провадження № 22-ц/824/9759/2020 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Липківського 15» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 березня 2020 року у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комунальник-15» до ОСОБА_1 , третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Липківського 15», про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Комунальник-15» звернувся до суду з позовом та просив стягнути суму заборгованості за фактично спожиті житлово-комунальні послуги станом на 01 липня 2019 року в розмірі 24 189 грн. 19 коп., 3 % річних станом на 11 липня 2019 року в сумі 242 грн. 17 коп., та інфляційну складову боргу станом на 11 липня 2019 року в сумі 2 234 грн. 95 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що будинок АДРЕСА_1 є власністю ОК «ЖБК «Комунальник-15». Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . Вартість витрат позивача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розрахована відповідно до Порядку формування тарифів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 896 та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальним підприємством «Головний інформаційно-обчислювальний центр» міста Києва. Вартість комунальних послуг, що надаються відповідачу за колективним договором про надання комунальних послуг, складається з плати за послугу, що розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства, а, зокрема, п. 4 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Оплата за спожиті житлово-комунальні послуги відповідачем до липня 2018 року здійснювалася частково, а в подальшому не здійснювалася взагалі. Станом на 01 липня 2019 року заборгованість за особовим рахунком відповідача складає 24 189 грн. 19 коп., з урахуванням чого вона підлягає стягненню на користь позивача. Розрахункова сума відсотків за користування грошовими коштами складає 242 грн. 17 коп., а сума інфляційних збитків - 2 234 грн. 95 коп.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 20 березня 2020 року позов Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Комунальник-15» задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд прийшов помилкового висновку, що позивач є колективним споживачем житлово-комунальних послуг з постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Ставши власниками квартир мешканці будинку стали співвласниками і всіх допоміжних приміщень конструктивних елементів будинку та іншого спільного майна. Відповідно, позивач не має ніякого права власності на будинок. До відзиву було долучено протокол установчих зборів ОСББ «Липківського 15» від 14 жовтня 2017 року та загальних зборів ОСББ «Липківського 15» від 24 травня 2018 року. Вказані докази не були оцінені взагалі та не відхилялися судом. Прийняття рішення про самозабезпечення ОСББ третьої особи виключає можливість у позивача продовжувати відшкодовувати свої витрати. Статут позивача не передбачає формування тарифів, і тим більше шляхом їх розрахунку КП ГІОЦ. До матеріалів справи також не додано передбачених Статутом затверджених вступних та членських внесків та паїв, а також кошторису витрат. Позовна заява не відповідала п. 6, 7, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Позивачем не зазначено вид житлово-комунальних послуг, з якого розрахунку утворилася заборгованість, чим підтверджено надання комунальних послуг позивачем. Позивач не зазначає період, за який просить стягнути заборгованість по конкретній послузі. У матеріалах справи відсутнє рішення загальних зборів позивача про затвердження витрат для членів ЖБК взагалі. На думку відповідача, дослідженню підлягають розрахунок позивача, індивідуальний договір відповідача, Статут позивача, що не містить можливості встановлювати тарифи, а також копії протоколів ОСББ «Липківського 15», які підтверджують сплату відповідачем витрат на його користь.

В апеляційній скарзі ОСББ «Липківського 15» просить скасувати рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги третя особа зазначає, що висновки суду суперечать ч. 2 ст. 382, ч. 3 ст. 384 ЦК України та ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку». Після затвердження витрат на утримання будинку з 01 липня 2018 року ОСББ «Липківського 15» сплати за утримання будинку та житлово-комунальні послуги в безспірному порядку мають відшкодовуватися відповідачем саме третій особі. Висновок суду про те, що позивач є колективним споживачем не відповідають вимогам закону. Відповідачем укладено індивідуальний договір з теплопостачальною організацією, що унеможливлює одержання такої послуги за колективним договором. Третя особа уклала договір з ДТЕК та була вимушена прийняти на себе обов`язок погасити заборгованість позивача перед ДТЕК за період з липня по жовтень 2018 року саме за електричну енергію. Вартість витрат позивача не може бути підтверджена розрахунком КП ГІОЦ відповідно до Порядку формування тарифів, тому що такий порядок визначено для виконавців послуг, ким позивач ніколи не був. Про те, що позивач не був власником будинку та не має правових підстав утримувати у себе технічну документацію на будинок відображено у судових рішеннях. Третя особа просить дослідити додатки до позовної заяви, які в сукупності не надають можливості вважати позов доведеним як в частині основного боргу, так і витрат позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційні скарг задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено,що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно з довідкою про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01 січня 2018 року по 01 липня 2019 року борг ОСОБА_1 у рахунках на сплату становить 24 189 грн. 19 коп. (а.с.13).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції керувався ст. 15, 16, 525, 526, 625-629 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Комунальник-15» просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася за період з січня 2018 року по червень 2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж.

