Справа № 2-447/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, посадових осіб Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:

03.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Добоша Юрія Олеговича та його підлеглих Залізничного відділу Державної виконавчої служби міста Львів щодо невиконання рішення від 26.12.2011р. Апеляційного суду Львівської області - справа № 22-ц-4046/11 та закінчення виконавчого провадження ВП № 31176769 без виконання рішення суду; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 31176769; зобов`язати начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Добоша Юрія Олеговича та його підлеглих Залізничного відділу Державної виконавчої служби міста Львів щодо невиконання рішення від 26.12.2011р. Апеляційного суду Львівської області - справа № 22-ц-4046/11 усунути порушення (поновити порушене право заявника) та зобов`язати вжити всі заходи для виконання рішення суду, яке набрало законної сили; здійснити судовий контроль за виконанням рішення від 26.12.2011р. Апеляційного суду Львівської області - справа № 22-ц-4046/11, зобов`язати суб`єктів оскарження повідомити суд і заявника не пізніше, ніж у десятиденний строк з дня одержання ухвали; винести окрему ухвалу за фактом виявлення умисного невиконання судового рішення, що набрало законної сили, або перешкоджання його виконанню посадовими особами суб`єктів оскарження, яка надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи до порушників законодавства.

В поданій скарзі покликається на те, що 26.12.2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області по справі № 22-ц-4046/11 вирішила: рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 квітня 2011 р. по справі №2-447/11 в частині відмови у стягненні середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки та моральної шкоди скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення. Стягнути з Державного авіапідприємства „Львівські авіалінії" в користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку видачі трудової книжки в сумі 22 119 грн. 44 коп. та моральну шкоду в сумі 2 000 грн. 27.01.2012 року по вказаній справі видано виконавчий лист, який 09.02.2012 року був пред`явлений до виконання у Залізничний ВДВС ЛМУЮ. 20.02.2012 року головним державним виконавцем Залізничним ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №31176769), на тій підставі, що 03.11.2011 року Міністерством інфраструктури України прийнято рішення про припинення шляхом ліквідації державного підприємства "Львівські Авіалінії" (наказ №496 від 03 листопада 2011 року). Ліквідатором ДАП "Львівські Авіалінії" призначено ОСОБА_2 . У відповідності до п. 7 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії (або ліквідатору) у разі ліквідації боржника - юридичної особи. З огляду вищенаведеного, виконавчий документ слід скерувати ліквідатору ДАП "Львівські Авіалінії" Кальмуку ОСОБА_3 .Б. за адресою: м. Львів Аеропорт АДРЕСА_1 ». Заявник зазначає, що посадові особи державної виконавчої служби не виконали рішення суду, посилаючись на «факсограму» з вигадками так званого «ліквідатора» ОСОБА_2 , нібито держане підприємство - боржник ліквідоване і є ліквідатор. 23.07.2012р. була подана скарга в Залізничний районний суд м.Львова щодо тривалого невиконання рішення суду в порядку розділу VII ЦПК України - судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалою від 26.09.2012р. по справі №1309/6234/12 у задоволенні скарги ...- відмовлено. 01.10.2012р. була подана апеляційна скарга. 28.02.2013р. апеляційний суд ухвалою від 28.02.2013р. - провадження №22- ц/783/998/13 справу направив на новий розгляд в суд 1-ї інстанції. 16.05.2013р. Залізничний районний суду м. Львова виніс ухвалу, що скарга є безпідставною та до задоволення не підлягає». Була подана апеляційна скарга, а 24.07.2013р. апеляційну скаргу задоволено частково, визнано неправомірними дії державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції щодо закінчення виконавчого провадження по виконанню рішення апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2011 року (справа №22-ц- 4046/11, виконавчий лист №2-447/2011, виданий 27 січня 2012 року). Скасовано постанову Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 20 лютого 2012 року про закінчення виконавчого провадження, серії ВП № 31176769 та зобов`язано державного виконавця усунути порушення і здійснити виконання зазначеного рішення відповідно до вимог чинного законодавства. 22.01.2014р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалив ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 липня 2013 року скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Крім того, покликається на постанову від 27.03.2019 р., у якій Верховний Суд зробив висновки про хибне тлумачення чинного законодавства попередніми судами: «Тлумачення пункту 7 частини першої статті 49 Закону № 606-XIV свідчить, що виконавче провадження підлягає закінченню при визнанні боржника банкрутом, а не здійснення процедури ліквідації юридичної особи, постановив: ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 01 червня 2017 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до апеляційного суду». 29.05.2019 р. Львівський апеляційний суд виконав вказівки касаційного суду та зазначив в ухвалі: «У цій справі боржником є державне підприємство, яке перебуває в процесі ліквідації. Згідно п.7 ч. І ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом. Тлумачення пункту 7 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент прийняття оскарженої постанови) свідчить, що виконавче провадження підлягає закінченню при визнанні боржника банкрутом, а не здійснення процедури ліквідації юридичної особи. З урахуванням наведених норм права та обставин справи апеляційний суд дійшов висновку, що дії Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції належить визнати неправомірними та скасувати постанову Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 30 вересня 2019 року ВП №48331832 про закінчення виконавчого провадження. Крім того, Верховний Суд у постанові зазначив, що апеляційний суд не врахував обставини справи та дійшов передчасного висновку про безпідставність скарги в частині порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та ухвалив: «Визнати неправомірними дії Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції. Скасувати постанову Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 30 вересня 2015 року ВП №48331832 про закінчення виконавчого провадження. Зобов`язати Залізничний відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції вжити заходів для виконання рішення Залізничного районного суду м.Львова від 04 червня 2015 року, з урахуванням Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Вважає, що після постанов від 27.03.2019 р. Верховного суду від 26.06.2018 року - справа № 462/2418/15-ц (є продовженням розгляду справи № 1309/6234/12). - справа № 462/8526/14-ц, Львівського апеляційного суду від 29.05.2019р. - справа № 462/8526/14- ц - всі відмовні рішення львівських судів 1-ї та апеляційної інстанцій по бездіяльності державних виконавців щодо боржника ДАП «Львівські авіалінії» - підлягають скасуванню.

Крім того, зазначив, що у відповіді від 16.01.2020р. № С-327/1/02 начальник Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Добош Ю. О. протизаконно продовжує твердити про «ліквідатора», посилається на хибні та протиправні висновки судів щодо «ліквідації боржника», вважає дії державних виконавців по закінченню виконавчого провадження без виконання - правильними. Відмовився вживати заходи для примусового виконання судового рішення. При цьому, заявник вказує, що боржник не визнаний банкрутом, ліквідатора не призначалось, підприємство не знято з державної реєстрації. Вважає, що суб`єкти оскарження не бажають виконувати рішення суду, що набрало законної сили, по даний час від посадових осіб управління юстиції, державної виконавчої служби та боржника не поступало жодних повідомлень, що вони зробили вказаним виконавчим листом. За фактом багаторічного невиконання рішення суду жодних заходів до посадових осіб боржника не вживалося, штрафи не накладалися, не вживаються заходи для встановлення викраденого майна, активів та коштів боржника. За наведеного, просить скаргу задовольнити.

На підтвердження своїх вимог заявник подав копію постанови про закінчення виконавчого провадження від 20.02.2012 р. з виконання виконавчого листа №2-447/2011 (ВП 31176769), копію постанови Верховного суду від 27.03.2019 року по справі №462/8526/14-ц та відповідь начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Добоша Ю. О. від 16.01.2020 №С-327/1/02.

Дослідивши матеріали скарги, суд виходив з наступного.

Згідно вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її права або свободи. Частиною другою вказаної статті визначено, що пропущений з поважних причин строк подання скарги може бути поновлений судом.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Підсумовуючи наведене, вважаю, що скарга підлягає залишенню без розгляду, оскільки, звертаючись до суду зі скаргою на дії начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, посадових осіб Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів і фактично оскаржує постанову державного виконавця про закінчення ВП №31176769 від 20.02.2012 року. Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_1 покликається на постанову Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі №462/2418/15-ц, постанову Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 462/8526/14-ц та Постанову Львівського апеляційного суду від 29.05.2019 року у справі № 462/8526/14-ц, якою визнано неправомірними дії Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, скасовано постанову Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 30.09.2015 року ВП №48331832 про закінчення виконавчого провадження; зобов`язано Залізничнийвідділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції вжити заходів для виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04.06.2015 року, з урахуванням Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а до суду звернувся зі скаргою лише 03.02.2020 року. Суд звертає увагу на те, що вищенаведені рішення Верховного Суду та Львівського апеляційного суду стосуються справ № 462/8526/14-ц, №462/2418/15-ц. При цьому, скарги на дії або бездіяльність державного виконавця у справі № 2-447/11 вже були предметом судових розглядів.

Разом з тим, заявник не зважив на необхідність поновлення пропущеного процесуального строку, хоча як вбачається зі змісту скарги, про рішення судів, якими визнано неправомірними дії державних виконавців, скасовано постанови про закінчення виконавчих проваджень та зобов`язано державних виконавців вжити заходів для виконання рішення суду йому було відомо в 2018-2019 роках. Крім того усі вимоги стосуються виконавчого провадження № 31176769, яке було закінчено 20.02.2012 р. Однак, за відсутності заяви (клопотання) про поновлення пропущеного процесуального строку, необхідно застосувати наслідки пропущення процесуальних строків, передбачені ст. 126 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 126, 447, 449 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, посадових осіб Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання до вчинення дій - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення скарги без розгляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду, згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України через Залізничний районний суд м.Львова.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б. М. Гедз