Справа № 472/684/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" серпня 2020 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кучерявенко С.С.,

за участю секретаря Чорної О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Веселинівської РДА, про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В С Т А Н О В И В :

06 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Веселинівської районної державної адміністрації, в якому просить змінити розмір аліментів, який був встановлений рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.10.2015 року у справі № 472/866/15-ц.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що зазначеним рішенням постановлено стягувати з нього на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів починаючи з 14.07.2015 року.
03.07. 2020 року він уклав новий шлюб з ОСОБА_6 , яка знаходиться на 8-9 тижнях вагітності. На його утриманні перебуває донька дружини ОСОБА_7 , яка зараз навчається на денному стаціонарі в унівеситеті ім. Мечникова.
Крім того, згідно рішення Жовтневого районного суду від 28.03.2016 року № 477/15/16-ц, він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку на дитину від першого цивільного шлюбу.
Вказує, що на сьогоднішній день сплачує відповідачці на утримання сина 4300 грн на місяць, якими вона розпоряджається на власний розсуд, натомість вона всяко перешкоджає спілкуванню сина з батьком та його близькими родичами.
У зв`язку зі зміною матеріального та сімейного становища, просить зменшити розмір аліментів з 1/4 на 1/8 частини всіх видів своїх заробітків.
Ухвалою суду від 13.07.2020 року було відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.
30 липня 2020 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона не визнає заявлені позовні вимоги та надала суду свої обгрунтування та заперечення. Зазначає, що дружина позивача ОСОБА_6 приховує свій дійсний

матеріальний стан, та те що його дружина вагітна та має дитину від іншого шлюбу, ніяким чином не впливає на необхідність зміни розміру аліментів. Вказує, що позивач не довів того, що його матеральний стан змінився у зв`язку зі зміною сімейного стану. З приводу того, що вона всяко уникає, щоб позивач та його близькі родичі брали участь у вихованні сина, зауважила, що чинне законодавство не передбачає взаємозв`язку між кількістю побачень з дитиною з розміром аліментів, які мають сплачуватись на утриманеня дитини. Заперечує проти того, щоб весь тягар утримання дитини покладався на неї, оскільки вона не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і ці обставини не вказують на поліпшення її матеріального стану. У своєму відзиві також посилається на те, що позивач недоплачує належними чином аліменти і бажає таким чином ще більше дискримінувати права та інтереси дитини, подавши безпідставний та необгрунтований позов. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.
03 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що твердження про те, що його дружина приховує свій матеріальний стан є надуманим, оскільки цей факт взагалі не має ніякого відношення до цієї справи. Він не збирається покладати тягар утримання дитини на відповідача, а лише просить зменшити розмір аліментів, тому про дискримінацію прав дитини не може бути й мови. Аліменти він сплачує в належному розмірі, попри те, що його матеріальні затрати зросли. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В судовому засідання позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, але забезпечила присутність в судовому засіданні свого представника ОСОБА_2 , яка не визнала позовні вимоги та просила суд відмовити в їх задоволенні.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Веселинівської РДА до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та пояснила, що на обліку у ССД Веселинівської РДА Горбаненко Г.О., ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває. У 2016 році на комісії з питань захисту прав дітей Веселинівської РДА, розглядалося питання стосовно встановлення участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_5 та спілкування з ним шляхом визначення днів побачень.
Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , який був зареєстрований відділом ДРАЦС Веселинівского РУЮ Миколаївської області 14.02.2012 року, про що складено відповідний актовий запис № 02.
Від шлюбу народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 15.02.2013 року.
Шлюб було розірвано 19.10.2015 року рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області № 472/866/15-ц. На підставі цього ж рішення стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14 липня 2015 року.
03 липня 2020 року позивач одружився з ОСОБА_6 , шлюб зареєстрований Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено актовий запис за № 80, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .
Відповідно до довідки КНП «Центральна районна лікарня Подільського району Куяльницької сільської ради» № 17, дружина позивача ОСОБА_6 перебуває на обліку в жіночій консультації на 8-9 тижні вагітності.
На утриманні позивача знаходиться падчерка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка навчалася 4 курсі факультету романо-германської філології денної форми навчання в університеті ім. Мечникова, що підтверджується довідкою № 06.05.517 від 16.06.2020 року, виданої Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова, термін навчання закінчився 30.06.2020 року.
Крім того, на підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28.03.2016 року № 477/15/16-ц позивач сплачує аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання доньки ОСОБА_9 аліменти в розмірі 1/6 всіх видів його заробітку.
Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб від 30.06.2020 року № 137, позивач ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входить дружина ОСОБА_6 та падчерка ОСОБА_7 .
На сьогоднішній день позивач ОСОБА_1 призваний на військову службу за контрактом до Збройних Сил України, що підтверджується довідкою № 1374 від 27.07.2020 року, виданої військовою частиною НОМЕР_3 .
Згідно довідки № 1619/143/2167 від 16.06.2020 року, виданої військовою частиною НОМЕР_4 , ОСОБА_1 за період з грудня 2019 року по травень 2020 року було нараховано грошове забезпечення та винагороду, в тому числі допомога на оздоровлення за 2020 рік, в розмірі 218619, 43 грн.
Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Крім цього, статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Ураховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.
Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 5 Протоколу N 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу N 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.
Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У відповідності до ч. 2 ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1 cт.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи та враховуючи пояснення сторін, суд не знаходить підстав для зменшення аліментів в розмірі заявленому позивачем, так як ОСОБА_1 не надано доказів того, що матеріальне становище не дозволяє йому це робити. Проте суд враховує наявність у нього інших осіб на утриманні (доньки від поперднього шлюбу та дружини з падчеркою).
Суд враховує, що за останні роки в країні збільшився розмір прожиткового мінімуму на дитину, зросли ціни на споживчі товари та продукти харчування, крім того законодавством встановлено мінімальний розмір аліментів на дитину, який не може бути менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Проте судом не встановлено підстав для стягнення з відповідача заявленого ним розміру аліментів у вигляді 1/8 частини від доходів.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.10.2015 року у справі № 472/866/15-ц та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили, до повноліття дитини.
Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Веселинівської РДА, про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Веселинівського районного суду від 19.10.2015 року у справі № 472/866/15-ц з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили, до повноліття дитини.

Відкликати виконавчий лист №472/866/15-ц від 19.10.2015 року, виданий Веселинівським районним судом Миколаївської області на підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2015 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 серпня 2020 року.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області С.С. Кучерявенко