Справа № 361/2030/20
Провадження № 6/361/135/20
У Х В А Л А

23 вересня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Мельниченко Я.І., з участю представника заявника розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, виданого у цивільній справі №2-2054/10 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Великодимерської селищно ради Броварського району Київської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними ддержавних актів , визнання недійсним договору дарування земельних ділянок та зобов?язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

Заявник просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2-2054/10, що виданий Броварським міськрайонним судом Київської області у справі № 2-2054/09 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_6 , на виконання судового рішення, яким суд зобов?язав ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява вмотивована тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2009р. відповідача ОСОБА_1 було зобов`язано усунути перешкоди ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 ; за даним рішенням було видано виконавчий лист і відкрито виконавче провадження, рішення до даного часу не виконане, і не може бути виконане, а виконавчий лист має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що після даного рішення відповідач ОСОБА_7 набув прав власності на ту земельну ділянку, до якої на нього судом було покладено зобов`язання надати доступ позивачам; а позивачі разом з набуттям ним права власності на земельну ділянку втратили право користування вказаною земельною ділянкою, і відповідно він не повинен тепер надавати позивачам (зокрема, стягувачу ОСОБА_8 ) доступ до належної вже йому земельної ділянки і усувати такі перешкоди у користування позивачами вказаною земельною ділянкою.

Стягувач ОСОБА_2 , а також другий позивач, який не зазначений стягувачем у вказаному виконавчому листі, - ОСОБА_4 заперечували проти задоволення даної заяви, пославшись на те, що ОСОБА_1 продовжує порушувати їхнє право користування даною земельною ділянкою, яку вони вважають спадщиною після батьків і на яку як вони вважають - вони мають право користування і відповідно мають право доступу до неї. Разом з тим стягувач ОСОБА_8 і другий позивач ОСОБА_9 підтвердили, що у стягувача зокрема, і у всіх позивачів у справі, нема документів, які б підтверджували чи встановлювали право користування чи право власності позивачів або окремого з них на вказану у рішенні земельну ділянку; і що ОСОБА_1 після вказаного рішення суду - приватизував вказану земельну ділянку на їхню думку незаконно, тому стягувач наполягає на тому, що ОСОБА_7 повинен усунути перешкоди їм у користуванні вказаною земельною ділянкою на підставі вказаного рішення і зокрема надати їм доступ до земельної ділянки.

Згідно ст. 432 ЦПК України - суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, зокрема, якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

З наданих доказів встановлено такі обставини:

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2009р. визнано частково недійсним договір дарування земельних ділянок, укладений 23.05.2005 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , в частині дарування земельної ділянки площею 0.1840 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 690036, виданий 17.04.2007 на ім`я ОСОБА_1 на підставі договору дарування земельних ділянок від 23.05.2005 № 928 (ВСВ № 373121) на земельну ділянку площею 0.1840 та, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер земельної ділянки :01:094:0020; зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконавчий лист, з приводу якого подана дана заява, був виданий судом на виконання даного рішення в частині зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягувачем у виконавчому листі зазначено ОСОБА_2 , боржником ОСОБА_1 .

Аналізуючи зміст рішення та правовідносини між сторонами, суд виходить з такого:

У даному рішенні, визнаючи державний акт ЯА № 483691 на земельну ділянку площею 0025га по АДРЕСА_1 недійсним, суд виходив з того, що після смерті ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями його майна є його діти: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних частках кожний по ј частці, спадкоємці прийняли спадщину у вигляді житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 . Також судом у даному рішенні було встановлено, що у користуванні спадкодавця ОСОБА_10 перебувало дві земельні ділянки: площею 0.25 га для обслуговування жилого будинку та 0,06 га для ведення особистого підсобного господарства за адресою АДРЕСА_1 . Задовольняючи позов, суд виходив з того, що спадкоємці разом з спадкуванням будинку набули право користування земельною ділянкою для будівництва і обслуговування успадкованого будинку, і тому отриманням одним з спадкоємців ( ОСОБА_5 ) державного акту на всю земельну ділянку були порушені права інших спадкоємців-позивачів. Договір дарування, за яким ОСОБА_5 подарував земельну ділянку ОСОБА_1 , даним рішенням також визнаний недійсним.

Задовольняючи позов в частині вимоги про зобов`язання не чинити перешкоди позивачам у користуванні земельною ділянкою, суд виходив з того, що ОСОБА_1 володів частиною вказаної земельної ділянки без законних на то підстав (оскільки державний акт і договір дарування визнані судом недійсними). Також суд виходив з того, що позивачі мали право користування вказаною земельною ділянкою, і їх права виникли з спадкування частин будинку на цій земельній ділянці. Відповідно позивачі мали право користуватись вказаною земельною ділянкою, а відповідач ОСОБА_1 , не надаючи доступ до вказаної земельної ділянки, чинив перешкоди ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у користуванні цією земельною ділянкою по АДРЕСА_1 .

Як встановлено з наданих заявником документів:

Рішенням Великодимерської селищної ради від 25.11.2011р. (тобто вже після рішення суду, за яким виданий виконавчий лист) було передано ОСОБА_1 у власність:

земельну ділянку площею 0,0340 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:094:0073;

земельну ділянку площею 0.1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:094:0072.

Встановлено, що дані земельні ділянки сформовані саме в межах тої земельної ділянки (на тій землі), до якої ОСОБА_7 за рішенням суду був зобов`язаний надати доступ позивачам- усунути перешкоди позивачам у користуванні цією земельною ділянкою. Стягувач вказану обставину не оспорює, хоча і вважає незаконним таке набуття заявником ОСОБА_7 права власності на вказану земельну ділянку.

