Справа № 2-353/10
Провадження № 6/524/67/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі: головуючого судді Вінтоняк Н.Д, за участю секретаря - Воблікової І.О., розглянувши заяву Державної іпотечної установи про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну сторони у виконавчому провадженні,-

В С Т А Н О В И В:

До Автозаводського районного суду м. Кременчука звернулась Державна іпотечна установа із заявою про заміну стягувача у виконавчих провадженнях по справі № 2-353/10 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на Державну іпотечну установу.

В обґрунтування заяви зазначає, що 24 червня 2010 року Автозаводським районним судом м. Кременчука ухвалено рішення по вищезазначеній справі, відповідно до якого стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором на загальну суму 210572,39 грн. та судові витрати у сумі 1919,7 грн.

11 лютого 2015 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір відступлення прав вимоги № 17/4-В, відповідно до якого до Державної іпотечної установи перейшло право вимоги по судовому рішенню від 24 червня 2010 року по справі № 2-353/2010.

Посилаючись на цю обставину, Державна іпотечна установа просить суд замінити стягувача у виконавчих провадженнях по справі № 2-353/10.

Представник Державної іпотечної установи надав заяву про розгляд заяви у відсутність представника, просив замінити сторону у виконавчому провадженні.

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про розгляд справи був повідомлений належним чином, його представник у судове засідання не з`явився.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, 24 червня 2010 року Автозаводським районним судом м. Кременчука ухвалено рішення по справі № 2-353/2010 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до якого стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором на загальну суму 210572,39 грн. та судові витрати у сумі 1919,7 грн.

11 лютого 2015 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір відступлення прав вимоги № 17/4-В, відповідно до умов якого, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступає, а Державна іпотечна установа набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки, тощо), вказаними у додатках до цього договору.

Відповідно до додатку № 1 до вищевказаного договору ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 2/KVN4-03-06 від 29 березня 2006 року, згідно Договору іпотеки № 2/KVN4-03-06-Z від 29 березня 2006 року зареєстрованого в реєстрі за № 2418 майновим поручителем за основним зобов`язанням виступає ОСОБА_1 .

Згідно з договором поруки № 2/KVN4-03-06-Р від 29 березня 2006 року поручителем за боржника виступає ОСОБА_2 , а за договором поруки № 2/KVN4-03-06-Р2 від 29 березня 2006 року - ОСОБА_3 .

Пунктом 2.1 договору відступлення прав вимоги № 17/4-В від 11 лютого 2015 року передбачено, що даний договір набирає чинності в день прийняття рішення Національним банком України про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних або на наступний календарний день після наставання сукупності обставин, визначених пп. 2.1.1 договору, та однієї з обставин, визначеної пп. 2.1.2 цього договору або 2.1.3 цього договору, або 2.1.4 цього договору.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.

Отже, відповідно до умов договору, Державна іпотечна установа стала новим кредитором за кредитним договором № 2/KVN4-03-06 від 29 березня 2006 року.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК); б) дарування (частина друга статті 718 ЦК); в) факторингу (глава 73 ЦК).

Відповідно до ч. 3 статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно ч. 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Враховуючи вищевикладене, з метою ефективного захисту прав стягувача та виконання судового рішення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на Державну іпотечну установу.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження, ст.ст. 260, 261, 263, 353- 354, 442 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Державної іпотечної установи про заміну сторони у виконавчому провадженні - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчих провадженнях по справі № 2-353/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» () на Державну іпотечну установу ().

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.Д. Вінтоняк