Справа № 638/2233/20
Провадження № 2-з/638/353/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про застосування зустрічного забезпечення, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , поданого адвокатом Бекузаровим Русланом Ельбрусовичем, до приватного виконавця ХМВО Близнюкова Юрія Володимировича, організатора електронних торгів ДП «СЕТАМ», ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кимлик Наталія Іванівна про визнання недійсним електронних торгів та скасування протоколу ДП «СЕТАМ», акту приватного виконавця про реалізацію майна боржника, свідоцтва про право власності від 27.02.2020 року, запису про державу реєстрацію права власності та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 , подану адвокатом Андрійко Оленою Володимирівною, до приватного виконавця ХМВО Близнюкова Юрія Володимировича, ДП «СЕТАМ», ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кимлик Наталія Іванівна про визнання недійсним електронних торгів та скасування протоколу ДП «СЕТАМ», акту приватного виконавця про реалізацію майна боржника, рішення державного реєстратора, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 04.09.2020 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 до набрання рішення у справі законної сили шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо відчуження зазначеного нерухомого майна.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зустрічне забезпечення позову, в якій просить зобов`язати ОСОБА_4 в 7-денний термін внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі 685 440,00 грн. Дану заяву відповідач мотивує тим, що ОСОБА_4 не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Розглянувши заяву про зустрічне забезпечення та долучені документи, суд приходить до висновку, що у його задоволенні слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.6 ст.154 ЦПК України, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Так, відповідно до ст.154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків

Відомостей про обставини, які слугують обов`язковою підставою для застосування зустрічного забезпечення матеріали справи не містять.

Крім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №225815836 від 28.09.2020 року ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 2-х кімнатна комунальна квартира за адресою: АДРЕСА_2

Також, частиною 5 ст.154 ЦПК України визначено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст.2, 18, 154 ЦПК України, поширюється також на ухвалу суду про зустрічне забезпечення. При цьому відповідно до ст.154 ЦПК України зустрічне забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, тільки у випадку забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричиненні забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При розгляді заяви про зустрічне забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів як забезпечення позову так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує, що зустрічне забезпечення можливе лише при підтвердженні наявності та/або очевидної можливості спричинення збитків.

Як вбачається з заяви, сума можливих збитків не недоведена та ґрунтується на припущеннях відповідача. Також, відповідачем не доведено, що заходи зустрічного забезпечення позову є співмірними із розміром збитків, яких він може зазнати у зв`язку із забезпеченням позову.

Таким чином, враховуючи предмет та підстави позову, з огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача, як власника майна, та не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування, враховуючи відсутність доказів завдання відповідачу збитків внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, а також те, що ОСОБА_4 має на території України нерухоме майно, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про застосування заходів зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.81, 154, 247 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування зустрічного забезпечення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Д.В.Цвірюк