ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

20 серпня 2020 року

м. Харків

справа № 636/2474/14-ц

провадження № 22-ц/818/1726/20

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Кругової С.С., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря судового засідання - Сидорчук М.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєв, Чугуївському та Печеніжському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної комплексної судово - психологічно - психіатричної токсикологічної, наркологічної експертизи у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 17 грудня 2019 року в складі судді Гуменного З.І.,

УСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, після остаточного уточнення якого ( т.4 а.с. 159 - 162) просив визнати недійсним шлюб, зареєстрований 21.08.2013 року між його сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та анулювати актовий запис про шлюб від 21.08.2013 року.

Позов мотивований тим, що 21 серпня 2013 року між його сином ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер під час термінової операції. Зазначив, що з 2012 року ОСОБА_4 був онкологічно хворим та проходив тривале лікування, яке йому допомагали оплачувати він та сестра покійного - ОСОБА_3 . Позивач вважає, що шлюб, укладений між його сином та ОСОБА_6 , є недійсним, оскільки намірів в його сина зареєструвати шлюб з ОСОБА_6 ніколи не було, вони підтримували «вільні відносини». Відповідач не працювала, про матеріальний стан родини не піклувалась, спільного господарства з його сином не вела, протягом всього часу хвороби не приймала участі в його лікуванні, ніяких матеріальних витрат у зв`язку із хворобою ОСОБА_4 не понесла. Відповідач достовірно знала, в якому стані перебуває ОСОБА_4 та скориставшись його безпомічним станом, зареєструвала з ним шлюб. Вважає, що під час укладення шлюбу його син не міг повністю розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент укладання шлюбу тому що знаходився у стані токсичного отруєння в результаті вживання лікарських засобів. Зазначене є підставою для визнання шлюбу недійсним.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 17 грудня 2019 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_6 , скориставшись станом здоров`я ОСОБА_7 , схилила його до укладення шлюбу з корисливих мотивів. Крім того, допитані у судовому засіданні свідки підтвердили, що ОСОБА_4 був спроможний керувати своїми діями та нести за них відповідальність, а також те, що подружжя разом прожили понад 12 років, вели спільне господарство і квартиру, в якій подружжя проживали на день смерті ОСОБА_4 купували разом. Посилання позивача на те, що ОСОБА_4 на момент укладання шлюбу не міг керувати своїми діями та розуміти їх наслідки, не є підставою для визнання шлюбу недійсним в розумінні ст. 41 СК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають встановленим судом обставинам у справі та вимогам закону. Укладений шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є недійсним, оскільки ОСОБА_4 не мав наміру створювати сім`ю з відповідачкою. Відповідач був тяжко хворим на онкологічне захворювання, у зв`язку з чим був фізично залежним від оточуючих, потребував стороннього догляду та вживав лікарські препарати, що мають значний токсикологічний вплив. Важкий стан ОСОБА_4 свідчить про відсутність його волевиявлення на укладення шлюбу та є підставою для визнання укладеного шлюбу недійсним відповідно до п.1 ст.40 СК України. ОСОБА_8 достовірно знала, в якому стані перебуває ОСОБА_4 та скориставшись його безпомічним станом, зареєструвала з ним шлюб. Допитані свідки як зі сторони позивача так і відповідача зазначили, що сімейного життя вони не мали, оскільки вони зловживали спиртними напоями, що приводило навіть до виклику поліції. Те що молодята фактично ( після укладення шлюбу) не вступили між собою у відношення, що є характерними для подружжя ( чоловік помер через півтора дня) укладений шлюб є фіктивним. Відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження законності шлюбу або факту проживання однією сім`єю. Таким чином в суді було доведено, що відповідачка спільного господарства з ОСОБА_4 не вела, протягом всього часу хвороби не приймала участі в його лікуванні, ніяких матеріальних витрат у зв`язку із хворобою не понесла. Надані суду медичні документи достовірно підтверджують, що ОСОБА_4 був онкологічно хворим, проходив лікування та на момент укладання шлюбу знаходився у тяжкому стані, а отже не міг повністю розуміти значення своїх дій та керувати ними у зв`язку токсичним отруєнням.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін. Посилається на законність та обґрунтованість рішення суду тому що воно ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_4 не мав наміру укладати з нею шлюб та під час укладення шлюбу знаходився у тяжкому стані, не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Доводи позивача були спростовані показами свідків та висновками експертизи.

