Справа №265/7171/19
Провадження №2/265/360/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Шиян В. В.,

за участю секретаря Себко Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дитини,

за участю сторін:

представника позивача - адвоката Рябошапка О.І.

відповідача - ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2019 року, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог, посилається на ті обставини, що за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 листопада 2016 року з неї було стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не нижче 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Проте, після розгляду судом справи у неї значно змінився сімейний стан, погіршилось матеріальне становище, у зв`язку з чим,склалася ситуація, коли вона не в змозі платити визначений судом розмір аліментів. На цей час вона має не двох неповнолітніх дітей, а п`ятьох. На цей час у зв`язку з народженням доньки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 , вона знаходиться у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьох років, у зв`язку з чим не працює. Самостійного доходу вона не має, а вся її сім`я знаходяться повністю на утриманні її чоловіка ОСОБА_7 . Оскільки вона на теперішній час не працює та не отримує заробітної плати, то виконавча служба стягує з неї аліменти в розмірі 1/6 частини від середньої заробітної плати по регіону, що складає майже 2300 гривень в місяць та збільшується кожні три місяці. Зазначена сума є непосильною для неї, у зв`язку з чим, просить суд змінити спосіб та розмір аліментів які стягуються з неї на утримання сина ОСОБА_3 з 1/6 частини з усіх видів заробітку до 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Виконавчий лист про стягнення з неї аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_8 аліментів в розмірі 1/6 частини - відкликати.

22 жовтня 2018 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя було відкрито провадження по справі. Справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник позивача - адвокат Рябошапка О.І. в судовому засіданні пояснила, що з моменту прийняття рішення від 18 листопада 2016 року про стягнення з позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, у позивачки народилося ще 2 дитини. На теперішній час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, дітки дуже маленькі і вона не може їх залишити, у зв`язку з чим не працює, та не отримує заробітної плати. Кошти які виплачуються на дітей, повністю витрачаються на них. Чоловік перебивається мінливими заробітками, у з в`язку з чим виплата аліментів на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку становиться непосильною. Враховуючи вищенаведене, просить суд змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, а саме зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 з 1/6 частини з усіх видів заробітку до 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки він сам виховує двох дітей від першого шлюбу. Разом з ним на теперішній час проживає ОСОБА_3 , та ОСОБА_12 . На його думку, позивачка повинна була розуміти наслідки народження ще декілька дітей, та необхідність їх утримання. Також звертає увагу, що позивачкою не надано будь яких підтверджень щодо скрутного матеріального становища, оскільки в неї є чоловік, який може отримувати високі доходи та утримувати новонароджених дітей.

Суд дослідив матеріали справи прийшов до наступного.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 листопада 2016 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позивачка ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 , про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського управління юстиції у Донецький області, 31 липня 2015 року, було зроблено відповідний актовий запис № 324.

Позивачка ОСОБА_1 має трьох малолітніх дітей, а саме:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвами про народження. ( а.с. 10,11, 51)

Таким чином на час прийняття рішення Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя від 18 листопада 2016 року, позивачка окрім двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_12 , мала малолітнього сина ОСОБА_13 .

Згідно посвідчення НОМЕР_1 , позивачка ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_7 користуються пільгами передбаченими законодавством України для багатодітних сімей. ( а.с.12)

Згідно довідки про склад сім`ї № 291 від 11 червня 2019 року, та від 5 грудня 2019 року, виданої КСН «Східний», в квартирі АДРЕСА_1 окрім позивачки ОСОБА_16 та її чоловіка ОСОБА_7 , ще проживають п`ятеро дітей в тому числі ОСОБА_17 - донька ОСОБА_7 від першого шлюбу та ОСОБА_12 - донька позивачки від першого шлюбу. ( а.с.13)

Згідно довідки ПрАТ МК «Азовсталь» № 02-3180 від 8 серпня 2018 року ОСОБА_1 з 8 березня 2018 року по теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. (а.с.14)

Відповідач ОСОБА_2 не погоджується з посиланням позивачки на ті обставини, що ОСОБА_12 проживає разом з позивачкою, та на підтвердження своїх заперечень надав суду акт про фактичне місце проживання від 14 червня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 фактично проживає за адресою відповідача в будинку АДРЕСА_2 . (а.с.40) Що також підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 04-141-0355 від 4 липня 2019 року. ( а.с.41)

