Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2020 р. Справа № 608/88/20

Номер провадження2/608/172/2020

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.

представника позивачки ОСОБА_1 -- адвоката Іжука Б. В.

представника третьої особи Дацюка В .С.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї дитини ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Чортківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї дитини ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Чортківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В позовній заяві позивачка вказала, що є власником та проживає в квартирі АДРЕСА_1 . У її квартирі також зареєстровані племінниця ОСОБА_3 разом з дочкою ОСОБА_4 . Однак, більше року відповідачка з дочкою не проживають за вказаною адресою, так як виїхали на постійне проживання в іншу країну. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 не має можливості реалізувати свої права на житло, що змусило її звернутися до суду з метою визнання відповідачки та її дочки такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Представник позивачки ОСОБА_1 . -- адвокат Іжук Б. В. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В підготовчому судовому засіданні уточнив підставу позовних вимог, подавши суду відповідну заяву, в якій просить визнати відповідачку та її дочку такими, що втратили право користування житловим приміщенням, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України.

Відповідачка ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про визнання позову, просила справу слухати за її відсутності.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Чортківської міської ради Дацюк В.С. не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 ..

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, представника третьої особи, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором дарування квартири від 29 жовтня 2010 року та Витягом про державну реєстрацію прав № 27852994 від 02.11.2010 року.

Актами про непроживання за місцем реєстрації від 17 січня 2018 року, 24 травня 2018 року, 21 листопада 2018 року, 12 лютого 2019 року, 10 червня 2019 року, 17 вересня 2019 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 фактично не проживає ОСОБА_3 разом із своєю донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх регулюється ст. 29 Цивільного кодексу України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку: відповідно до частини 4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Ця норма є імперативною, тобто дитина, яка не досягла 10 років може бути зареєстрована лише з батьками, або з одним із батьків.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_3 та малолітня дочка ОСОБА_4 без поважних причин не користуються житлом понад один рік.

Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про повернення ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 840,80 гривень згідно квитанції АБ «Укргазбанк» № 47099162 від 11 січня 2020 року, що становить 420 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 29, 317, 319, 321, 383, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 82, 142, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та її малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України у Чортківському районі Тернопільської області, , що розташоване за адресою: поштовий індекс 48500, м. Чортків вул. С. Бандери, 20, повернути із спеціального фонду Державного бюджету України позивачці ОСОБА_1 , жительці АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви в розмірі 840 гривень 80 копійок, який було сплачено за квитанцією АБ «Укргазбанк» № 47099162 від 11 січня 2020 року, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. І. Парфенюк