26.08.2020 Справа № 756/4443/20
Справа пр. №2/756/3925/20
ун. №756/4443/20
У Х В А Л А

26 серпня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань в м. Києві клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в порядку цивільного судочинства до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Андрейчука Т.В. від 05 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

14 серпня 2020 року відповідачем подано до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. У своєму клопотанні ОСОБА_1 зазначив, що після відкриття провадження у справі її сторони дійшли добровільної згоди щодо поділу майна подружжя, з приводу розподілу якого було пред`явлено позов до суду.

У підготовче судове засідання 26 серпня 2020 року позивач та його представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач та її представник у підготовче судове засідання 26 серпня 2020 року не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Проаналізувавши клопотання відповідача про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Верховний Суд у постанові від 13 травня 2020 року у справі №686/20582/19-ц зазначив, що за змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Здійснюючи логічно-граматичне тлумачення словосполучення "відсутність предмета спору" в контексті наведеної правової норми, Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №456/647/18 вказав на те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Предмет спору у справі №756/4443/20 припинив своє існування 06 серпня 2020 року, коли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір про поділ спільного майна подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченко А.П., зареєстрований у реєстрі за №468.

Оскільки предмет позову став відсутній після відкриття провадження у справі, підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити відповідачеві ОСОБА_1 у задоволенні його клопотання про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Ухвала не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.В. Андрейчук