Справа № 308/4405/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 вересня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Готра Т.Ю., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судового засідання: Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду постановлену 23 квітня 2020 року головуючим суддею Малюк В.М. про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

встановив:

У квітні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» пред`явив позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27.09.2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 028,12 грн та 1921 грн судових витрат.

16.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, в якій одночасно просив поновити строк для подання такої заяви.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 23 квітня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, відмовлено. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду постановлену 23 квітня 2020 року залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати, поновити йому строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм процесуального права. Зокрема вказує на те, що адресою його місця проживання з лютого 2018 року є АДРЕСА_1 , а не адреса на яку направлялася судом копія рішення. Висновок суду про отримання ним копії рішення 17.10.2019 року є припущенням.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у поновленні строку для подання заяви про перегляд заочного рішення та залишаючи таку заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 отримав копію заочного рішення 17.10.2019 року, пославшись при цьому на рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №98. При цьому суд вказав, що зазначена у такому повідомленні дата вручення поштової кореспонденції як 17.09.2019 року є опискою.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи 07.10.2019 року копія заочного рішення від 27.09.2019 року була направлена судом першої інстанції ОСОБА_1 за адресою реєстрації його місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення №69 8, відповідне поштове відправлення вручено адресату за вказаною вище адресою 17.09.2019 року.

Суд вірно зазначив, що вказана у такому поштовому відправленні дата 17.09.2019 року є опискою, позаяк поштове відправлення було подано на пошту 10.10.2019 року. Відтак, суд вірно вважав, що датою вручення такого відправлення є саме 17.10.2019 року.

Водночас, судом не враховано, що адреса реєстрації місця проживання та адреса фактичного місця проживання не є тотожними поняттями.

В матеріалах справи наявний договір оренди від 22.02.2018 року, згідно якого ОСОБА_2 надала в оренду ОСОБА_1 належну їй на праві власності однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 на строк з 22.02.2018 по 31.12.2020 року, з встановленням орендної плати за користування житлом у розмірі 2000 грн. в місяць (а.с.69). Вказаний договір оренди укладено у відповідності до Глави 59 ЦК України, у належній формі та є чинним згідно приписів статті 204 ЦК України.

А отже, такий договір є належним доказом факту проживання ОСОБА_1 у період з 22.02.2018 по 31.12.2020 року саме за адресою АДРЕСА_1 .

Суд зазначеному не дав належної правової оцінки у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про те, що поштове відправлення №69 8 підтверджує факт отримання ОСОБА_1 за адресою реєстрації, копії заочного рішення 17.10.2019 року.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Щодо прохальної частини апеляційної скарги ОСОБА_1 про поновлення йому строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, то це належить до виключної компетенції суду першої інстанції, така вимога не може вирішуватися апеляційним суду, а тому, апеляційна скарга підлягає лише частковому задоволенню.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 23 квітня 2020 року про залишення без розгляду заяви стосовно перегляду заочного рішення суду скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 23 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: