Провадження № 2/161/3635/20
У Х В А Л А

25 вересня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №10 в м. Луцьку заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. Просить накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Polo Sedan Comfortline 1.6», 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , колір коричневий, VIN-код НОМЕР_2 , а у випадку реалізації накласти арешт на автомобіль із оголошенням заборони на його відчуження, до вирішення цивільної справи по суті, з підстав, викладених в заяві.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав з підстав у ній викладених. Просив заяву задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили проти забезпечення позову. Суду пояснили, що автомобіль марки «Volkswagen Polo Sedan Comfortline 1.6» належить не відповідачу, а іншій особі. Відчуження вказаного транспортного засобу відбулось за згоди та у присутності позивача та заявника ОСОБА_1 . Просили відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в розгляді заяви, дослідивши письмові матеріали заяви та справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Судом при розгляді заяви встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також судом достовірно встановлено, і це вбачається із змісту заяви про забезпечення позову, що в ній взагалі відсутнє належне обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, суд звертає особливу увагу, що із змісту пояснень сторони відповідача достовірно вбачається, що автомобіль марки «Volkswagen Polo Sedan Comfortline 1.6», 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , колір коричневий, VIN-код НОМЕР_2 , на праві приватної власності належить не відповідачу, а ОСОБА_4 , який до участі в цивільній справі № 161/14547/20 взагалі не залучений.

Крім того, судом достовірно встановлено, і цього не заперечувалось самим ОСОБА_1 , що відчуження автомобіля марки «Volkswagen Polo Sedan Comfortline 1.6», 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , колір коричневий, VIN-код НОМЕР_2 відбувалось у його присутності та з його згоди.

Таким чином, із змісту заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову взагалі не вбачається, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав або інтересів позивача (заявника).

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову та відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала в повному об`ємі

складена 30 вересня 2020 року.

Суддя В.В. Ковтуненко