ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року м. Чернівці

справа № 720/1924/18

провадження 22-ц/822/189/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2019 року в цивільній справі за позовом Новоселицької міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року Новоселицька міська рада звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Головне управління держгеокадастру у Чернівецькій області, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовувала слідуючими обставинами.

ОСОБА_1 на земельній ділянці загального користування прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , без правовстановлюючих документів та погодження з іншими власниками квартир даного будинку самовільно зайняла та використовує земельну ділянку площею 0,0015 га. Самовільне зайняття земельної ділянки здійснюється шляхом спорудження бетонної плити біля багатоповерхового будинку до квартири АДРЕСА_2 .

Відповідач не реагує на попередження працівників міськвиконкому про припинення самовільного будівництва та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки в добровільному порядку.

Позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_1 звільнити та привести до стану, придатного для застосування за цільовим призначенням, земельну ділянку площею 0,0015 га землі по АДРЕСА_3 та стягнути з неї понесенні судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2019 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити та привести до стану, придатного для застосування за цільовим призначенням, земельну ділянку площею 0,0015 га по АДРЕСА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Новоселицької міської ради судовий збір у розмірі 1762 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Новоселицького районного суду від 05 грудня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, неправильно застосував норми матеріального права.

Апелянт вказує на те, що звертаючись до суду з позовом позивач посилався на те, що відповідачка самовільно зайняла земельну ділянку, однак факту зайняття земельної ділянки не існує взагалі, було зайнято площину у повітряному просторі у вигляді закріпленої бетонної плити, що кріпиться на залізобетонних трубах.

Проведення обстеження земельної ділянки та складання акту було здійснено без дотримання норм та правил чинного законодавства України.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Новоселицька міська рада подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, вважає аргументи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, безпідставними.

Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області подало письмові пояснення в яких посилається на те, що єдиною підставою набуття права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності для громадян та юридичних осіб є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Самовільне зайняття відповідачем земельної ділянки здійснено шляхом спорудження бетонної плити біля багатоквартирного житлового будинку. Такими діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст.ст.125, 126, 211 Земельного кодексу України.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 05 .07.2018 року до голови Новоселицької міської ради було направлено колективне звернення від мешканців багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 з вимогою припинити самовільне захоплення прибудинкової території та будівництво добудови до будинку мешканцями квартири АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 21 серпня 2017 року зареєстрованого в державному реєстрі за № 506.

Згідно з актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 24 вересня 2018 року державним інспектором контролю та використання земель, та викопіювання з генплану м.Новоселиця прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_1 самовільно захопила земельну ділянку шляхом спорудження бетонної плити до квартири АДРЕСА_2 .

Актом обстеження земельної ділянки від 28 серпня 2018 року, від 15 квітня 2019 року комісією з розгляду спірних питань міської ради м. Новоселиця та актом від 23 травня 2019 року головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області встановлено, що земельна ділянка загальною площею 0,0015 га використовується ОСОБА_1 для експлуатації та обслуговування прибудови (балкону) до вищевказаної квартири.

Рішенням Новоселицької міської ради від 01 серпня 2018 року за №10/84 Х сесії VІІ скликання відмовлено у наданні ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_3 для добудови балкону до квартири АДРЕСА_4 , оскільки зазначена земельна ділянка є частиною прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку та відсутня згода всіх мешканців будинку.

З фотографій які містяться в матеріалах справи вбачається, що поряд з стіною багатоквартирного житлового будинку побудована бетонна плита та на місці віконного отвору влаштовано дверний отвір.

З Державного акту від 17 лютого 1967 року на право користування землею вбачається, що Новоселицький міський раді відведено у постійне користування 612,58 га землі.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

Новоселицька міська рада в позовній заяві наголошувала, що позовні вимоги пов`язані з реалізацією нею як органом місцевого самоврядування права комунальної власності на землі відповідного населеного пункту, цей спір стосується цивільних прав територіальної громади, тобто є приватноправовим. Захист приватних (цивільних) прав відбувається у цивільному судочинстві.

Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 523/11508/18 (провадження № 14-336цс19).

З Державного акту від 17 лютого 1967 року на право користування землею вбачається, що Новоселицький міський раді відведено у постійне користування 612.58 га землі.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування (частини перша, друга статті 83 ЗК України).

Зазначені норми спростовують доводи апеляційної скарги, що Новоселицька міська рада є неналежним позивачем та спірна земельна ділянка не перебуває у її користуванні або власності.

Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України).

Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» про самовільне зайняття земельної ділянки свідчить вчинення особою будь-якої дії, спрямованої на фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дії, які відповідно до закону є правомірними.

Частина 2 статті 152 ЗК України передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

За правилами статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Доводи апеляційної скарги, що факту зайняття земельної ділянки не існує взагалі, оскільки відповідачем було зайнято площину у повітряному просторі у вигляді закріпленої бетонної плити, що кріпиться на залізобетонних трубах, є безпідставними та спростовуються наступним.

Згідно з актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 24 вересня 2018 року державним інспектором контролю та використання земель, та викопіювання з генплану м.Новоселиця прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_1 самовільно захопила земельну ділянку шляхом спорудження бетонної плити до квартири АДРЕСА_2 .

Актом обстеження земельної ділянки від 28 серпня 2018 року, від 15 квітня 2019 року комісією з розгляду спірних питань міської ради м. Новоселиця та актом від 23 травня 2019 року головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області встановлено, що земельна ділянка загальною площею 0,0015 га використовується ОСОБА_1 для експлуатації та обслуговування прибудови (балкону) до вищевказаної квартири. Встановлено, що Рішенням Новоселицької міської ради від 01 серпня 2018 року за №10/84 Х сесії VІІ скликання відмовлено у наданні ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_3 для добудови балкону до квартири АДРЕСА_4 , оскільки зазначена земельна ділянка є частиною прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку та відсутня згода всіх мешканців будинку. З фотографій які містяться в матеріалах справи вбачається, що поряд з стіною багатоквартирного житлового будинку побудована бетонна плита та на місці віконного отвору влаштовано дверний отвір.

Зазначені обставини також підтверджені свідками, які давали пояснення в суді першої інстанції.

Поняття реконструкції об`єкта нерухомості міститься в пункті 3 Державних будівельних норм В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 року № 295, відповідно до якого реконструкція - це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій.

Відповідно до п.1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Апелянт посилається на те, що проведення обстеження земельної ділянки та складання акту було здійснено без дотримання норм та правил чинного законодавства України. Однак, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цього, апелянтом не надано.

Аналізуючи всі докази по справі, судом встановлено, що прибудова балкону на рівні першого поверху багатоповерхового будинку відповідачем здійснена самочинно без відведення в установленому порядку для цієї мети земельної ділянки та без належно затвердженого проекту.

Доказів, які підтверджують право власності або право користування відповідача на земельну ділянку по АДРЕСА_3 для добудови балкону до квартири АДРЕСА_4 , суду не надано.

Згідно ч.1, ч.2 ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Суд першої інстанції встановив всі обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм належну оцінку, визначився з характером правовідносин, що виникли між сторонами, застосував відповідні норми матеріального права та зробив правильний висновок про відмову в позові. Рішення є законним та обгрунтованим. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2019 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення 7 лютого 2020 року.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: І. Владичан

І.Н. Лисак