Справа № 699/571/17
Номер провадження 6/699/32/20
УХВАЛА

29.09.2020 рокуКорсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області

в складі :

судді Московченко Т.В.

за участі секретаря судових засідань Могильної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Корсунь-Шевченківський подання державного виконавця Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лехини А.М. про примусове проникнення на територію боржника,

ВСТАНОВИВ:

до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшло подання державного виконавця Корсунь-Шевченківського РВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Лехини А.М. про примусове проникнення на територію боржника.

Вказане подання мотивоване тим, що на виконанні у Корсунь-Шевченківському РВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 62162266, до якого входять виконавчі провадження: № 61083177 від 27.01.2020 року; № 61083411 від 27.01.2020 року; № 61082012 від 27.01.2020 року; № 61082258 від 27.01.2020 року; № 61083958 від 28.01.2020 року; № 61082924 від 28.01.2020 року, яке відкрито на підставі виконавчих листів по справі № 699/571/17, виданих Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області, згідно яких суд вирішив: зобов`язати правонаступників ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 0,20 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 шляхом звільнення та повернення зазначеної земельної ділянки; стягнути судові витрати з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 за сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги по 598 гривень з кожного з відповідачів.

Після відкриття виконавчих проваджень, у ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем направлено постанови про відкриття провадження та виклики сторонам, вжито заходів до виявлення майна, доходів боржників, встановлення їх місця роботи та 25.05.2020 року винесено постанову про арешт рухомого та нерухомого майна боржників.

Крім того, 14.04.2020 року державним виконавцем було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , де, зі слів боржника, було встановлено, що він користується земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт державного виконавця, в якому боржник від підпису відмовився.

21.05.2020 року до відділу ДВС надійшла заява представника боржника ОСОБА_3 адвоката Перебийніс С.В. про неможливість виконання рішення суду, так як боржник не використовує жодної земельної ділянки вказаної у виконавчому листі - АДРЕСА_1 , оскільки земельна ділянка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

12.06.2020 року до Стеблiвської селещоної ради направлено запит про залучення до виконання рiшення суду спецiалiста землеупорядника.

25.06.2020 року отримано вiдповiдь Стеблiвської селищної ради про те, що відповідно до записiв у Земельнокадастровiй книзi встановити кiлькiсть земельних дiлянок та їхню адресу неможливо, оскiльки в книзi облiковується загальна площа користування.

08.07.2020 року державним виконавцем надіслано запит до Держгеокадастру про надання iнформацiї про присвоєння кадастрового номеру дaній земельній ділянці.

10.07.2020 року державним виконавцем було надіслано заяву до Черкаського апеляцiйного суду про роз`яснення рiшення суду.

14.07.2020 року отримано вiдповiдь Держгеокадастру про вiдсутнiсть даної земельної дiлянки у Державному земельному кадастрi.

Kpiм того, 09.09.2020 року державним виконавцем направлено запит до Стеблiвської сiльської ради про надання викопiровки та абрису вулицi Пiдлiщанської в с. Шендерiвка, на яких вказано всі земельні ділянки, в тому числі спірна земельна ділянка.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

У судовому засіданні державний виконавець подання підтримала з підстав викладених у ньому.

Дослідивши матеріали подання, заслухавши державного виконавця, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлена вимога, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає наступне.

Судом встановлено, що постановою Черкаського апеляційного суду від 27.11.2019 року скасовано рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12.09.2019 року по цивільній справі № 699/571/17 та задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов`язавши правонаступників ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 0,20 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 шляхом звільнення та повернення зазначеної земельної ділянки. крім того вирішено стягнути з кожного з відповідачів по 598 гривень судових витрат.

На підставі вказаної постанови, 12.09.2020 року, Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області видано відповідні виконавчі листи щодо кожного з боржників.

Разом з тим, копій постанов про відкриття виконавчих проваджень, об`єднання виконавчих проваджень, супровідних листів про направлення вказаних процесуальних документів сторонам виконавчого провадження, до подання не додано.

Відповідно до матеріалів, долучених до подання, неможливо встановити кiлькiсть земельних дiлянок та адреси їх розташування, водночас немає доказів того, який саме із трьох боржників чи всі разом ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) перешкоджають проникненню та територію, примусово проникнути на яку просить державний виконавець.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.п. 4, 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця, що передбачено ч. 1 ст. 439 ЦПК України.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

При цьому, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Судове рішення про надання дозволу на проникнення до житла чи іншого володіння боржника має бути вмотивованим, тобто суду мають бути надані переконливі докази того, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до майна, проте це не дало результатів.

Підставою для такого проникнення, як логічно випливає з аналізу наведених положень законодавства, є порушення боржником у виконавчому провадженні, встановлених ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків, які свідчать про ухилення особи від виконання рішення суду.

До таких обов`язків, зокрема, відноситься обов`язок допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Таким чином, юридично важливою обставиною при розгляді подання виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Таким чином, обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Разом з тим, посилаючись на те, що державним виконавцем було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , де, зі слів боржника (не зазначено якого саме), було встановлено, що він користується земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт державного виконавця, в якому боржник від підпису відмовився, - державним виконавцем ні вказаного акта, ні інших належних та допустимих доказів того, що божники перешкоджали проникненню боржника на вказану територію, суду не надано.

При цьому, обов`язковою умовою для примусового проникнення у володіння іншої особи є наявність підтвердження того, що боржник володіє вказаною територією.

Разом з тим, у матеріалах подання відсутні докази щодо наявності у володінні боржників земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , а отже є обґрунтованими.

Крім того, суд звертає увагу на те, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.09.2020 року (яка опублікована в ЄДРСР 29.09.2020 року), постанову Черкаського апеляційного суду від 27.11.2019 року у даній справі скасовано а рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12.09.2019 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Стеблівської селищної ради, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, залишено в силі.

З огляду на все вище викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення на територію боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 247, 258-261, 353-354, 439, пп. 15.5 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні подання державного виконавця Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лехини А.М. про примусове проникнення на територію боржника, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 05.10.2020 року.

СуддяМосковченко Т. В.