Справа № 211/1762/20
Провадження № 2/211/1300/20
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

25 вересня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гіди О. С.

при секретарі Гулько А.С.,

за відсутності сторін у справі,

розглянувши в. м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, -

встановив:

позивач, діючи в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної втратою годувальника.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20 травня 2018 р., близько 05 год. 00 хв., на 83 км + 700 м. автодороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Nissan Primastar», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини, де відбувалось його перекидання та зіткнення з деревом. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_4 та пасажири ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 загинули на місці пригоди, а ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження.

Цивільна-правова відповідальність водія автомобіля марки «Nissan Primastar», д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_4 , на момент настання ДТП, була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» згідно полісу № АМ/1569436.

Позивач є дружиною загиблого ОСОБА_6 , а малолітні діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах яких заявлено позов, є їхніми спільними дітьми.

Посилаючись на ст. ст. 1195, 1200 ЦК України, ст. ст. 23, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування, пов`язане з втратою годувальника у розмірі 134 028,00 грн., що складається з 36 місячних мінімальних розмірів заробітної плати у 2018 р. Крім того просить стягнути страхове відшкодування, пов`язане з заподіяною моральною шкодою, у розмірі 26 805,60 грн. Позивач, уклавши 10.03.2020 з ТОВ «Компанія «АВТОПОМІЧ» договір про надання правничої допомоги та перерахувавши на розрахунковий рахунок ТОВ «Компанія «АВТОПОМІЧ» 7 200,00 грн. за надання правничої допомоги, просить стягнути з відповідача 7 200,00 грн., як судові витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.03.2020 по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.06.2020 підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Стефківський В.І. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»у судове засідання не з`явився, відповідач своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце слухання справи в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України, відзиву на позов не надав.

Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити у цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 травня 2018 р., близько 05 год. 00 хв., на 83 км + 700 м. автодороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Nissan Primastar», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини, де відбувалось його перекидання та зіткнення з деревом. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_4 та пасажири ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 загинули на місці пригоди, а ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження (а.с. 8-12 - копії витягу, довідки, відповіді на запит, свідоцтва про смерть, довідки про причину смерті).

У вказаній ДТП помер чоловік позивача ОСОБА_6 (а.с. 13 - копія свідоцтва про шлюб).

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного «Nissan Primastar», д.н.з. НОМЕР_1 застрахована ТзДВ «СТ «Домінанта», поліс № АМ1569436, діючий на 20.05.2018 (а.с. 20).

У провадженні слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 20.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. 30.09.2018 кримінальне провадження направлено до Березанського районного суду Миколаївської області для розгляду по суті (а.с. 10).

У загиблого в ДТП ОСОБА_6 на утриманні знаходились малолітні діти, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14, 15 - копії свідоцтв про народження).

ОСОБА_1 перебуває на обліку у пенсійному фонді та отримує пенсію в разі втрати годувальника на дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16).

Відповідно до заяви про коло осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди в зв`язку з смертю потерпілого, від 20.06.2019 на відкшодування моральної шкоди мають дружина та діти, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батьки ОСОБА_6 - ОСОБА_12 і ОСОБА_13 ( а.с. 18).

Згідно повідомлення від 20.06.2019 ОСОБА_1 за випадком ДТП, яка трапилась 20.05.2018 ні матеріального, ні морального відшкодування завданої шкоди від страхових компаній, МТСБУ чи будь-яких інших осіб не отримувала (а.с. 19).

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до частини другої ст. 8 ЗУ «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено п. 22.1. ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає відшкодування страховиком шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, так:

- п. 27.1. - страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди;

- п. 27.2. - страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку;

- 27.3. - страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині до досягнення нею вісімнадцяти років.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Як вбачається з матеріалів справи, сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 в ДТП ОСОБА_6 , на день його загибелі, ОСОБА_2 було 5 років, доньці ОСОБА_3 - 4 роки, тобто вони є малолітніми, знаходилися на його утриманні та відповідно мають право на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника.

Так як, відомостей, що загиблий ОСОБА_6 протягом останнього року до загибелі офіційно працював або перебував на обліку у центрі занятості суду не надано, відомості про його доходи отримати не можливо.

У такому випадку розрахунок належної до виплати суми здійснюється виходячи з мінімального розміру заробітної плати, встановленого законом на день настання страхового випадку, що станом на січень 2018 р, відповідно до ст. 8 ЗУ «Про Держбюджет на 2018 р.», складало 3 723,00 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування шкоди, завданою смертю годувальника малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 134 028,00 грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також підлягають задоволенню й вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування, пов`язаного з заподіяною моральною шкодою, у сумі 26 805,60 грн., також виходячи з мінімального розміру заробітної плати, встановленого законом на день настання страхового випадку, що станом на січень 2018 р, відповідно до ст. 8 ЗУ «Про Держбюджет на 2018 р.», складало 3 723,00 грн.

Оскільки у загиблого окрім дружини та двох малолітніх дітей, є ще батьки, то позивачу та її дітям належить 3/5 частки від загального розміру страхового відшкодування (44 676,00 грн. / 5 * 3 = 26 805,60 грн.).

Відповідно до позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 7 200,00 грн.

На підтвердження таких витрат позивач надала до матеріалів справи договір № 0100-ц про надання правничої допомоги від 10 березня 2020 року, укладений з Адвокатське об`єднання «АВТОПОМІЧ», за умовами якого адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати позивачу за плату правничу допомогу (а.с. 24).

За цим договором виконавець зобов`язався надавати правничу допомогу шляхом усного та письмового консультування; збору, аналізу необхідної інформації та документів; складання заяв, клопотань, повідомлень підготовки та подачі до суду позовної заяви та участі у судових засіданнях ; виконувати інші дії в інтересах замовника.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання правничої допомоги від 11.03.2020, грошові кошти, які мала б сплатити позивач, складають 7 200,00 грн.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Зважаючи на те, що правову допомогу в справі позивачеві надавав адвокат Стефківський В.І., що діяв на підставі довіреності від 21.06.2019 та ордеру від 11.03.2020 докази витрат, понесених позивачем за надання правничої допомоги адвокату, в матеріалах справи відсутні, тоді як склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування.

Суд не вбачає, передбачених законом, підстав для компенсації понесених позивачем судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг Адвокатського об`єднання «АВТОПОМІЧ».

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 247, 263, 265, 280-288 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (юридична адреса: м. Дніпро, вул. Василя Макухи, 1, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страхове відшкодування, пов`язане з втратою годувальника, у сумі 134 028 (сто тридцять чотири тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок; страхове відшкодування, пов`язане з заподіяною моральною шкодою, у сумі 26 805 (двадцять шість тисяч вісімсот п`ять) гривень 60 копійок.

В частині стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (юридична адреса: м. Дніпро, вул. Василя Макухи, 1, ) на користь держави судовий збір у сумі 1 608 (одна тисяча шістсот вісім) гривень 34 копійки.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О. С. Гіда

Повний текст судового рішення складений 25.09.2020.