Справа № 698/667/19
Провадження № 2/698/76/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 р. смт. Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Пугачовської Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Катеринопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області, про встановлення факту членства в колективному сільськогосподарському підприємстві та визнання права на земельну частку (пай),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що згідно протоколу № 1 від 04.02.1994 рокузагальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Радчиха,Катеринопільського району Черкаської областіїї було прийнято в члени КСП «Світанок» с. Радчиха,Катеринопільського району Черкаської області.

Позивач зазначає, що при складанні вказаного протоколу було допущено помилку у написанні її прізвища. Так,прізвище позивача було зазначено як « ОСОБА_1 », в той час, як правильне написання прізвищапозивача згідно паспорту « ОСОБА_1 ».

Також позивач зазначає, що комісієюзрозпаювання земель колективної власності КСП «Світанок» с. Радчихабуло затверджено список громадян (членів КСП) на отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай). Вказаний список громадян бувдодатком до Державного Акту на право колективної власності на землю серії ЧР 8-1 виданий 27.07.1994 року Катеринопільською районною радою народних депутатів. При цьому позивача зазначає, що її помилково не було включено до вказаного списку осіб, що мають право на земельну частку (пай). Натомість, права позивача як члена КСП ніким не оспорювалися, зокрема позивачу було видано Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧЕ-VIIІ № 126232 від 01.07.2003 року. Однак, вказаний сертифікат також було видано на ім`я « ОСОБА_1 ».

Крім того, позивач зазначає, що під час роботи в КСП з нею стався серцевий приступ і внаслідок захворювання на інфаркт вона отримала інвалідність та не змогла продовжувати роботу в КСП. При цьому позивач зазначає, що вона залишалася членом КСП «Світанок» до реформування останнього, оскільки її не було виключено з членів вказаного КСП, а отже має право на земельну частку (пай). Зазначені вище обставини змусили позивача ОСОБА_1 звернутися до суду з позовом, в якому остання просить встановити факт, що позивач ОСОБА_1 була членом колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Радчиха, Катеринопільського району Черкаської області з 04.02.1994 року та визнати за позивачем право на земельну частку (пай), площею 2,81 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 109685,21 грн., яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Радчиха, Катеринопільського району, Черкаської області, виділивши її з земель запасу (резерву), що перебувають у комунальній власності Єркивської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області, розташованих в адмінмежах останньої.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши суду, що вона була членом КСП «Світанок», працювала в колгоспі дояркою, однак не отримала земельну частку (пай) на час розпаювання, оскільки була пропущена у списку членів КСП. Пояснила, що внаслідок тяжкого захворювання тривалий час не мала змоги оформити належним чином свої права як члена КСП. При цьому їй достовірно було відомо, що чимало колишніх членів КСП «Світанок» були пропущені у первинних списках на отримання земельних сертифікатів і вказаний недолік виправлявся шляхом складення додаткових списків. Повідомила, що після її звернення до правонаступника КСП їй не було відмовлено у отриманні земельної частки паю, а лише роз`яснено про можливість її включення до додаткових списків на що вона погодилася. Очікуючи включення до чергових додаткових списків, в травні 2019 року позивач довідалася, що останні додаткові списки громадян, членів КСП «Світанок», які мають право на отримання земельної частки (паю) складалися у 2016році, але її знову не було включенодо вказаного списку. Після цього позивач вирішила звернутися до суду.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд їх задовольнити з наведених у позові підстав. Додатково представник позивача зазначив, що позивач тривалий час хворіла та взагалі не була обізнана про те, що її не було включено в списки осіб - членів КСП, які мають право на земельну частку (пай), а отже, не вважала своє право на отримання земельної частки (пай) порушеним.

Представник відповідача - Єрківської селищної ради в судове засідання не з`явився, письмовою заявою повідомив суд про визнання позовних вимог у повному обсязі тапросить провести розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З архівної довідки № 211 від 18.06.2019 року виданої Єрківською селищною радою Катеринопільського району вбачається, що рішенням загальних зборів членів КСП «Світанок», яке міститься у протоколі від 04.02.1994 року № 1 вирішено прийняти ОСОБА_1 в члени КСП «Світанок».(а.с. 10).

З відомостей, що містяться у трудовій книжці колгоспного обліку, форма № 76 вбачається , що ОСОБА_1 дояркою в КСП«Світанок» с. Радчиха, Катеринопільського району, Черкаської області з 1993 р. по 1999 р.(а.с. 9).

З паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 виданого 21.03.2002 року вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. РадчихаКатеринопільського району (а.с. 6-7).

З відомостей, що містяться уДержавному акті на право колективної власності на землю серії ЧР 8-1 вбачається, що йоговидано КСП «Світанок» с.РадчихаКатеринопільського району Черкаської області27.07.1994 року. (а.с. 13-17).

З відомостей, щ містяться у свідоцтвіа про право власності на майновий пай члена КСП (майнового сертифікату) серії ЧЕ-VIIІ № 126232 від 01.07.2003 року вбачається, що вказаний сертифікат було видано на ім`я « ОСОБА_1 » (а.с. 11).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомив суду, що до 1996 р. працював головою колгоспу «Світанок» у с. Радчиха. Свідок пам`ятає, що наприкінці 1993 р. - початку 1994 рокуХмелевськаподала заяву на вступ до КСП «Світанок» та на чергових зборах її прийняли до членів КСП.Вона працювала дояркою та залишилась працювати після виходу ОСОБА_5 на пенсію. Свідку достовірно відомо, що ОСОБА_1 не писала заяву на вихід із членів КСП «Світанок» і відповідно залишалася членом останнього.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що протягом 1981-2003 р.р. працювала дояркою та була членом КСП «Світанок» с. Радчиха. Разом з ОСОБА_1 працювалаз 1993 р по 1997 р.. Пам`ятає, що у 1994 році ОСОБА_1 було прийнято до членів КСП «Світанок». Також пам`ятає, що у 1997 р. ОСОБА_1 тяжко захворіла та пішла на групу. При цьому з членів КСП ОСОБА_1 не виключали.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заслухавши доводи позивача, її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами юридичний факт, що позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Радчиха, Катеринопільського району, Черкаської області з 04.02.1994 року.

Щодо вимоги про визнання права ОСОБА_1 на земельну частку (пай), з урахуванням встановленого вище юридичного факту, суд визнає, що як на час видачі Державного акта на право колективної власності КСП «Світанок», так і на час прийняття Указу Президента України від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" позивач була членом КСП «Світанок», а отже, підлягала включенню до списку громадян (членів КСП) на отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай) і відповідно мала право на отримання земельної частки (пай).

Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності, суд враховує, що до 2019 року позивач, перебувала в умовах, які свідчили про відсутність у заінтересованих осіб заперечень щодо її права на земельну частку (пай), а отже, не вбачала та не могла вбачати порушення свого права, обґрунтовано сподіваючись на реалізацію останнього шляхом позасудового врегулювання.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.

Згідно із п. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Відповідно до положень п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Таким чином, законодавством передбачено дві умови, що дають право на земельну частку (пай): це перебування членом колективного сільськогосподарського підприємства та включення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Тобто, згідно Указу Президента на час виходу Указу Президента позивач був членом КСП та мав право на отримання земельної частки (паю), але помилково не був включений в списки громадян - членів КСП, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю та не отримав сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

На підставі Закону України "Про порядок виділення земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року №899-ІV одним із документів, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду.

Потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд визнає, що не включення ОСОБА_1 до списку громадян, членів КСП «Світанок», які мають право на отримання земельної частки (паю) призвело до порушення законного права позивача на отримання земельної частки (паю), передбаченого п. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року.

За таких обставин суд ухвалює про захист порушеного права позивача шляхом визнання за останньою права на земельну частку (пай), площею 2,81 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 109685,21 грн., яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Радчиха, Катеринопільського району, Черкаської області, виділивши її з земель запасу (резерву), що перебувають у комунальній власності Єркивської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області, розташованих в адмінмежах останньої.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує позицію позивача, який заявив про залишення за ним понесених судових витрат у повному обсязі та у відповідності до положень ч.9 ст. 141 ЦПК України покладає їх на позивача.

Керуючись ст.ст. 256-267, 392 ЦК України, п. 1-2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995, ст.ст. 315, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) була членом колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Радчиха, Катеринопільського району Черкаської області з 04.02.1994 року.

Визнати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право на земельну частку (пай), площею 2,81 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 109685,21 грн., яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Радчиха, Катеринопільського району, Черкаської області, виділивши її з земель запасу (резерву), що перебувають у комунальній власності Єркивської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області, розташованих в адмінмежахостанньої.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Баранов О.І.