ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/280/20 Справа № 212/3249/19 Суддя у 1-й інстанції - Власенко М.Д. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
17 серпня 2020 року м.Кривий Ріг
справа № 212/3249/19
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання: Євтодій К.С.
позивач - Акціонерне товариствоКомерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, заяву ОСОБА_1 про вирішення питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягненнязаборгованості, -
Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 02 грудня 2019 року задоволено частково позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 16.01.2007 року в сумі76491,26 грн., яка складається з 44921,36 грн. заборгованості за тілом кредиту та 31569,90 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк»1921 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 травня 2020 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від02 грудня 2019 року скасовано в частині задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту за кредитним договором б/н від16 січня 2007 року та ухвалено в цій частині новее рішення.

Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 16 січня 2007 року, станом на 18 березня 2019 року, в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту.

В задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 19921 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот двадцять одна) грн. 36 коп. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 31569 (тридцять одна тисяча п`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 90 коп. за кредитним договором б/н від 16 січня 2007 року - відмовлено.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишено без змін.

Питання відшкодування судових витрат по справі судом вирішено не було.

ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції заяву про вирішення питання про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій просить суд постановити додаткове рішення, яким вирішити питання про відшкодування відповідачу судових витрат, а саме судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 грудня 2019 року в розмірі 1153 грн. та витрат, сплачених ним на правничу допомогу в розмірі 7400 грн.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до підпункту «в» п. 4, ч. 1, ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суд апеляційної інстанції зазначає, зокрема, про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційно їінстанції при постановлені судового рішення не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме щодо стягнення судового збору, сплаченого скаржником при поданні апеляційної скарги та сплачених ним витрат на правничу допомогу.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України,колегія суддів виходить із такого розрахунку.

Відповідно по постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 травня 2020 року, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, судовий збір становить 380,56 грн., виходячи з наступного розрахунку: 25000 грн. (задоволена частина вимог) х 100 : 26292,55 грн. (ціна позову) = 19,80 % *1921 грн. судового збору за подання позову = 380,56 грн.

Відповідач по справі за подання апеляційної скарги сплатив 1153 грн., тому з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені відповідачем витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 582,46 грн., виходячи з наступного розрахунку: 380,56 грн. х 150% = 570,53 грн., судовий збір за подачу апеляційної скарги пропорційно задоволених позовних вимог позивача відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 травня 2020 року; 1153 грн. (сплачений відповідачем судовий збір за подання апеляційної скарги) - 570,53 грн. = 582,46 грн. судового збору, який підлягає стягненню з позивача на користь позивача за подачу апеляційної скарги.

При цьому вимога відповідача про стягнення на його користь витрат понесених ним на правничу допомогу в розмірі 7400 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, щопідлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження витрат на оплату послуг за надання правничої допомоги ОСОБА_1 надано суду апеляційної інстанції надруковану та завірену адвокатом Якименком С.Г. виписку з картки Укрсиббанку, яка, начебто належить адвокату Якименку С.Г., яка не завірена належним чином банківською установою та не є банківським документом (том 2 а.с.47). Інших доказів перерахування коштів надано не було.

Отже, всупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідачем по справі не надано належних та допустимих доказів на підтвердження перерахування, або ж фактичної сплати вказаних ним сум адвокату Якименку С.Г., як оплати послуг за надання правової допомоги за договором, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі, стягнення з АТ КБ «ПриватБанк`на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 582,46 грн.за подання апеляційної скарги та відмови в стягненні з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Ухвалити по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості додаткове рішення.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк`на ОСОБА_2 судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 582 (п`ятсот вісімдесят дві) гривен 46 коп.

В задоволені заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 7400 грн. - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 17 серпня 2020 року.

Головуючий:

Судді: