Справа № 472/79/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" вересня 2020 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Фігурської К.М.,

представника відповідача Венделя О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

24 січні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором № 490921822 від 30.07.2017 року у розмірі 25501,94 грн., судовий збір у розмірі 2102 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 20000 грн. Мотивуючи свої вимог тим, що 30 липня 2017 року між ПАТ "Альфа-банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 490921822, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 3246,42 грн. зі сплатою 39,90 % річних.

21 червня 2016 року між ПАТ "Альфа-банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ "Альфа-банк" відступило ТОВ " Кредитні ініціативи", а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 490921822 від 30.07.2017 року укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1

26 грудня 2018 року між ТОВ "Кредитні ініціативи" та ТОВ "ФК "Веста" було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ "Кредитні ініціативи" відступило, а ТОВ "ФК "Веста" набуло право вимоги, в тому числі за кредитним договором № 490921822 від 30.07.2017 року, укладеного між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ОСОБА_1

16 січня 2019 року між ТОВ "ФК "Веста" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ "ФК "Веста" відступило, а ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги, в тому числі за кредитним договором № 490921822 від 30.07.2017 року.

За вказаним кредитним договором відповідачем здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість позичальника за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Умовами кредитного договору визначено, що протягом всього терміну користування кредитними коштами, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов Кредитного договору, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 станом на 23.12.2019 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23260,88 грн. з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 3076,15 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 2745, 99 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 1169,64 грн., заборгованість по пеням і штрафам 16269,10 грн.

З огляду на те, що позичальником прострочене грошове зобов`язання по поверненню Кредитних коштів отриманих на підставі Кредитного договору №490921822 від 30.07.2017 року, у Позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних, загальний розмір станом на 23.12.2019 р. становить 25501,94 грн., з яких: нараховані 3% річних -277,10 грн., втрати від інфляції 910,23 грн., подвійна облікова ставка НБУ 1053,73 грн.

Крім того позивач просить стягнути попередню суму судових витрат, які поніс позивач у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи складає 1921 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 20000 грн.

Від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що зі змісту договору факторингу № 1 від 21.06.2016 року, договору факторингу № 2019-1К1/ВЕСТА від 26.12.2018 та договору відступлення прав вимоги №16-01/19/1 від 16.01.2019 р. не вбачається переходу прав саме за кредитним договором № 490921822 від 30.07.2014 року, оскільки жодного Додатку №1 до вказаних договорів дп позовної заяви не додано. Крім того, щодо Договору факторингу №1 від 21.06.2016 р, який укладено між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» - позивачем надано лише Витяг, який складається з половини першого аркушу Договору та останнього аркушу з реквізитами Сторін, що позбавляє можливості встановити наявність чи відсутність у Фактора ТОВ «кредитні ініціативи» права на наступне відступлення права вимоги третім особам. Позивачем не надано доказів на підтвердження виконання умов, передбачених п. 2.3 та 4.2 зазначених Договорів, що вказує на недоведеність Позивачем виникнення права вимоги, що відступається за укладеними договорами як у Первісного Фактора та і наступних Факторів, у тому числі і ТОВ «Вердикт Капітал». Що стосується самих позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал», то незрозуміло звідки взято зазначені суми, а саме: сума заборгованості за кредитом 3076,15 грн., якщо відсутні дані про рух коштів по рахунку Відповідача, а також нарахування 3% річних та втрата від інфляції саме з цієї суми. Крім того, незрозуміло звідки взято заборгованість по пеням і штрафам у розмірі 16269,10 грн., адже жодним доказом не підтверджено зазначену суму, до того ж ні Кредитним договором №490921822 від 30.07.2014 р., ні Додатками до нього не встановлено розміри пені та штрафу. Також не зрозуміло нарахування відсотків по кредиту у розмірі 39,99 % після закінчення строку дії Кредитного договору, що суперечить правовому висновку, зазначеному у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12-ц. До того ж, у своїх розрахунках Позивачем не враховано стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 2307,58 грн. на підставі Виконавчого напису №6089 від 05.10.2019 р., виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., який на даний час є чинним, що підтверджується довідкою Широколанівської спеціалізованої загальноосвітньої школи інтернат Веселинівського району Миколаївської області №409 від 27.11.2019 р. та Постановою про звернення стягнення на заробітну плату від 28.10.2019 р.

Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого просить позов задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що 21 червня 2016 року між ПАТ "Альфа банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за Договором кредиту № 490921822 від 30.07.2017. 26 грудня 2018 року між ТОВ "Кредитні ініціативи" та ТОВ "ФК "Веста" укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "ФК Веста" набуло право вимоги у тому числі за Договором кредиту № 490921822 від 30.07.2017. 16 січня 2019 року між ТОВ "ФК Веста" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за Договором кредиту № 490921822 від 30.07.2017 укладеного між ТОВ "Кредитні ініціативи" та боржником. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідачів, а ТОВ «ФК «Веста» втратив такі права. Що стосується заборгованості по тілу кредиту у розмірі 3076,15 грн. зазначає, що ТОВ «Вердикт капітал», як новий кредитор набуло право вимоги до боржника на дану суму у відповідності до Витягу із Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги від 16.01.2019 року. Тобто, це фіксована сума заборгованості по тілу кредиту яка розрахована первісним кредитором. Що стосується суми стягнення за виконавчим написом нотаріуса та в рамках даної справи різниться, періоди за які стягуються суми боргу різняться.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що підставою для стягнення коштів є Кредитний договір № 490921822 від 30.07.2014 року, який укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , та Договір відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал», якому передували Договір факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року, який укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», а також Договір факторингу № 1 від 21.06.2016 року, який укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи».

