Справа № 635/3135/20
Провадження № 2/635/1953/2020
26 серпня 2020 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області в складі
головуючого судді Назаренко О.В.,
за участі секретаря Літінської Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
02 червня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов зазначений позов, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для витини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до повноліття дитини.
В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї та відповідача ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3 . 04 серпня 2015 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 , після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_5 . Позивач зазначає, що її спільний з ОСОБА_2 син проживає разом із нею. Вона самостійно, власними силами намагається матеріального забезпечити, доглядати та виховувати сина. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання сина, оскільки матеріально не допомагає, участі у його вихованні не приймає. У зв`язку з вищевикладеним позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 червня 2020 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України, згідно якої відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1790, ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_2 записані батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається із свідоцтва про шлюбу серія НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Харківського району Харківського області, актовий запис №05, 04 серпня 2015 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України.
За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або)натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Частинами 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріаль не становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч.1-3 ст. 183 СК України частка заробітку(доходу)матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку(доходу)матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Частиною першою ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, враховуючи надані позивачем докази, а також те що відповідачем в ході розгляду справи не надано суду відомостей щодо наявності на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні, заперечень щодо розміру аліментів відповідачем також не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі.
У зв`язку з наведеним суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дітей в межах позовних вимог стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до повноліття дитини.
Задовольняючи позов в повному обсязі на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 11-13, 76-81, 128, 131, 133, 141, ч.4 ст. 223, 263-265, 268, 273, 280-282, 430 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 191 СК України, суд, -
позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Cтягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області або до Харківського апеляційного суду.
На підставі ч. 4 ст. 268 ЦПК України повне рішення складено і підписано без його проголошення 26 серпня 2020 року.
Відомості, що не проголошуються:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою АДРЕСА_1 ;
відповідач- ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, останнє відоме місце проживання, зазначене у позові АДРЕСА_2 .
Головуючий суддя: Назаренко О.В.