27.04.2012р. ОСОБА_1 уклав із ОСОБА_11 договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого, ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_11 прийняв у власність земельну ділянку земельну ділянку площею 0.0340 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:094:0073.

20.04.2012 ОСОБА_1 уклав із ОСОБА_11 . Договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого, ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_11 прийняв у власність земельну ділянку земельну ділянку площею 0,1500 га. цільове призначення для ведення

особистого селянського господарства, кадастровий номер- :01:094:0072.

В подальшому вказані особи уклали договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_11 продав, а ОСОБА_1 знову набув право власності на вказану земельну ділянку.

Таким чином встановлено, що на даний час ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, з приводу якої виник спір і з приводу якої було ухвалено рішення про покладення на ОСОБА_7 зобов`язання усунути перешкоди позивачам і зокрема стягувачу ОСОБА_8 .

Таким чином, трансформація правовідносини відбулась таким чином:

1.До ухвалення рішення існували такі правовідносини:

Спір при розгляді даної цивільної справи існував між користувачем (трьома користувачами/позивачами) земельної ділянки (сторона стягувача) і відповідачем ОСОБА_7 (сторона боржника). Даним рішенням було захищене наявне у позивачів на той час право користування земельною ділянкою від перешкод з сторони ОСОБА_7 , у якого за наслідками вказаного судового рішення були відсутніми будь-які права на вказану земельну ділянку, тобто даним судовим рішенням здійснено захист права користувача від порушень з сторони незаконного володільця;

2.Після набрання рішенням законної сили правовідносини змінились таким чином:

Зміни на стороні боржника:

В 2011 році, тобто після набрання рішенням законної сили, боржник ОСОБА_7 набув право власності на вказану земельну ділянку (в порядку отримання у власність за рішенням органу місцевого самоврядування), в тому числі набув право законного володіння, розпорядження і користування нею. За презумпцією правомірності правочину і законності набуття права власності суд виходить з того, що ОСОБА_1 вважається таким, що набув земельну ділянку у власність з законних підстав - оскільки відсутні судові рішення та/або звернення позивачів до суду з приводу оспорювання даних правочинів. Змінився правовий статус боржника, який з особи, що володіла майном незаконно (без законних підстав) і тому була зобов`язана не чинити перешкоди, став особою, що володіє цим майном на законних підставах.

Відповідно відпав обов`язок власника (боржника за виконавчим листом) надавати доступ до свого майна вже стороннім особам, що не мають права на таке майно.

Зміни на стороні стягувача:

Одночасно з набуттям ОСОБА_7 права власності на земельну ділянку (з законних підстав поки інше не встановлено у судовому порядку) - автоматично припинилось право стягувача на користування вказаною земельною ділянкою. Тобто право стягувача, яке підлягало захисту у спосіб виконання вказаного рішення в цій частині, припинилось.

Відповідно - у сенсі порушення і захисту наявного права - припинилась і сама перешкода для позивачів (стягувача) у здійсненні ними наявного у них на той час речового права (права користування), і припинилась підстава для права вимоги про усунення перешкоди у користуванні майном (надання доступу до майна).

Право користування, яке було наявним у стягувача до ухвалення рішення, у стягувача припинилось, і таке право виникло у боржника ОСОБА_1 як у набувача майна з законних підстав, а це означає, що вже у набувача майна виникає право вимоги, ідентичне попередньому користувачу на усунення перешкод у здійсненні права користування, які чинить боржник; і відповідно таке право припинилось у стягувача разом з втратою права користування майном. Відбулась трансформація сторін у виконавчому провадженні, коли фактично права, наявні у стягувача і захищені судовим рішенням, внаслідок низки правочинів перейшли до самого боржника. Таким чином, відбулись зміни у співвідношенні матеріальних прав та обов`язків сторін.

За процесуальним змістом відбулась суттєва трансформація сторін у виконавчому провадженні, і так зміни відбулись на стільки, що взагалі відпали правові підстави для усунення перешкод стягувачу у користуванні земельною ділянкою, а також відпали правові підстави для покладення на боржника обов`язку вчинити дії на захист прав стягувача.

А при таких обставинах дійсно на даний час є неможливим виконання рішення суду в частині зобов`язання боржника ОСОБА_1 усунути перешкоди стягувачу у користуванні земельною ділянкою, яка належить вже йому на праві власності, і користування якою у стягувача вже припинилось.

Тому є підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Посилання стягувача на те, що вона вважає незаконним набуття ОСОБА_7 права власності на вказану земельну ділянку, і що вона вважає, що має право користування вказаною земельною ділянкою, - для розгляду вказаної заяви в порядку ст. 432 ЦПК значення не має, оскільки у разі, якщо особа вважає порушеними її права, вона має право звернутись до суду в порядку позовного провадження за захистом такого порушеного права. При цьому суд враховує, що вказані обставини (які розглядаються стягувачем як порушення його прав) виникли вже після набрання рішенням законної сили, і тому вказані права стягувача, навіть і у випадку якщо вони дійсно є порушеними, не можуть бути захищені у спосіб продовження виконання судового рішення, ухваленого при інших обставинах і при іншому розподілі прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Керуючись ст.432 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву задовольнити;

визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2-2054/10, виданий Броварським міськрайонним судом Київської області у справі № 2-2054/09 на виконання судового рішення від 28.12.2009р. в частині рішення про зобов?язання ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Стягувач за даним виконавчим листом: ОСОБА_2 ; боржник: ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не вручена у день її складення, має право на поновлення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга буде ним подана протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали. Строк оскарження обраховується з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень ЦПК України. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області безпосередньо або згідно п.15.5. перехідних положень ЦПК України через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Повна ухвала складена 28.09.2020р.

Суддя Т.В. Селезньова