Справа № 362/3008/18
Провадження № 2/362/213/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2020 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Яренко Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк" ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 25.09.2008 р. у розмірі 29382,44 грн.

Ухвалою суду від 19.07.2019 р. було задоволено клопотання відповідача та витребувано в позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» копію кредитного договору № б/н від 25.09.2008 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 .

20.08.2019 р. на виконання вимог вищевказаної ухвали від позивача надійшов лист, в якому останній повідомляє, що копія кредитного договору наявна в матеріалах справи.

В зв`язку з цим, відповідачем заявою від 17.10.2019 р., повторно ініційоване питання про витребування належним чином завіреної копії кредитного договору № б/н від 25.09.2008 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 та належної якості.

Ухвалою суду від 17.10.2019 р. повторно витребувано у позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» належним чином завірену копію кредитного договору № б/н від 25.09.2008 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 та належної якості.

Зазначена ухвала направлена на адресу позивача, та ним отримана 01.11.2019 р.

Однак, до теперішнього часу вимог ухвали не виконано, належним чином завіреної копії договору належної якості суду не надано, суду не повідомлено суду про неможливість подання доказу, чим порушено вимоги ч.7 ст. 84 КПК України.

Відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Слід зазначити, що судом витребовувався у позивача належним чином завірена належної якості копія кредитного договору від 25.09.2008 р. укладеного з відповідачкою для огляду у судовому засіданні, але такий документи суду наданий не був.

Враховуючи те, що єдиним належним доказом на підтвердження наявних між сторонами правовідносин у даному випадку є Кредитний договір, відповідно до якого відповідачці надавалися кошти, оригінал чи належним чином завірена його копія належної якості надані не були, а тому суд вважає, що є всі підстави для задоволення клопотання представника відповідача та залишення позову без розгляду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що залишення позову без розгляду у даному випадку не можна вважати обмеженням позивача у доступі до правосуддя, оскільки він має право на повторне звернення до суду з аналогічним позовом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

ЄСПЛ у своїй практиці наголошує на тому, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

На підставі викладеного, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк" ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду, роз`яснивши позивачу положення ч. 2 ст. 257 ЦПК України, згідно якої особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М.Кравченко