н/п 2-з/490/63/2020 Справа № 490/601/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., розглянувши ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2020 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, в якому просить розірвати договір позики від 28.08.2019 року і договір позики від 17.09.2019 року, укладені між позивачем та відповідачем у зв`язку з істотним порушенням їх умов позивальником, стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики на загальну суму 667440 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28 серпня 2019 року на прохання відповідача, позивач позичив йому 15000 доларів США, що еквівалентно на той час по курсу НБУ 377400 грн. На підтвердження укладення договору відповідачем була власноручно написана розписка, яка підтверджує факт отримання ним вищевказаної суми, та зобов`язався повернути гроші до 28.10.2019 року. 17 вересня 2019 року на прохання відповідача позивач позичив йому 12000 доларів США, що еквівалентно було на той час по курсу НБУ 297240 грн. Щодо цієї позики відповідачем також було складено розписку про отримання грошей та зобов`язання повернути їх до 17.11.2019 року. У подальшому відповідач під будь-яким приводом почав ухилятися від виконання свого зобов`язання. Вважає, що станом на 29.01.2020 року заборгованість відповідача у національній валюті складає 667440 грн.

11 лютого 2020 року позивач надав суду заява про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на дім, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є відповідач ОСОБА_3 , а також на все інше належне йому нерухоме майно. Вказує на те, що зазначене нерухоме майно належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого розпорядженням Адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.02.2004 року за № 133-р. Належність будинку відповідачу підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2936526 від 26.02.2004 року.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складі суду від 11.02.2020 р., заяву передано судді Гуденко О.А., яка була нею отримана 13.02.2020 р.

Згідно з ч. 3 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Ч. 1 ст.151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.02.2020 р. №200515500, житловий будинок в АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_5 , яка не є стороною по справі.

За такого, оскільки відповідач ОСОБА_3 не власником житлового будинку АДРЕСА_1 , на який позивач просить суд накласти обтяження, то в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Суддя роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

СУДДЯ О. А. ГУДЕНКО