УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 , подану від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на дії та рішення державного виконавця, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в частині забезпечення скарги,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою від імені та в інтересах ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Другим та третім пунктом прохальної частини скарги представник заявника просить:

- зупинити передачу на реалізацію арештованого майна боржника ОСОБА_2 , а саме: житлового будинку, житловою площею 46,5 кв.м., загальною площею 82,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 487 кв.м. у виконавчому провадженні № 51720411 до Системи електронних торгів арештованого майна (СЕТАМ) до прийняття рішення за розглядом цієї скарги та набрання законної сили рішення;

- зупинити реалізацію арештованого майна боржника ОСОБА_2 , а саме: житлового будинку, житловою площею 46,5 кв.м., загальною площею 82,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 487 кв.м. у виконавчому провадженні № 51720411 на Системі електронних торгів арештованого майна (СЕТАМ) до прийняття рішення за розглядом цієї скарги та набрання законної сили рішення.

Суд, вивчивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

Згідно ст.149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це реальна гарантія виконання судового рішення, виходячи з розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і забезпечення збалансованості інтересів сторін у справі.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову. Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Пунктом 3 частини 1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обов`язок виконавця зупинити вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом реалізації арештованого майна у випадку відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Зі скарги ОСОБА_1 , поданої від імені та в інтересах ОСОБА_2 вбачається, що предметом оскарження є дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григоренка Михайла Юрійовича щодо визначення вартості майна боржника ОСОБА_2 , а саме: житлового будинку, житловою площею 46,5 кв.м., загальною площею 82,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 487 кв.м. у виконавчому провадженні № 51720411, а також рішення про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №51720411.

Заявник посилається у скарзі на те, що ОСОБА_2 разом із дітьми зареєстрована та проживає у спірному житловому будинку АДРЕСА_2 , іншого нерухомого майна вона немає. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Рішення державного виконавця щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна є однією із стадій звернення стягнення на майно, що передує його примусовій реалізації.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено наступне.

1. Визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

2. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

3. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

4. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

5. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

6. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Зупинення передачі майна на реалізацію судом та зупинення реалізації арештованого майна у даному випадку, по суті, є заходом забезпечення прав учасника виконавчого провадження у разі оскарження ним результатів оцінки майна.

Однак, предметом скарги є оскарження дій головного державного виконавця та постанови щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності, оскільки заявником не доведено співмірність заходів забезпечення скарги із заявленими у скарзі вимогами, тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд зазначає, що вжиття заходів щодо зупинення виконавчих дій відноситься до виключних повноважень державного виконавця, а тому заявник не позбавлений права на звернення до державного виконавця із відповідною заявою.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 , подану від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на дії та рішення державного виконавця, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в частині забезпечення скарги шляхом зупинення передачі на реалізацію арештованого майна боржника ОСОБА_2 , а саме: житлового будинку, житловою площею 46,5 кв.м., загальною площею 82,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 487 кв.м. у виконавчому провадженні № 51720411 до Системи електронних торгів арештованого майна (СЕТАМ) до прийняття рішення за розглядом цієї скарги та набрання законної сили рішення; зупинення реалізації арештованого майна боржника ОСОБА_2 , а саме: житлового будинку, житловою площею 46,5 кв.м., загальною площею 82,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 487 кв.м. у виконавчому провадженні № 51720411 на Системі електронних торгів арештованого майна (СЕТАМ) до прийняття рішення за розглядом цієї скарги та набрання законної сили рішення залишити без задоволення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття нової ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: С.І.Майдан