Рішення набрало чинності "___"_________20____р.

Справа № 665/1087/20

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді: Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судових засідань - Ткаченко Л.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , діючи в інтересах ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що ОСОБА_2 відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно є власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідач по справі є її дочкою, яка зареєстрована в будинку з 2005 року, але фактично у ньому не проживає. Посилаючись на вимоги ст. ст. 405-406 ЦК України, просила визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. ОСОБА_2 додатково суду пояснила, що відповідачка є її донькою та з моменту купівлі будинку була в ньому зареєстрована. Однак вона з 2005 року проживає на території Російської Федерації та отримала громадянство за місцем проживання. В добровільному порядку знятися з реєстрації не може, оскільки має паспорт громадянина іншої держави.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, та докази по справі в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У ст. 1 першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Принцип непорушності (недоторканності) закріплений і у статтях 319, 326 ЦК України. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу про реєстрацію права власності №2753199 від 05.02.2004 року, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 10.09.2003 року та рішення Чаплинського районного суду від 20.10.2003 року є власником житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Чаплинської селищної ради від 03.08.2020 року, в будинку АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки Чаплинської селищної ради №2148 від 22.07.2020 року ОСОБА_2 , 1959 року народження зареєстрована по АДРЕСА_1 та проживає разом з чоловіком ОСОБА_4 .

Відповідно до акту перевірки фактичного проживання в житловому приміщенні №123 від 22.07.2020 року, складеного комісією у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 встановлено, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання ОСОБА_3 , 1981 року народження, однак остання з 2005 року у даному будинку не проживає.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду пояснили, що ОСОБА_3 є дочкою позивачки, яка понад 10 років з батьками не проживає. Інколи приїздить до них в гості, так як постійно проживає на території Росії та є громадянкою Російської Федерації.

Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_3 , яка є членом її родини, не проживає у спірному приміщенні понад 10 років, що підтверджується актом перевірки факту проживання від 22.07.2020 року, поясненнями позивача, наданими у позовній заяві, а також свідками. Відповідач не вчиняє дій направлених на скасування реєстрації її місця проживання за зазначеною адресою, хоча фактично там і не проживає, чим порушує право власності позивача, тим самим чинить перешкоди, які заважають власнику здійснювати повно і беззаперечно свої права користування і розпорядженням майном.

Відповідно до правових позицій висловлених судовою колегію в цивільних справах Верховного суду України в зв`язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році, при вирішенні спорів, пов`язаних з користуванням жилими приміщенням в будинках і квартирах, які належать громадянам на праві приватної власності, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід виходити з норм глави 6 розділу ІІІ ЖК про користування жилими приміщенням в будинках (квартирах) приватного житлового фонду.

Слід зауважити, що норми глави 2 цього розділу ЖК щодо користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду застосовуються до житлових відносин у приватному житловому фонді, у випадках, коли у главі 6 ЖК є посилання на них або коли схожі житлові правовідносини не врегульовані нормами глави 6 і застосування до них норм глави 2 не суперечить їх змісту.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1 , а відповідач не проживає у спірному приміщенні понад один рік, тому в силу ст.ст. 405 ЦК України втратила право користування жилим приміщенням, належним позивачу.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідач в спірному будинку не проживає без поважних причин, вказаним жилим приміщенням не користується, а її реєстрація перешкоджає позивачу у реалізації її права власності на житлове приміщення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 280-281 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, строк на подання заяви про його перегляд може бути поновлено, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Чаплинський районний суд Херсонської області.

Суддя: І.О. Пилипенко