Справа № 182/3571/20
Провадження № 2-о/0182/132/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2020 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Рибакової В.В.

при секретарі Шалівській А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (а.с.1-3) посилаючись на наступні обставини.

Її дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 ». У 1979 році вона закінчила повний курс середнього професійно-технічного училища № 1 м. Запоріжжя, УССР і здобула професію маляра-штукатура і загальну середню освіту. Рішенням екзаменаційної комісії їй було присвоєно кваліфікацію маляра-штукатура третього розряду, про що 19.07.1979 року видано Диплом НОМЕР_1 , реєстраційний № 686. На даний час вона досягла пенсійного віку, у зв`язку з чим звернулася до органів ПФУ. Однак, спеціалістами Фонду в усному порядку їй було повідомлено про неможливість нарахувати пенсію та вказали на описку, допущену в Дипломі від 19.07.1979 року, де її по батькові українською мовою зазначено як « ОСОБА_3 євна», що відрізняється від його написання в інших документах, де по батькові зазначено як « ОСОБА_3 ївна». Вважає, що описка у Дипломі сталася внаслідок недбалого перекладу її по батькові з російської мови на українську. З огляду на викладені обставини просить суд встановити факт належності їй Диплома НОМЕР_1 , виданого 19.07.1979 року за реєстраційним № 686 середнім професійно-технічним училищем № 1 м. Запоріжжя, Державного комітету Ради Міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.07.2020 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, відкрито провадження у справі, призначено проведення судового засідання (а.с.27,28).

10.08.2020 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Головко І.О. надійшов відзив на заяву ( а.с.33-37), згідно якого просили залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, посилаючись на наступне. Заявник звернулась до суду з метою в подальшому отримати право на отримання пенсії за віком. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року зокрема роз`яснено, що не можуть розглядатися судами заяви про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти. Заявник мала право звернутися до органу (установи, організації, тощо) із заявою (зверненням, проханням) про виправлення помилки в документі який їй видали. Вважають, що заявник обрала неналежний спосіб захисту свого порушеного права. Вказали, що встановлення факту навчання не може розглядатися в порядку окремого провадження, тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту повинна бути залишена без розгляду.

25.08.2020 року до суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив (а.с.38-41), де викладено наступне. Заінтересована особа УПФУ подала відзив, у якому її заяву просила залишити без розгляду, оскільки вимоги заяви не можуть бути розглянуті у порядку окремого провадження. Крім того, представник УПФУ вважає, що вона може внести виправлення у Диплом НОМЕР_2 позасудовим шляхом. Вказала, що доводи відзиву УПФУ ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального та процесуального права, а також неуважним ознайомленням із її заявою. Підкреслила, що у своїй заяві вона просить встановити факт належності їй Диплому НОМЕР_1 від 19.07.1979 року, а не встановити факт набуття освіти.

Заявник надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на вимогах заяви наполягає (а.с.52).

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, був повідомлений про день, час і місце розгляду справи належним чином.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутністю такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявником по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.6).

Зі свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 вбачається, що « ОСОБА_5 » (мовою оригіналу) народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , с. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.8).

22.09.1980 року було зареєстровано шлюб між « ОСОБА_6 и ОСОБА_5 , родившейся ІНФОРМАЦІЯ_2 , п. Красногригорьевка Никопольського р-на Днипропетровской обл.» (мовою оригіналу), після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_4 (а.с.9).

Як вбачається з Диплому НОМЕР_1 , виданого 19.07.1979 року за реєстраційним №686, цей диплом видано ОСОБА_4 в тому, що вона в 1976 році вступила і в 1979 році закінчила повний курс середнього професійно-технічного училища № 1 м. Запоріжжя УССР і здобула професію маляра-штукатура і загальну середню освіту, рішенням екзаменаційної комісії ОСОБА_4 присвоєно кваліфікацію маляра-штукатура третього розряду (а.с.10 - копія диплому).

Згідно виписки підсумкових оцінок до диплома № НОМЕР_5 , виданою 19.07.1979 року (а.с.11), « ОСОБА_5 » (мовою оригіналу) за час навчання за професією маляра-штукатура в середньому професійно-технічному училищі № 1 м. Запоріжжя УССР з 1976 року по 1979 рік вивчила предмети та отримала оцінки. Вказане також підтверджується довідкою №271 від 12.08.2020 року Державного навчального закладу «Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей», з якої також вбачається, що міське ПТУ №1 з 01.10.2002 року було реорганізоване в Запорізький професійно-будівельний ліцей, який згідно з наказом Міністерства освіти України від 29.06.2010 року № 643 був перейменований в Державний учбовий заклад «Запорізький професійний будівельний ліцей» та згідно наказу Міністерства освіти і науки України від 20.03.2017 року №420 припинений шляхом приєднання до Державного навчального закладу «Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей» (а.с.44).

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_6 , виданого 18.02.2000 року Нікопольським РВ УМВС України у Дніпропетровській області (а.с.6 - копія паспорту заявника), прізвище, ім`я по батькові заявника вказано як - « ОСОБА_1 ». У картці фізичної особи-платника податків, виданої 11.12.2007 року Нікопольською об`єднаною державною податковою інспекцією, прізвище, ім`я по батькові заявниці також зазначено як « ОСОБА_1 » (а.с.7).

Як вбачається з доданих до позовної заяви копії трудової книжки Серія № НОМЕР_7 (а.с.12-16), копій свідоцтва про народження дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Серії НОМЕР_8 (а.с.17), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Серія НОМЕР_9 (а.с.18), ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , Серія НОМЕР_10 (а.с.19), прізвище, ім`я по батькові заявниці російською мовою вказано « ОСОБА_11 ».

Як вбачається зі свідоцтва про право власності від 10.04.2008 року виданого виконкомом Придніпровської сільської ради, свідоцтво видане на ім`я ОСОБА_1 (а.с.23).

В інших документах також ім`я заявника зазначено ОСОБА_1 (а.с.20-21,22,24-26).

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Враховуючи, що заявник просить встановити саме факт належності їй диплому НОМЕР_1 , виданого 19.07.1979 року за реєстраційним №686 середнім професійно-технічним училищем №1 м. Запоріжжя, Державного комітету Ради Міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті, суд не може взяти до уваги посилання Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на необхідність залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Враховуючи те, що у Дипломі НОМЕР_1 , виданого 19.07.1979 року за реєстраційним №686 середнім професійно-технічним училищем №1 м. Запоріжжя, Державного комітету Ради Міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті, по батькові заявниці вказано як « ОСОБА_12 », що не відповідає її паспорту громадянина України серії НОМЕР_6 , виданого 18.02.2000 року Нікопольським РВ УМВС України у Дніпропетровській області в якому її по батькові зазначено як « ОСОБА_13 », те, що встановлення цього факту заявнику необхідно для врахування при призначенні пенсії періоду навчання, суд вважає вимоги заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 315-319 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_11 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області (ЄДРПОУ - 21910427, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.26) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що диплом НОМЕР_1 , виданий 19.07.1979 року за реєстраційним №686 середнім професійно-технічним училищем №1 м. Запоріжжя, Державного комітету Ради Міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті ОСОБА_4 належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_11 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова