Провадження № 2/161/2725/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 вересня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань - Жаловаги І.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов мотивує тим, що він є власником будинку АДРЕСА_1 . Житловий будинок позивач придбав у ОСОБА_3 , якій дозволив і надалі там проживати разом із сином ОСОБА_2 , на праві найму. ОСОБА_3 в січні 2020 року померла та була знята з реєстрації. Відповідач зареєстрований у вказаному житлі, однак протягом останніх 4 років там не проживає. Інтересу до житла відповідач не виявляє, витрат по його утриманню не несе, комунальні послуги не сплачує. В добровільному порядку зняти відповідача з реєстрації не має можливості. Відтак позивач вважає, що дана обставина не дозволяє йому розпоряджатися майном на власний розсуд, чим порушуються його права та інтереси, як власника житла.

А тому, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України, в тому числі, і шляхом опублікування судового оголошення. Заяви про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на пред'явлений позов відповідач не подавала.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.9) доводиться та обставина, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей наданих Торчинською селищною радою (а.с. 13), відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Факт реєстрації відповідача у належному позивачу будинку, крім того, підтверджується довдкою Торчинської селищної ради № 2078 від 25.08.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в житлі позивача, однак там фактично не проживає з 2018 року, що підтверджується довідкою Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 12.06.2020 (а.с.19).

З наданих позивачем актів перевірки паспортного режиму (а.с.16-18 ) вбачається, що під час виходу за адресою реєстрації, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 дійсно не проживає за адресою реєстрації.

Тобто, станом на день розгляду справи, підтверджується не проживання відповідача у будинку позивача понад чотири роки.

Відповідач договір про порядок користування житловим приміщенням з власником житлового будинку не укладав.

Відповідач, будучи зареєстрованим у будинку позивача по даний час, порушує його права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що слід визнати відповідача ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Задовольняючи позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, суд використовує права надані ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Позивачем надано докази про сплату судового збору в розмірі 840,80 коп., який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача в повному обсязі.

Що стосується стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу, то дана вимога підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордера від 17.09.2020 ОСОБА_1 оплатив послуги адвоката Пікуна Б.І. в розмірі 2 833 грн., на підставі калькуляції вартості послуг з надання правової допомоги та акту приймання-передачі виконаних робіт за договором про надання правової допомоги №11 від 28.05.2020.

Виходячи зі складності справи та виконаних адвокатом робіт, витраченого ним часу, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає необхідним зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню, до 1000 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 267, 280-282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 319, 405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору та 1000 (одну тисячу) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його вручення.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17.09.2019.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій