ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року

м.Суми

Справа №583/5270/19

Номер провадження 22-ц/816/1485/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , виконавчий комітет Охтирської міської ради Сумської області, Охтирська міська рада Сумської області,

третя особа - ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 травня 2020 року в складі судді Ярошенко Т.О., ухвалене в м. Охтирка, повний текст якого складено 19 травня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2019 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконними та скасувати записи про проведену державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :12:007:0004, а саме на 3/4 частини земельної ділянки по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , номер запису про право власності 18984858 від 07 лютого 2017 року та на 1/4 частину на ім`я ОСОБА_3 , номер запису про право власності 18984937 від 07 лютого 2017 року.

Свої вимоги мотивувала тим, що 30 вересня 2019 року вона разом зі своїм братом ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина складається з домоволодіння по АДРЕСА_2 , до складу входить житловий будинок, загальною площею 84,7 кв. м, жилою площею 45,6 кв. м, та побутові споруди. Будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого Охтирським відділом комунального господарства 27 квітня 1966 року, зареєстрованого в Охтирському бюро технічної інвентаризації 29 квітня 1996 року за № 8875 в реєстровій книзі за № 4803. Приватизацію земельної ділянки її батьком було розпочато, але не завершено з огляду на наявність межового спору з співвласниками суміжної земельної ділянки по пров. полковника міліції ОСОБА_7 , 17, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , так як суміжна межа між земельними ділянками по пров. полковника міліції ОСОБА_7 № 17 та АДРЕСА_2 , що зазначена в плані зовнішніх меж земельної ділянки державних актів на право власності на земельну ділянку відповідачів від 22 квітня 2011 року, серії ЯЛ № 350151 та ЯЛ № 350152, що належить їм на праві спільної часткової власності, проходить по сараю, який позначений літерою «Б» та погрібу «Г», які на праві власності належали ОСОБА_6 і не відповідає порядку фактичного користування земельними ділянками, що склався протягом тривалого часу.

Зазначений спір був предметом судового розгляду, рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 вересня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2012 року, державні акти на право власності на земельні ділянки відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнані недійсними, на підставі чого державну реєстрацію права власності на земельну ділянку відповідачів скасовано 30 грудня 2015 року.

29 листопада 2019 року стало відомо про повторну реєстрацію за відповідачами права власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :12:007:0004 за адресою: АДРЕСА_1 . Співставлення часу державної реєстрації права власності на 3/4 частини земельної ділянки АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 від 07 лютого 2017 року та на 1/4 частину на ім`я ОСОБА_3 від 07 лютого 2017 року, дати державної реєстрації земельної ділянки, а також виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, свідчить про збереження підстав, що унеможливлюють безперешкодне користування і оформлення прав на земельну ділянку під домоволодінням АДРЕСА_2 спадкоємцями ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 травня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені частково.

Скасовано запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :12:007:0004, а саме на 3/4 частини земельної ділянки АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , номер запису про право власності 18984858 від 07 лютого 2017 року.

Скасовано запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :12:007:0004, а саме на 1/4 частини земельної ділянки АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 , номер запису про право власності 18984937 від 07 лютого 2017 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судовий збір по 384, 20 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції поверхнево підійшов до розгляду даної справи, залишивши поза увагою факт наявності ряду судових рішень, що набрали законної сили і якими вже надана правова оцінка всім обставинам, які мають значення для вирішення даного земельного спору.

Вказують, що предметом спору в даній справі по суті є державна реєстрація земельної ділянки, а не державна реєстрація права на неї, а тому скасування запису про державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по суті не вирішує даного спору, так як не позбавляє відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знову зареєструвати своє законне право власності на неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі діючих правовстановлюючих документів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_5 - адвокат Тимченко С.Л. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вказує, що судом ухвалене законне та обґрунтоване судове рішення, тому відсутні підстави для його скасування або зміни.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , представника Охтирської міської ради - Сизоненка В.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.09.2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2012 року, визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га, розташовану по АДРЕСА_1 , виданий 22.04.2011 року на ім`я ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 , та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га, розташовану по АДРЕСА_1 , виданий 22.04.2011 року на ім`я ОСОБА_3 серія НОМЕР_2 (а. с. 29-35).

Крім того, як вбачається з ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 27.04.2016 року рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області 08 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 24 листопада 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області від 12 грудня 2013 року № 8962468 про державну реєстрацію права власності на 75/100 частини земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :12:007:0004, за ОСОБА_2 .

Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області від 12 грудня 2013 року № 8966000 про державну реєстрацію права власності на 25/100 частини земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :12:007:0004, за ОСОБА_3 .

Скасовано реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки кадастровий номер :12:007:0004, розташованої по АДРЕСА_1 (а.с. 88-90).

На підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.09.2015 року №583/1786/15-ц, яке ухвалою апеляційного суду Сумської області залишено без змін, скасовано державним реєстратором рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області від 12 грудня 2013 року № 8966000 та №8962468 про державну реєстрацію права власності у відповідній частині на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :12:007:0004, за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вищевказане рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.09.2015 року та ухвала апеляційного суду Сумської області від 24.11.2015 року скасовані

ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 27.04.2016 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 88-90).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.10.2016 року по справі № 583/1786/15-ц, провадження № 2/583/627/16 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про скасування реєстрації державних актів (а.с. 91-92).

В зв`язку з чим, як вказують у відзиві відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 за їх зверненням (а.с. 86) 07.02.2017 року державним реєстратором Виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області Гула В. В. проведено державну реєстрацію права власності, форма власності приватна, ѕ частини за ОСОБА_2 та ј частину за ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :12:007:0004, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , номери запису про право власності 18984858 та 18984937, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №190804288 від 29.11.2019 року (а. с.37-38).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.09. 2012 року встановлено, що план зовнішніх меж земельної ділянки, який зазначений в технічній документації зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку, розробленій Охтирським відділенням Сумської філії ПП «Бюро землевпорядного проектування», та відповідно в державних актах на право власності на земельну ділянку від 22.04.2011 року серії ЯЛ №350151 та ЯЛ № 350152, що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відповідають фактичному використанню земельних ділянок, оскільки зазначена на плані суміжна межа між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 проходить по господарським будівлям ОСОБА_6 .

Встановлена межа між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 при видачі державних актів на право приватної власності на земельну ділянку від 22.04.2011 року серії ЯЛ №350151 та ЯЛ № 350152, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушує право ОСОБА_6 , оскільки проходить по належним йому господарським будівлям літера Б, Г і ОСОБА_6 позбавлений можливості користуватися тією частиною земельної ділянки, на якій розташовані дані господарські будівлі. А тому державні акти на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 від 22.04.2011 року серії ЯЛ №350151 та ЯЛ № 350152, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є незаконними та були скасовані (а.с .29-35).

Вказана обставина встановлена судовим рішенням в іншій цивільній справі № 2-67/2012, яке набрало законної сили, зокрема, рішенням Охтирського міськрайонного суду від 11 вересня 2012 року, яке ухвалою апеляційного суду Сумської області від 22 жовтня 2012 року залишене без змін (а.с.29-35).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.09.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 918, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 успадкували після смерті батька ОСОБА_6 спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , розташованого на земельній, що у приватну власність не передавалась. На вказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок, житловою площею 45,6 кв.м., загальною площею 84,7 кв.м., зазначений під літерою А-1Ж, та побутові споруди: житлова прибудова А1-1Ж, прибудова а, погріб а1, ганок а2, сарай Б, літня кухня б, прибудова б1, погріб Г, огорожа № 1-2, належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого Охтирським відділом комунального господарства 27.04.1966 року, зареєстровано в Охтирському бюро технічної інвентаризації

29.04.1966 року в реєстровій книзі за № 4803, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7-9).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що реєстраційні записи № 18984858 та № 18984937 від 07.02.2017 року про право власності ОСОБА_2 на 3/4 частину земельної ділянки та ОСОБА_3 на 1/4 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 здійснені правомірно, проте порушують права та інтереси позивачки ОСОБА_5 , оскільки здійснені на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку, які рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.09.2012 року визнані недійсними. Таким чином, суд першої інстанції вважав належним та ефективним обраний позивачкою спосіб захисту її прав, а тому скасував записи про державну реєстрацію прав відповідачів на земельні ділянки, відмовивши у визнанні цих реєстраційних дій незаконними.

Проте, з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Захист земельних прав - це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

У відповідності до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, зокрема визначеним ч. 3 ст. 152 ЗК України або ж іншим способом, який передбачено законом.

Позовні вимоги ОСОБА_1 зводяться до того, що після скасування судовим рішенням у 2012 році державних актів на право власності на землю відповідачі 07 лютого 2017 року здійснили за собою повторну реєстрацію прав на земельні ділянки, чим, на думку позивачки, унеможливили безперешкодне користування нею успадкованими будівлями під літерами «Б», «Г» та земельними ділянками, на яких вони розміщені, у тому числі створивши перешкоди для оформлення прав на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката (п. 3 ч. 1); державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року (п. 8 ч. 1); судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (п. 9 ч. 1); інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно (п. 14 ч. 1).

