Провадження №: 2/755/5042/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2020 р. cуддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді від 17 серпня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання заявником ухвали, оскільки встановлена її невідповідність вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Крім того, про ухвалу суду від 17 серпня 2020 року про залдишення позову без руху позивачу було відомо з офіційно сайту «Судової влади», про що свідчить клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Із змісту даної ухвали вбачається, що позивачем не в повному обсязі сплачено судовий збір за подання позову даної категорії та не додано до матеріалів справи квитанції про сплату в повному обсязі судового збору за вимогу про розірвання щлюбу, а тому позивачу необхідно доплатити судовий збір та надати суду оригінал квитанції.

Таким чином, станом на 19 серпня 2020 року позивач не усунув недоліки, що викладені в ухвалі суду від 04 серпня 2020 року.

Крім того, позивач зверталася до суду з клопотаннями про звільнення від сплати судового збору, в якому просила звільнити її від сплати судового збору, враховуючи тяжкий майновий стан (низька заробітна плата медичного працівника), аліменти на утримання дитини щн не присуджені, позивачка та її дитина хворіє на хронічні захворювання.

Згідно з ч.3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Отже за змістом наведених норм єдиною підставою для звільнення від оплати судового збору є майновий стан сторони, який унеможливлює чи створює істотні перешкоди у сплаті нею судового збору у встановленому законом розмірі, про наявність якого сторона має надати належні і допустимі докази.

Аналогічні роз`яснення містить п.29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів поданої позовної заяви про розірвання шлюбу, позивачем долучена довідка про її заробітну плату, в якій зазначено, шо ОСОБА_1 працює в КНП «ЦПМСД №3» Дніпровського району м. Києва, та зробітна плата якої становить за період лютий 2020 року - липень 2020 року 59 042,87 грн.

Таким чином, на думку суду позивач має можливсть сплатити судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу в розмірі 840,80 грн.

Всупереч вимогам закону позивач не подав до суду переконливих доказів, які б давали підстави для звільнення його від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору при подачі позову до суду.

З п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Вважаю, що підстави, визначені частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні, оскільки переконливих доказів на підтвердження свого скрутного матеріального стану позивач не надав.

Оскільки суд не наділений повноваженнями звільняти особу від сплати судового збору без будь-яких достатніх правових підстав та, враховуючи, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, приходжу до висновку про відмову у звільненні позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Частиною 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати такою, що не подана та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя