Справа № 737/241/20
Проваждення № 2/737/160/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

24 вересня 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засіданняЮрченко М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу№ 737/241/20
за позовомАкціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк»
доОСОБА_1
про стягнення заборгованості по кредиту
учасники справи та представники:
представник позивачане з`явився
відповідачне з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 16005,73 грн. та судового збору в розмірі 2102 грн.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.09.2016 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10024/0298 філії - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», найменування якого змінено на Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено договір у вигляді заяви про приєднання №1049055/200916 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05.08.2015 №694 (з наступними змінами та доповненнями), а також Заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання.

07.10.2016 року відповідачу було надано кредит у сумі 1000 грн. шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії строком на 36 місяців. 26.07.2017 за заявою клієнта на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії розмір кредиту було збільшено та надано відповідачу кредит у сумі 12800 грн. строком на 36 місяців з можливістю продовження на той самий строк.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, на картковому рахунку відповідача відсутні належні до зарахування кошти, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Відповідно до розрахунку сума заборгованості за договором станом на 16.03.2020 становить 16005,73 грн., а саме: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 12012,96 грн.; проценти за користування кредитом - 3320,62 грн.; прострочені нараховані доходи (комісія) - 13,00 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 423,77 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 137,24 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 75,03 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 26,95 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку та стягнути понесені судові витрати.

Позовна заява надійшла до суду 26.03.2020. Ухвалою головуючого судді від 22 травня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, відзив на позовну заяву не подав. Протягом дії карантинних заходів суд відкладав розгляд справи, однак після 07.08.2020 відповідач також не з`явився до суду без поважних причин.

На підставі ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Судом встановлено, що 20.09.2016 ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання № 1049055/200916 року до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с. 21-23), а також дві заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 24.07.2017 та 07.10.2016 (а.с.11-17).

Згідно з п. 3.1. Заяви про приєднання - шляхом підписання Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет сторінці Банку www.oschadbank.ua та укладає з Банком договір складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, Кредитного договору.

Цей Договір, в тому числі Заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії та інші документи, які є їх невід`ємними частинами, є Кредитним договором укладеним між Банком та Клієнтом (пунк 1.2. розділу XXII Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (Загальні умови надання кредиту).

Відповідно до умов п. 3.1. заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредит) від 27.07.2017, підписанням цієї Заяви, ОСОБА_1 погодився на одержання та з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору та підтверджує укладення між ним та Банком Кредитного договору.

Згідно з пунктами 3,3,, 3,5, 3,6 заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредит) від 27.07.2017 ОСОБА_1 видано кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії у сумі 12800 гривень під 30% річних за користування кредитними коштами на його картковий рахунок на строк 36 місяців, з можливим продовженням на той же строк.

Таким чином, форма кредитного договору складається, із заяви позичальника про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку із використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, паспорту споживчого кредиту від 26.07.2017 (а.с.19-20), таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.18).

Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку.

Договір укладено у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами Банку та особисто відповідачем, зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обов`язковим для виконання.

На день укладання договору та подання заяви про отримання кредиту, відповідач погоджувався з усіма його умовами та вчиняв дії передбачені договором, що підтверджується не тільки його підписом на документах, але й отриманням платіжної картки, періодичною сплатою коштів в рахунок погашення кредиту.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що всі необхідні умови кредитного договору доведені банком до позичальника документами, які він підписав особисто, хоча Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містить особистого підпису відповідача.

Відповідач взяті на себе обов`язки за цим договором - забезпечення своєчасного погашення кредиту, сплату нарахованих відсотків та комісії порушив.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за Договором, заборгованість відповідача перед АТ «Ощадбанк» станом на 16.03.2020 року становить 16005,73 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 12012,96 грн.; проценти за користування кредитом - 3320,62 грн.; прострочені нараховані доходи (комісія) - 13 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 0,00 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 423,77 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 137,24 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 75,03 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 0,00 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 26,95 грн. (а.с.30-31).

Наданий позивачем розрахунок узгоджується з випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 (а.с. 32-39).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.

Зі змісту статей 1054, 1055 ЦК України вбачається, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування, передбачені ст. 625 ЦК України, в розумінні цивільного законодавства не є неустойкою, а входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання та виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами.

Таким чином, нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних передбачено нормами чинного законодавства та є способом майнового захисту його прав та інтересів.

На підставі наведеного, виходячи з фактичних обставин справи за діючого законодавства, яке регулює правовідносини, що склались між сторонами, задоволенню підлягають всі позовні вимоги банку, окрім стягнення комісії.

Так, згідно з правовою позицією ВСУ у справі № 6-1746цс16: Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Суди, дійшовши висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, не звернули уваги, що, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу.

Передбачене умовами кредитування нарахування комісії за касове обслуговування суперечить принципу розумності, справедливості та добросовісності, а тому вимоги банку в частині стягнення комісії є незаконними та не підлягають задоволенню.

Таким чином, загальна сума позову, підлягає зменшенню на суму заявленої до стягнення комісії та складатиме: 16005,73 грн . - 13, 00 грн. = 15992,73 грн.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 141, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280-289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () в особі філії - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» (, адреса: м. Чернігів, просп. Миру, 19, 14000 ) суму кредитної заборгованості в розмірі 15992, 73 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яності дві ) грн. 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () в особі філії - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» (, адреса: м. Чернігів, просп. Миру, 19, 14000 ) судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві ) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складений 29.09.2020.

Суддя А.С. Лібстер