печерський районний суд міста києва
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2020 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань - Винник С. М.,

за участі представника позивача ОСОБА_5., представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

вирішуючи у судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Замфіра Олега Миколайовича, Покровської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженої відповідальності «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання незаконними дій державного реєстратора щодо прийняття рішення про реєстрацію, скасування рішення, скасування внесеного запису про право власності, витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вказана справа.

18 серпня 2020 року від представника відповідача надійшла заява про зустрічне забезпечення позову шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду суми у розмірі 90 000, 00 грн, посилаючись на заподіяння відповідачеві ОСОБА_1 моральних збитків вжиттям заходів забезпечення позову, а саме тим, що в ухвалі про забезпечення позову зазначено, що нібито в мережі Інтернет розміщено повідомлення про продаж майна власником, але ОСОБА_1 такого наміру не має, нежилі приміщення здаються в оренду, і без згоди орендарів та своїх кредиторів він також не має наміру відчужувати майно. Заявником вказано, що діловим партнерам та позичальнику ОСОБА_1 стало відомо про наявність арешту та про мотиви його накладення - нібито намір ОСОБА_1 відчужити нерухомість, незважаючи на його запевнення. Така ситуація завдає душевних страждань та моральних збитків, оскільки для зовнішнього спостерігача та ділових партнерів може скластися враження про розходження в діях і словах ОСОБА_1 , тому він планує подати позовну заяву про відшкодування збитків, заподіяних вжиттям заходів забезпечення позову. Втрати від душевного хвилювання внаслідок поширення ОСОБА_3 недостовірної інформації щодо ОСОБА_1 оцінює в 20 000, 00 грн, втрати ділової репутації - 20 000, 00 грн. Та обставина, що ОСОБА_1 не має наміру відчужувати нерухоме майно підтверджується і тим, що він не оскаржує її в апеляційному порядку, а просить суд вжити зустрічне забезпечення. Водночас, у зв`язку із розглядом справи, ОСОБА_1 понесе витрати на правову допомогу у розмірі 50 000, 00 грн.

У відповідності до положень частини шостої ст. 154 ЦПК України, якщо клопотання про зустрічне забезпечення позову подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 03 квітня 2020 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову і накладено арешт на нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщення (№ 1), літера «А» (перукарня загальною площею 43, 2 кв м), що знаходяться у будинку АДРЕСА_1 , зареєстровані за ОСОБА_4 на праві приватної власності, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №2430210, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, та накладено арешт на нежитловий будинок (приміщення) загальною площею 43, 2 кв м, розташований в АДРЕСА_2 , зареєстрований за ОСОБА_1 на праві приватної власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. /а. с. 71-74, 97-98/.

За приписами частини першої вказаної статті 154 Кодексу, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Обов`язок суду застосовувати зустрічне забезпечення, відповідно до частини третьої статті 154 ЦПК України, виникає за умов існування таких обставин:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною третя особа статті 154 ЦПК України.

Мотивуючи заяву про зустрічне забезпечення позову, стороною відповідача не наведено та не надано належних і допустимих доказів, якими підтверджуються висловлені у заяві доводи.

Відтак, станом на час розгляду заяви про зустрічне забезпечення позову, шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду суми у розмірі 90 000, 00 грн, підстави для її задоволення і вжиття такого заходу, не вбачаються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Повний текст судового рішення складено 25 серпня 2020 року.

Суддя І. В. Литвинова