Матеріалами даної справи підтверджується, що державна реєстрація права власності на 3/4 частини земельної ділянки за ОСОБА_2 з кадастровим номером :12:007:0004 по АДРЕСА_2 була здійснена державним реєстратором 07.02.2017 року на підставі інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 03.02.2017 року; свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 17.12.2008 року; рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.09.2012 року у цивільній справі № 2-67/2012; рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.09.2015 року у цивільній справі № 583/1786/15-ц; рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.10.2016 року у цивільній справі № 583/1786/15-ц; свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії 1-35 від 03.02.2009 року; свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії 1-807 від 11.07.2000 року; ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2016 року у цивільній справі № 583/1786/15-ц; ухвали апеляційного суду Сумської області від 24.11.2015 року у цивільній справі № 583/1786/15-ц; договору дарування серії 2-317 від 13.01.1998 року; договору дарування земельної ділянки серії 2-319 від 13.01.1998 року.

Державна реєстрація права власності на 1/4 частину земельної ділянки за ОСОБА_3 з кадастровим номером :12:007:0004 по АДРЕСА_2 була здійснена державним реєстратором 07.02.2017 року на підставі інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 03.02.2017 року; рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.09.2012 року у цивільній справі № 2-67/2012; рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.09.2015 року у цивільній справі № 583/1786/15-ц; рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.10.2016 року у цивільній справі № 583/1786/15-ц; свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії 1-35 від 03.02.2009 року; свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії 1-807 від 11.07.2000 року; ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2016 року у цивільній справі № 583/1786/15-ц; ухвали апеляційного суду Сумської області від 24.11.2015 року у цивільній справі № 583/1786/15-ц.

Отже, серед документів, які державний реєстратор прийняла до розгляду від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було також і рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.09.2012 року у цивільній справі № 2-67/2012, яким державні акти на право власності на земельні ділянки відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнані недійсними, на підставі чого державну реєстрацію права власності на земельну ділянку відповідачів скасовано 30 грудня 2015 року.

Крім того, державним реєстратором було взято до уваги інформацію з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :12:007:0004, яка не містить відомостей про підстави виникнення права власності на землю у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 39). До того ж, зміни в конфігурації земельної ділянки по АДРЕСА_2 не відбувались з часу затвердження технічної документації від 04 жовтня 2010 року, після скасування державних актів у 2012 році та станом на 03 лютого 2017 року (т. 1 а.с. 191), тобто межа земельної ділянки відповідачів, право власності на яку було зареєстровано державним реєстратором 07 лютого 2017 року, проходить по належним позивачці господарським будівлям, чого не заперечують і самі відповідачі.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність відомостей про речові права на нерухоме

майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах.

Також, державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення ( п. 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав включає, зокрема, перевірку державним реєстратором документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень.

Проте, вказаних вимог закону державний реєстратор Виконавчого комітету Охтирського міської ради Сумської області Гула В.В. не виконала, фактично допустивши повторну реєстрацію за відповідачами права власності на земельну ділянку у конфігурації, яка порушує права позивачки. Також державним реєстратором не перевірено подані відповідачами документи, які містять суперечності між правовстановлюючими документами та судовими рішеннями, які набрали законної сили, наслідком чого є невідповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

Таким чином, прийняті державним реєстратором рішення про реєстрацію за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку є передчасними, а тому рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконними записів про проведену державну реєстрацію є помилковим та підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення цих вимог.

З рішенням суду в частині задоволених позовних вимог колегія суддів повністю погоджується.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпункту «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки земельна ділянка по АДРЕСА_2 з кадастровим номером :12:007:0004 у період з часу виготовлення технічної документації (04 жовтня 2010 року) та станом на 03 лютого 2017 року не змінювала свою конфігурацію, державні акти на право власності відповідачів на цю земельну ділянку скасовані судовим рішенням у 2012 році, тому законні підстави для повторної реєстрації права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на земельну ділянку відсутні.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 367-369, 374, 376, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 травня 2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 , у задоволенні яких відмовлено, скасувати.

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнати незаконними дії державного реєстратора щодо проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :12:007:0004, а саме: на 3/4 частини земельної ділянки по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , номер запису про право власності 18984858 від 07 лютого 2017 року та на 1/4 частину на ім`я ОСОБА_3 , номер запису про право власності 18984937 від 07 лютого 2017 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 22 вересня 2020 року.

Головуючий: В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко