративних відносин між учасниками приватного підприємства щодо розірвання укладеного між ними договору купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі цього підприємства, є господарсько-правовим і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

В силу ст. 1 ЗУ «Про господарські товариства», ЗУ «Про товариства з обмеженою відповідальністю» господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Беручи до уваги, що ТзОВ «Розліт» є господарським товариством, то і спір, який виник між учасниками, є корпоративним і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

На підставі вищевикладеного просить закрити провадження у справі № 456/4824/19 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні подану заяву свого довірителя повністю підтримала та просить її задоволити.

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 заперечила вимоги заяви та в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 не є учасником товариства і ним не стане відповідно до укладеного договору, він отримав тільки право вимоги.

В даній справі заявлено позов про стягнення заборгованості за неоплачену частку у статутному капіталі ТзОВ «НВП-Розліт», а не про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі.

Позов заявлений ОСОБА_3 , який не був учасником товариства, а тільки отримав право вимоги до відповідача, який не сплатив кошти за частку учасника ОСОБА_6 ..

Господарські суди розглядають справи, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, тощо), у тому числі і між тими що вибули, які пов?язані з створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої особи.

Корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі.

Такі висновки відповідають правовому висновку, викладеному у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.18р. у справі №904/2194/17 провадження №12-79гс18.

Тобто корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб?єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, в тому числі й той який вибув.

У даній справі спір між сторонами виник щодо грошових коштів, що підлягають сплаті за Договором про відступлення права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства тому, ОСОБА_3 , який не є учасником товариства, звернувся до суду за захистом своїх майнових прав і даний спір повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, а відтак просить в задоволенні заяви про закриття провадження відмовити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали справи, подану заяву та заперечення вважає, що спір в даному провадженні виник з корпоративних відносин.

Згідно Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТзОВ «НВП-Розліт» від 11.06.15р. вбачається, що ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_4 придбав частку в статутному капіталі ТзОВ «НВП-Розліт» і покупець, згідно п.10 договору, набув прав та обов?язків учасника товариства з моменту нотаріального посвідчення договору.

Оскільки, ОСОБА_6 не отримав кошти за відчужену частку в статутному капіталі ТзОВ «НВП-Розліт» ним, 12.11.19р. укладено Договір про відступлення права вимоги за Договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТзОВ «НВП-Розліт» від 11.06.15р. ОСОБА_3 ..

З наведеного вбачається, що є факт належного виконання сторонами первинного договору, свого обов`язку щодо повного розрахунку за придбання частки в статутному капіталі, що є корпоративними правовідносинами, щодо купівлі-продажу частки в товаристві, наслідком, якого є укладення Договору про відступлення права вимоги щодо стягнення коштів за придбану частку в товаристві, в якому чітко зазначено в п.1, що даний договір є наслідком невиконання первинного договору, а відтак дані відносини є корпоративними внаслідок їх подібності.

Згідно ст.. 20 Господарського процесуального кодексу України визначає коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, до якого віднесено справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 23.05.2018 р. у справі №911/3494/16 також вбачається, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З врахуванням вищенаведеного заява ОСОБА_4 про закриття провадження підлягає до задоволення.

Керуючись ст.255 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_4 задоволити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - закрити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області або через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Р. Т. Шрамко