Заявляючи позовні вимоги про стягнення заборгованості, позивач не надав суду належних та достатніх доказів, які у своїй сукупності дали б підстави вважати, що будинок АДРЕСА_1 у період з січня 2018 року по червень 2019 року перебував на його балансі і позивачем надавалися відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які, на думку позивача, останньою не оплачувалися.

Судом встановлено та позивачем не спростовано, що 14 жовтня 2017 року було створено ОСББ «Липківського 15» та з 01 липня 2018 року воно є фактичним балансоутримувачем будинку по АДРЕСА_1 . З липня 2018 року ОСОБА_1 належним чином виконує обов`язки співвласника ОСББ, своєчасно та в повному обсязі сплачує встановлений зборами розмір внесків та платежі (а.с.115).

Крім того, у наданій суду довідці про нарахування та сплату по особовому рахунку ОСОБА_1 не зазначено вид житлово-комунальних послуг, які їй, зі слів позивача, фактично надавалися та які нею не оплачувалися, а також виходячи з якого розрахунку утворилася заборгованість.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

З моменту створення у багатоквартирному будинку об`єднання відповідач сплачує витрати за утримання будинку та житлово-комунальні послуги ОСББ «Липківського 15».

Відповідно до пункту 1.6 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послу, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України № 60 від 25 квітня 2005 року, виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно.

Будь-яких доказів, що позивач, у відповідності до п. 1.6. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг був визначений виконавцем будь-яких житлово-комунальних послуг у зазначеному будинку матеріали справи не містять.

Власники квартир будинку АДРЕСА_1 , серед яких є ОСОБА_1 , створили ОСББ «Липківського 15», тобто, самостійно визначили виконавця житлово-комунальних послуг, надання яких оплачується відповідачем, що відповідає вимогам ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» та наказу Держжитлокомунгоспу України № 60 від 25 квітня 2005 року.

ОСОБА_1 також є індивідуальним споживачем послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води на підставі договору від 08 листопада 2018 року, укладеного з КП ВО Київради (Київської МДА) «Київтеплоенерго» (а.с.12).

За таких обставин, висновки суду про те, що відповідачу надаються послуги за колективним договором не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Отже, позивачем не доведено перебування на його балансі та утриманні будинку, в якому знаходиться належна відповідачу квартира, а тому немає підстав для стягнення з ОСОБА_1 заявленої до стягнення суми боргу.

У зв`язку з відсутністю правових підстав для стягнення суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка, на думку позивача, має місце, відсутні підстави для застосування ст. 625 ЦК України.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення по суті вимог позивача.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСББ «Липківського 15» сплатили судовий збір у розмірі 2 881 грн. 50 коп. кожен. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційних скарг сплачений відповідачем та третьою особою судовий збір підлягає стягненню на їх користь з позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Липківського 15» задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 березня 2020 року скасувати та прийняти постанову.

У задоволенні Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комунальник-15» до ОСОБА_1 , третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Липківського 15», про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комунальник-15», місце знаходження - вул. Митрополита Липківського, 15, м. Київ, ідентифікаційний код 22868526, на користь ОСОБА_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 2 881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) гривня, 50 копійок.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комунальник-15» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Липківського 15», місце знаходження - вул. Митрополита Липківського, 15, м. Київ, ідентифікаційний код 42088999, судовий збір у розмірі 2 881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) гривня, 50 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судове рішення складено 20 серпня 2020 року.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.