Згідно з умовами п. 2 Кредитного договору № 490921822 від 30.07.2014 року, банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит на наступних умовах: сума кредиту 3 246,42 грн., процентна ставка за користування кредитом 39,90 % річних, тип процентної ставки - фіксована, дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій - 31.07.2019 року. А отже, з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до п. 2.1. Договору факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року, що укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» (Фактор), Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту іменуються «Боржники», або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори», або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, що додається до даного Договору на паперовому носії. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за Основними договорами, на умовах, передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів.

В свою чергу, відповідно до п. 2.1. Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» (Первісний кредитор) та ТОВ «Вердикт Капітал» (Новий кредитор), Первісний кредитор відступає Новому кредитору належне йому право вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту іменуються «Боржники», або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори», або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, що додається до даного Договору на паперовому носії та сплатити за нього Ціну Права Вимоги. Сторони погодили, що до Нового кредитора переходять всі права, які належать Первісному кредитору за Основними договорами, на умовах, передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, передбачені умовами Основних договорів.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України).

Однак в матеріалах справи відсутні й Додатки № 1-1 до Договорів за якими Фактор та/або Первісний кредитор відступає Новому кредитору належне йому право вимоги до Боржників, перелік яких міститься саме в Додатках № 1-1 до Договорів, що додаються на паперовому носії.

В порушення умов Договору, відповідачем не проводилась оплата грошових коштів відповідно до умов наведеного Договору, в зв`язку з чим, утворилась заборгованість, та станом на 23.12.2019 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 25501 грн. 94 коп., що складається з: заборгованості за кредитом 3076,15 грн.; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 2745,99 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 1169,64 грн.; заборгованості по пені і штрафу 16269,10 грн.; нарахованих 3 % річних 277,10 грн.; втрати від інфляції 910,23 грн.; нарахованої пені за обліковою ставкою НБУ 1053,73 грн.

Згідно ст. 1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач посилається на те, що він набув права вимоги до відповідача, оскільки 21.06.2016 між ПАТ "Альфа - Банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Альфа - Банк" відступило ТОВ "Кредитні ініціативи" а ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту. 26.12.2018 між ТОВ "Кредитні ініціативи" та ТОВ "ФК "ВЕСТА" було укладено Договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ "Кредитні ініціативи" відступило ТОВ "ФК "ВЕСТА", а ТОВ "ФК "ВЕСТА" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту. 16.01.2019 між ТОВ "ФК "ВЕСТА" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ "ФК "ВЕСТА" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" а ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 490921822 від 30.07.2017, укладеного між ТОВ "Кредитні ініціативи" та відповідачем, що підтверджується копією Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги.

Однак, доказів що за вказаними вище договорами відчужено право вимоги саме до відповідача позивачем не надано. Представник відповідача вказав про те, що відповідачу не відомо про укладення цих договорів, додатків до договорів з яких би вбачалось продаж права вимоги до відповідача не надано.

Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (ст. 1082 ЦК України).

Отже, за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення від обов`язків виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимоги від фактора надання йому в розумний строк доказі того, що відступлення права грошової вимоги факторів справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.

Суд констатує на відсутність доказів, а саме витягів з додатків до договорів, які б підтверджували відступлення права вимоги. За таких обставин, суд вважає, що позивач не підтвердив належними і допустимим доказами право вимоги від відповідача сплати суми боргу.

Крім того, відповідач не визнає розмір заборгованості. Позивач, в свою чергу, не надав до суду помісячний розрахунку заборгованості тіла кредиту, відсотків та пені.

Суд зазначає, що за договором факторингу мають бути передані документи, які підтверджують зобов`язання та його розмір. Але представник позивача не надав помісячного розрахунку заборгованості.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн., суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, витрати на проведення експертизи, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження судових витрат суду надано: копію довіреності № 86 від 05.07.2019 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатської діяльністю серії РН № 1310 від 04.11.2017 року; копію договору про надання правової допомоги від 17.12.2018 року; прайс - лист Адвокатського об`єднання "Вердикт"; Акт прийому - передачі виконаних робіт на загальну суму 20000 грн. копії платіжного доручення № 18 від 29.03.2019 року про сплату ТОВ "Вердикт Капітал" Адвокатському об`єднанню "Вердикт" грошові кошти за правову допомогу у загальній сумі 100000,00 грн.

Однак, в порушення вимог ст. 137 ЦПК України, представником позивача не надано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, з наданих представником позивача документів, вбачається, що ТОВ "Вердикт Капітал" отримав правову допомогу від Адвокатського об`єднання "Вердикт", та не надано жодних доказів, з яких би вбачалося, що ОСОБА_3 працює в Адвокатському об`єднанні "Вердикт", зокрема ордеру адвоката.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні позову в повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю.

Згідно приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіП. О. Чаричанський

Дата складання повного судового рішення 01.10.2020 року.