Номер провадження 2-о/754/100/20
Справа №754/387/20
РІШЕННЯ

іменем України

24 вересня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва

у складі судді - Саламон О.Б.

за участі секретаря судового засідання - Крутікової-Вільховченко І.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пірієва Олени Сергіївна про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, а саме не менше 5-ти років до моменту відкриття спадщини в період з 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , з спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована тим, що подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 багато років були друзями батьків заявника, при цьому ОСОБА_3 був її хрещеним батьком. В 1990 році ОСОБА_3 помер, після чого батьки заявника та сама ОСОБА_1 допомагали ОСОБА_2 , провідували її, допомагали по господарству. Заявник з родиною придбала квартиру в будинку, де проживала ОСОБА_2 , навідувала останню декілька разів на день. При придбанні квартири ОСОБА_1 вирішальним став той факт, що в цьому будинку проживає і ОСОБА_2 , а отже це дасть змогу частіше бачитись. В 2006, 2010 роках ОСОБА_2 оформила на ім`я заявника довіреність на право отримувати за неї пенсію та інші грошові виплати. Після смерті ОСОБА_3 в ОСОБА_2 залишилась лише її рідна сестра ОСОБА_4 , на ім`я якої остання склала заповіт, проте в 2011 році ОСОБА_4 померла. Заявник сплачувала за ОСОБА_2 комунальні платежі та борги по ним, доглядала, забезпечувала медичну допомогу та харчування, укладала за адресою її проживання договори на споживання житлово-комунальних послуг. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Похованням ОСОБА_2 займалась заявник. На момент смерті в ОСОБА_2 не залишилось родичів, та остання не зробила письмових розпоряджень щодо належної їй квартири. Саме заявник прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 . На підставі викладеного звертається до суду з вказаною заявою.

20.01.2020 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, призначено судове засідання.

В судове засідання від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі.

Також, зі сторони заявника 24.09.2020 надійшли до суду письмові пояснення, у відповідності до яких зазначає, що матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази на підтвердження вимог заяви.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлялась належним чином.

Дослідивши надані докази, суд встановив, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що до приватного нотаріуса КМНО Пірієвої О.С. за заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 .

Інформації про інших спадкоємців щодо майна ОСОБА_2 спадкова справа не містить.

17.12.2019 постановою Приватного нотаріуса КМНО Пірієвої О.С. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує родинні відносини.

Разом з тим, у відповідності до Акту ЖБК «Местпром» від 15.02.2018 ОСОБА_1 останні 15 років здійснює догляд за ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в 2006, 2010 роках видавала на ім`я ОСОБА_1 довіреності на право отримання пенсії та іншої грошової доплати в поштовому відділенні.

Також, встановлено, що ОСОБА_1 сплачувала кошти за комунальні послуги за адресою місця реєстрації та проживання ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями квитанцій долучених до заяви.

Встановлено, що ОСОБА_1 здійснювала поховання ОСОБА_2 , що підтверджується договором-замовлення.

Матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалий час вважали одна одну членами своєї родини, а їх відносини цілком підпадали під визначення поняття "сім"я".

Зокрема, матеріали свідчать про те, що в розпорядженні заявника є документи, які свідчать про тривалість сімейних стосунків, що в копіях долучені до матеріалів справи та в оригіналах оглянуті судом, а саме: документи щодо обставин набуття та оформлення ОСОБА_2 права власності на кв. АДРЕСА_3 ; ордер, витяг з рішення № 442 Київської міської ради народних депутатів від 23.07.1991, довідки, видані ЖСК "Местпром", свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.03.1991, довідка про виплату паю, реєстраційне посвідчення від 08.12.1993, технічний паспорт станом на 07.12.1993, довідка від 12.12.2011, видана БТІ на обєкти нерухомого майна (а.с.17-28)

Заявник допомагала ОСОБА_2 допомагала в оформленні документів на право користування квартирою після смерті чоловіка, а згодом і в оформленні документів про право власності на квартиру, володіє інформацією про всі обставини, які мали місце близько двадцяти років тому (документи про оформлення на ім"я ОСОБА_2 спадщини після смерті сестри, документи щодо участі у витратах на утриманняі квартири ОСОБА_2 , здійсненні ремрнтних робіт у квартирі, документи, що свідчать про здійснення ОСОБА_1 поховання ОСОБА_2 (а.с.32-36, 40-43, 46-57, 60-63,66-67))

Окрім вказаного в актах (а.с.44-45) про те, що заявник здійснювала догляд за ОСОБА_2 протягом тривалого часу, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказували на те, що заявник здійснювала догляд за ОСОБА_2 щонайменше останніх п`ять років, та в подальшому займалась її похованням. Чули від самої ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 вважала членом своєї сімї, розраховувала на неї у вирішенні особистих та побутових питаннях, отримувала від неї допомогу і взаємно надавала моральну підтримку. У свідків не виникало сумнівіі у тому, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є членами однієї сімї.

Відповідно до ст. 3 СК України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутои, мають взаємні права та обов"язки. Права члена сім"ї має одинока особа. Сім"я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Той факт, що вони не зареєстровані за однією адресою, не може бути підставою для спростування їх родинних відносин. Така позиція цілком відповідаєсудовій практиці, зокрема постановам Верховного Суду від 10.01.2019 у справі № 484/747/17 та від 12.08.2019 у справі № 521/16365/15.

Приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми ст. 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до ч. 3 і 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Ст. 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Отже, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Враховуючи пояснення свідків, наявні в матеріалах справи докази, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем - із ОСОБА_2 не менше п`яти років по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим заява підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 293, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пірієва Олени Сергіївна про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше п`яти років до моменту відкриття спадщини, а саме в період з 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Заявник ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа Пірієва Олени Сергіївна - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, м. Київ, вул. Срібнокільська, 1А.

Повний текст рішення суду складено 24.09.2020.

Суддя