УХВАЛА

26 серпня 2020року

м. Київ

справа № 759/14453/18

провадження № 61-12563ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року в справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 25 січня 2011 року, яка станом на 22 серпня 2018, складає 30 731 грн 41 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 12 887 грн 88 коп., 5 173 грн 82 коп. - відсотки за користування кредитом, 10 730 грн 12 коп. - пеня, 500 грн та 1 439 грн 59 коп. - штрафи.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Місцевий суд, відмовляючи в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк», виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме, доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який підтверджував би рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, та з якого суд мав би встановити який саме розмір грошових коштів отримано позичальником.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 12 887 грн 88 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Апеляційний суд, частково задовольняючи позов АТ КБ «ПриватБанк», виходив з доведеності позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12 887 грн 88 коп. Крім того, апеляційним судом зазначено, що позовні вимоги щодо стягнення процентів, пені та штрафів, за відсутності обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем цих умов, є неправомірними.

У серпні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позову та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 є стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову в загальному розмірі становить 30 731 грн 41 коп., яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн), а тому справа № 759/14453/18 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, так і для висновку про те, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Вказівка в резолютивній частині Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 389 ЦПК України, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені в малозначній справі.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов