Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-907/11

Номер провадження: 6/511/77/20

30 вересня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

за участю секретаря - Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області подання державного виконавця Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Устич О.О. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Устич О.О. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання ним зобов`язань, покладених на нього рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.10.2011 року щодо сплати боргу на користь ОСОБА_2 в сумі 159586,21 грн на підставі виконавчого листа №2-907/2011.

В поданні зазначено, що на виконанні Роздільнянського МВД ВС знаходиться виконавче провадження №61172267 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, боржником по якому є ОСОБА_1 .

Свої зобов`язання щодо погашення боргу перед ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не виконує, а тому ухиляється від виконання судового рішення. Вжитими заходами виконати рішення суду не вдалось.

Учасники відповідно до приписів ч.4 ст.441 ЦПК України на розгляд справи не викликалися.

В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, розглянувши подання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення державного виконавця, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду даного питання, прийшов до висновку про відмову в задоволенні подання державного виконавця за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.10.20115 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на його користь борг в розмірі 159586,21 грн. Рішення ухвалено судом за участю відповідача ОСОБА_1 . Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

13.04.2014 року Роздільнянським районним судом Одеської області було видано виконавчий лист .

Ухвалою суду від 23.07.2014 року було задоволено заяву ОСОБА_2 та поновлено йому строк для пред`явлення даного виконавчого листа до виконання.

Ухвалою суду від 08.05.2019 року задоволено заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та видано дублікат виконавчого листа №2-907/2011.

07.02.2020 року за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження №61172267, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Згідно запитів виконавця будь-яке нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб - автомобіль марки DAEWOO LANOS д/н НОМЕР_1 , однак виявити дане майно не вдалося, встановити місце роботи, будь які доходи, що отримує боржник ОСОБА_1 в ході виконання рішення суду не надалось можливим.

Тому державний виконавець просить обмежити боржника в праві виїзду за межі України з метою виконання судового рішення.

Так умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» з останніми змінами і доповненнями внесеними Законом N 2269-VIII від 18 січня 2018 року (надалі Закон).

Відповідно до п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, може звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.п.24-26 Правил оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 (у редакції постанови КМУ від 24.03.2004 року №380), передбачено, що якщо громадянин, який ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон, до виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Так судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 винесено рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.10.2011 року, яким підтверджено наявність боргу перед ОСОБА_2 . ОСОБА_1 особисто був присутній у судовому засіданні та обізнаний з рішенням суду.

Далі судом встановлено, що -7.02.2020 року відносно боржника ОСОБА_1 у Роздільнянському відділі ДВС відкрито виконавче провадження №61172267 на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 , в матеріалах виконавчого провадження наявні докази відправлення на адресу боржника 07.02.2020 року копії постанови про відкриття виконавчого провадження, однак належних доказів отримання боржником постанови виконавця та викликів до виконавчої служби суду не надано.

Таким чином доказів того, що боржник ОСОБА_1 знав про відкриття виконавчого провадження відносно нього, як боржника (рішення суду від 25.10.2011 року, постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.02.2020 року) і відтак, знаючи про це свідомо, злісно ухилявся від виконання обов`язку, покладеного на нього судовим рішенням, суду не надано.

Суд вважає, що лише факт наявності відкритого виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості не свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення, тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов`язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених в ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане, а тому за таких обставин відсутні підстави для задоволення подання державного виконавця щодо обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Грищенко О.І. про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя : Теренчук Ж. В