Під час судового розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 заявлено клопотання про призначення повторної посмертної комплексної судово - психологічно - психіатричної, токсикологічної, наркологічної експертизи, проведення якої просила доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи або експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України.

В обґрунтування доводів клопотання зазначає, що висновок судово - психіатричної експертиз № 10 від 01.02.2019 суперечить показам свідків та іншим медичним документам у справі, у зв`язку з чим викликає сумнів в його правильності. Вважає, що висновки експертизи є сфальсифікованими.

Дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, доводи клопотання про призначення повторної експертизи, пояснення з`явившихся учасників процесу, вважає, що підстави для призначення повторної експертизи відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 19 січня 2018 року клопотання представника позивача ОСОБА_3 про призначення посмертної повної комплексної судової психіатричної, токсикологічної та наркологічної експертизи задоволено частково.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 520 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3 «Відділення судово-психіатричної експертизи № 18» від 02.07.2018, ОСОБА_4 під час укладання шлюбу 21.08.2013 хронічного, стійкого розладу не виявляв, відповідно до свого психічного стану був здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 166-169 т. 4).

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 06 грудня 2018 року задоволено частково клопотання представника позивача ОСОБА_3 про призначення повторної посмертної повної комплексної судової психологічно-психіатричної, токсикологічної та наркологічної експертизи. Проведенні експертизи доручено експертам Дніпропетровського міжобласного центру проведення судово-психіатричних експертиз, тобто експертній установі проведення експертизи у якій просив представник позивача.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 10 КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня», встановлено, що ОСОБА_4 на момент укладання шлюбу 21.08.2013 на будь-який психічний розлад не страждав, за своїм психічним станом у той період часу він міг розуміти значення своїх дій і керувати ними. ОСОБА_4 були властиві такі індивідуально-психологічні особливості, як нормальний рівень розвитку пізнавальних процесів, активність, товариськість, індивідуалістичність, лабільність настрою і самооцінки, конфліктність, збудливість зі схильністю до запальних і дратівливих реакцій у поєднанні зі зниженим настроєм, підвищеною тривожністю, утомлюваністю, що значною мірою пов`язані з переживанням з приводу хвороби. Індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_4 не порушували його здатність розуміти значення своїх дій і керувати ними в досліджуваній частині (а.с. 218-223 т. 4).

Предметом висновку експерта було дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженніорганів досудового розслідування чи суду.

Порядок проведення судово-психіатричної експертизи затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я від 08 травня 2018 року № 865.

У пункті 21 висновку експертизи зазначені відомості, що були отримані при дослідженні поданих на експертизу об`єктів, що стосуються психічного стану особи, стосовно якої проводиться експертиза, а саме: анамнез життя, анамнез хвороби. Під час проведення експертизи експертами досліджувались відомості зазначені в характеристиках батьком та сестрою ОСОБА_4 щодо стану здоров`я покійного, його самопочуття.

Експертиза здійснена, з урахуванням специфіки предмета дослідження та необхідності при його вирішенні наявності спеціальних знань, проводилось на підставі документів (доказів), зібраних і досліджених в судових засіданнях.

Частиною 2 статті 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року №8 повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на відсутність волевиявлення ОСОБА_4 на укладання шлюбу, оскільки внаслідок його стану здоров`я останній не міг усвідомлювати значення своїх дій.

Як на одну з підстав для призначення повторної експертизи, позивач посилається, що висновки експертизи протирічать показам свідків.

Разом з тим, висновок про нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними здійснюється, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент укладання шлюбу. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи могла в конкретний момент особа розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Посилання в клопотанні на суперечливі дані висновку з іншими матеріалами справи належним чином не мотивовані, а саме не зазначено які конкретно дані висновку експерта суперечать конкретному доказу у справі і як це вплинуло на результат проведеної експертизи.

Несприятливий висновок експертизи для позивача, на що посилається ОСОБА_3 в доповненні до клопотання про призначення експертизи, не є підставою для призначення експертизи відповідно до вимог ст. 113 ЦПК України.

Доказів того, що висновок експертизи є недостатньо обґрунтованим, що він суперечить іншим матеріалам справи, викликає сумніви в його правильності, суду не надано.

За таких обставин, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.103, 104, 113, 260, 261 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної комплексної судово - психологічно - психіатричної токсикологічної, наркологічної експертизи залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню у касаціному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук