Справа № 500/7448/15-ц
Провадження № 2-ві/946/3/20
УХВАЛА

10 лютого 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Адамова А.С.,

при секретарі - Тюміній О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі заяву головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Марінова А.А. про відвід судді Швеця В.М. по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Швеця В.М. перебуває цивільна справа № 500/448/15-ц (провадження № 4-с/946/3/20) за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Головним державним виконавцем Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Маріновим А.А. у справі був заявлений відвід головуючому судді Швецю В.М., посилаючись на те, що раніше суддя Швець В.М. розглядав іншу скаргу, за якою виніс ухвалу від 25.09.2018 року, яка була скасована Одеським апеляційним судом 27.06.2019 року, у зв`язку з чим, вважає, що суд розглядає ті самі вимоги, по яким вже є рішення апеляційного суду, а тому у нього є сумніви щодо неупередженості судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Швеця В.М.

В ухвалі від 07.02.2020 року суддя Швець В.М. прийшов до висновку, що заява про відвід не обґрунтована на нормах ст. 36 ЦПК України, та підстави для відводу відсутні, заява не мотивована, в ній не вказано жодної підстави для відводу, встановленої ст. 36 ЦПК України, факт того, що головуючий суддя розглядав іншу справу однак було заявлено самовідвід у зв`язку з наявністю сумнівів у представника відповідача щодо необ`єктивності головуючого.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначено ст.40 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що підстав для задоволення заяви про відвід судді не має, обставин, передбачених ЦПК України, зокрема, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді не встановлено.

Доводи заявника в підтвердження наявності підстав для відводу судді зводяться до порушення суддею вимог ч. 5 ст. 36 ЦПК України.

Однак суд наголошує, що ухвалення судом процесуальних рішень в рамках даної справи не може виступати підставою для відводу судді.

Вказане також вбачається із положень ч.4 ст.36 ЦПК України, згідно якої, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Будь-яких підстав, передбачених ЦПК України, у заяві заявником зазначено не було, та не було надано відповідних доказів їх наявності.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи зміст заяви про відвід судді та відображені у ній доводи для відводу судді, суд дійшов до висновку про те, що заява головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Марінова А.А. не ґрунтується на нормах ЦПК України, якими регулюється питання відводу суду, обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Швеця В.М. або його заінтересованості в результатах розгляду справи, не доведені, а тому суд не знаходить підстав для задоволення заяви про відвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36-40, 260-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Марінова А.А. про відвід судді Швеця В.М. по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.С.Адамов