Справа № 646/7256/19
№ провадження 2/646/755/2020
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Шелест І.М.,

за участю секретаря - Коммунарової А.О.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 646/7256/19 за позовом ОСОБА_1 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , про розірвання шлюбу -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася із позовом, в якому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29 вересня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану адміністрації Жовтневого району м. Ростова-на-Дону, про що здійснено запис акту про реєстрацію шлюбу за № 661, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_3 ».

11.01.2019 року ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву та докази на підтвердження його заперечень.

16.12.2019 року ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова доручено компетентному суду Російської Федерації здійснити певні процесуальні дії, а саме допитати як відповідача ОСОБА_2 , вручити відповідачу копію позовної заяви з додатками. Вказаною ухвалою також було зупинено провадження у справі до надходження відповіді від компетентного суду Російської Федерації.

06.08.2020 року до суду надійшло повідомлення від компетентного суду Російської Федерації про неможливість виконання доручення щодо вручення документів та проведення окремих процесуальних дій.

21.09.2020 року ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова поновлено провадження у даній справі.

21.09.2020 року ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

29.09.2011 року громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 та громадянка України ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) уклали шлюб, зареєстрований Відділом РАЦС адміністрації Жовтневого району м. Ростов-на-Дону, про що було видане свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 29.09.2011 року, складено запис акту про реєстрацію шлюбу за № 661.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 08.12.2011 року. Дитина зареєстрована та проживає з матір`ю позивачем по справі, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 01?02975-2018 від 12.03.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право" правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Статтею 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно ст. 13 СК України частиною національного сімейного законодавства України є міжнародні договори, що регулюють сімейні відносини, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Якщо в міжнародному договорі України, укладеному в установленому порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом сімейного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.

У зв`язку з тим, що відповідач є громадянином Російської Федерації, до правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає необхідним застосувати норми Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифіковану Україною відповідним Законом № 240/94-ВР від 10.11.1994 (далі- Конвенція).

Відповідно до ст. 28 Конвенції по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу.

Зважаючи на вищевикладене, а також той факт, що позивач є громадянкою України, її місце проживання зареєстроване на території України, сторони мають спільну доньку громадянку України, яка також проживає та зареєстрована на території України, що вказує на те, що право України є правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок, суд приходить до висновку, що до правовідносин сторін у даній справі має застосовуватися право України.

Згідно з ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч. 2 ст. 114СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позивач має право після розірвання шлюбу залишити своє шлюбне прізвище - ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, ст. ст. 75, 104, 110-112, 161 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 29.09.2011 року Відділом РАЦС адміністрації Жовтневого району м. Ростов-на-Дону, свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 29.09.2011 року, запис акту про реєстрацію шлюбу за № 661.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_3 ».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Сторони справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Російської Федерації, ідентифікаційний номер платника податків в Російській Федерації НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25.09.2020 року.

Суддя І.М. Шелест