КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 серпня 2020 року м. Київ

[1]

Суддя Київського апеляційного суду Немировська О.В., перевіривши виконання вимог ст.ст. 354 - 357 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року,

встановив:

рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року у задоволенні позову було відмовлено. Не погоджуючись з рішенням, позивач подала апеляційну скаргу та зазначала, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За змістом ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавцем, виробником та продавцем товарів або послуг в розумінні цього закону є суб`єкти господарювання.

Разом з тим, позовні вимоги заявлено позивачем до Міністерства закордонних справ України, яке відповідно до ч. 1 ст. 8 ГК України не є суб`єктом господарювання, а тому підстави вважати, що даний спір виник у зв`язку з порушенням споживчих прав позивача в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Положеннями вказаного Закону також визначено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 % ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

У зв`язку з цим апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з встановленням апелянту строку для усунення зазначеного недоліку - сплати судового збору в розмірі 1 152 грн. 60 коп. на платіжні реквізити: отримувач коштів УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/22030101; код отримувача (за кодом ЄДРПОУ) 38050812; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026010; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Крім того, згідно зі ст. 356 ЦПК України, в апеляційній скарзі мають бути зазначені: найменування суду, до якого подається скарга; ім`я особи, яка подає скаргу, її місце проживання; ім`я (найменування) осіб, які беруть участь у справі, їх місце знаходження; рішення або ухвала, що оскаржуються; в чому полягає незаконність і необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню або оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів, використаних судом першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції;клопотання особи, яка подала скаргу.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою апелянтом було вказано назву суду апеляційної інстанції - Апеляційний суд м. Києва, який Указом Президента України був ліквідований та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Також при зверненні до суду з апеляційною скаргою апелянт просила визнати акт анулювання і знищення закордонного паспорту незаконним. Разом з цим, відповідні позовна вимога при зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 заявлена не була.

Частиною 6 ст. 367 ЦПК України визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин апеляційну скаргу слід подати в новій редакції. До апеляційної скарги мають бути додані копії скарги та доданих до неї письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст.ст. 356-357, 185 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року залишити без руху.

Встановити апелянту п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги, зазначеного в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення недоліку у встановлений строк, його апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

№ справи: 761/18220/19

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/11636/2020

Головуючий у суді першої інстанції: Волошина В.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.