На підтвердження свого матеріального становища, відповідачем ОСОБА_2 було надано довідку ПрАТ «МК «Азовсталь» № 02.03/498 від 4 лютого 2020 року, за якою визначено суму отриманого доходу, та суму стягнутих аліментів на утримання доньки ОСОБА_12 . ( а.с.65)

Суд приймає посилання відповідача про місце проживання доньки ОСОБА_12 разом з ним, та сплату ним аліментів на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_12 , лише для врахування матеріального стану відповідача, оскільки питання щодо стягнення коштів на утримання дитини, або визначення місця проживання саме ОСОБА_12 в даному провадженні не розглядається.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів визначений рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами про зміну способу стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , а саме просить суд зменшити розмір аліментів з 1/6 частини до 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян, що в свою чергу є зміною способу стягнення .

Оскільки позивачка не є отримувачем аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , дитина проживає разом з батьком, відповідач заперечує проти зміни способу стягнення аліментів, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині не підлягають задоволенню .

Однак розглядаючи питання щодо зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначалося вище, згідно з ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось з них.

В судовому засіданні за клопотанням відповідача з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради було витребувано довідку про отримання позивачкою допомоги по народженню дітей, відповідно за якою, позивачка дійсно отримує допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях, яка на теперішній час складає 5100 гривень, та щомісячну допомогу при народженні дитини по 860,00 гривень на доньку ОСОБА_5 , та сина ОСОБА_6 . Інших видів державних допомог та компенсацій ОСОБА_1 не отримує. ( а.с.86)

При цьому як було встановлено в судовому засіданні, позивачка з 2018 року не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Самій молодшій дитині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на день розгляду справи виповнилося 8 місяців, у зв`язку з чим він потребує постійного догляду за ним.

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що з часу стягнення аліментів на користь відповідача змінився сімейний стан позивача, а також змінився і її матеріальний стан. Кошти які позивачка отримує як багатодітна мати, є допомогою на дітей, і розмір цих коштів значно менший ніж доходи відповідача. Також відповідач заперечуючи проти зменшення розміру аліментів на утримання дитини, посилався на ті обставини, що позивачка має чоловіка, який теж повинен утримувати своїх дітей, а тому народження після прийняття рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від18 листопада 2016 року ще двох дітей не повинно відображатися на матеріальному утриманні старших дітей. Але суд звертає увагу, що під час вирішення питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до вимог ст. 182 СК України повинен врахувати не тільки зміну сімейного стану, а і зміну матеріального стану саме платника аліментів, а також суд приймає до уваги і ті обставини, що витрати по утриманню дітей повинні нести обидві батьки, як батько так і матір.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні позивачем було належно підтверджено зміну як сімейного стану ( народження ще двох дітей) так і зміну матеріального стану ( не можливість роботи у зв`язку з перебування у відпустці по догляду за дитиною.)

Наявність у позивача інших джерел доходів, які б значно покращували матеріальний стан позивача, або принаймні знаходилися на тому ж рівні, суду надано не було, і відповідачем відповідно до ст. 81 ЦПК України, не доведено.

Також відповідач ОСОБА_2 заперечуючи проти зміни розміру аліментів стягнутих на утримання сина ОСОБА_9 , надав суду виписки з амбулаторної карти, про хворобливий стан дитини, за яким ОСОБА_9 потребує постійного контролю з боку медиків, що в свою чергу потребує додаткових матеріальних витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

А тому відповідач ОСОБА_2 , у разі необхідності, має право на звернення до суду з позовними вимогами до позивачки ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат.

Таким чином, суд дослідив всі докази, оцінив їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину, підлягають задоволенню частково, а саме в частині зменшення розміру аліментів з 1/6 частини до 1/8 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 відсотків для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Позивачку ОСОБА_1 під час звернення до суду було звільнено від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Позовні вимоги позивача задоволено судом частково, у зв`язку з чим відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судові витрати пропорційно задоволеної частини позовних вимог в розмірі 384,20 гривень ( 50% від 768,40), а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76,81, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_9 , аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку, але не менш 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 листопада 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дитини - припинити з дня набрання даним рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення було складено та підписано 1 вересня 2020 року.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_3 .

Представник позивача - адвокат Рябошапка Орина Ігорівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3990 від 13 липня 2011 року, адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: