Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1388/20 Головуючий у 1-й інст. Адамович О. Й.
Категорія 70 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 09 червня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Адамовича О.Й. у м.Житомирі

у цивільній справі №296/1388/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

встановив:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом. Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття, допустивши рішення суду негайному виконанню.

В обгрунтування заявлених вимог зазначала, що з 07.11.2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від якого вони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира 10.11.2017 року шлюб між сторонами розірвано, доньку залишено проживати з позивачем ОСОБА_1 . Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29.11.2017 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 26.10.2017 року і до повноліття дитини. Проте, її доходів та додатково 1500 грн. стягнутих з відповідача аліментів недостатньо для належного матеріального забезпечення доньки. Крім того зазначила, що вона вимушена винаймати житло, оскільки відповідач створив їй та доньці перешкоди для проживання у квартирі АДРЕСА_1 , вселивши в це помешкання своїх бабусю і дідуся. Донька часто хворіє і потребує постійного лікування та санаторно-курортного оздоровлення. А відповідач, починаючи з 2017 року повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, життям доньки не цікавиться, участі у її вихованні не бере, не відвідує доньку та не спілкується з нею, не цікавиться здоров`ям дитини, її фізичним та моральним розвитком, не приймає участі у лікуванні та не надає коштів на оздоровлення дитини. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів у неї змінився сімейний та матеріальний стан. Вона народила дитину, у зв`язку із чим перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та позбавлена можливості забезпечувати старшу доньку.

Водночас, відповідач є здоровою та працездатною особою, отримує значний дохід, як власник станції техобслуговування автомобілів, а тому має змогу платити аліменти в істотно більшому розмірі ніж 1500 грн. Крім того зазначила, що відповідач побудував і відкрив в 2019 році ще одну станцію техобслуговування автомобілів, а влітку 2019 року придбав мотоцикл «Хонда», вартістю п`ять тисяч доларів США, що підтверджує його матеріальну забезпеченість та покращення матеріального стану. Також з часу ухвалення в 2017 році рішення про стягнення аліментів збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, істотно підвищились ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки, продовольчі товари, а також значно зросли ціни на оренду житла і на комунальні послуги, що в свою чергу є підставою для висновку про необхідність збільшення витрат на утримання доньки, а відтак існують передбачені законом підстави для збільшення розміру аліментів з огляду на погіршення матеріального стану дитини. Тому аліменти у розмірі 5000 грн. будуть достатніми для забезпечення на цей час нагальних потреб доньки ОСОБА_3 . Будь-яких перешкод відповідачу у виконанні ним належним чином покладених на нього законом обов`язків по утриманню і вихованню дитини не чинила. Відповідач сам свідомо нехтує своїм зобов`язанням та самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно доньки, матеріально дитину не забезпечує, її вихованням та здоров`ям не цікавиться, батьківської любові та турботи до неї не виявляє.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 09 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки поданим доказам та тому факту, що з часу ухвалення рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 29.11.2017 року змінилася економічна ситуація в країні та відбулося значне здорожчання продуктів харчування. Окрім того вказує, що збільшився прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Також посилалася на зміну її сімейного стану та покращення матеріального забезпечення відповідача.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. ст. 367 ЦПК України, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.11.2004 року, від якого мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира 10.11.2017 року шлюб між сторонами розірвано, доньку залишено проживати з позивачем ОСОБА_1 (а.с.7).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29.11.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот гривень) 00 коп., щомісячно, починаючи з 26.10.2017 року і до повноліття дитини (а.с. 6).

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_4 зазначала, що з часу ухвалення рішення Корольовським районним судом м.Житомира від 29.11.2017 року її сімейний стан та матеріальний стан відповідача змінилися, що свідчить про наявність підстав для зміни розміру аліментів, стягнутих судом на утримання неповнолітньої дитини.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено, що від дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, змінились сімейне становище та матеріальний стан платника або одержувача аліментів, виникли інші обставини, що відіграють суттєву роль в житті позивача, відповідача чи їх неповнолітньої дитини, що може бути підставою для збільшення розміру аліментів.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з`ясування всіх обставин справи.

Так, згідно зі ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до п. 4 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що положення ст.192 СК України не містять вичерпного переліку обставин, що можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, оскільки зміст ч.1 вказаної норми передбачає можливість існування інших обставин, що можуть слугувати підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що з часу ухвалення рішення матеріальний та сімейний стан позивачки погіршився.

Так, у позивачки народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку із чим остання не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує соціальну допомогу при народженні дитини, а отже та не має можливості належним чином утримувати старшу доньку (а.с. 56, 51, 50).

Крім того, змінилася економічна ситуація в країні, значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки, житлово-комунальні послуги. Разом із тим потреби дитини із віком змінилися та збільшилися в силу їх росту та розвитку, змінився прожитковий мінімум для дітей. Ці обставини є загальновідомими.

Крім того, обов`язок по утриманню дитини не може бути покладений виключно на матір.

Наведене свідчить про існування об`єктивних підстав для зміни розміру аліментів в розумінні положень ст.192 СК України.

Проте, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув та не врахував, що відповідач є працездатною особою, не подав доказів про погіршення його майнового стану або існування інших утриманців.

А тому розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання дитини у сумі 1500 грн. щомісячно є недостатнім для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини та підлягає збільшенню.

Аналізуючи доводи позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з 08.07.2017 року збільшився мінімальний розмір аліментів та зникло обмеження, за яким мінімальний розмір аліментів не розповсюджувався на аліменти, які стягувались у твердій грошовій сумі. Із вказаної дати мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від того як стягуються аліменти: в частці від заробітку чи у твердій грошовій сумі.

Зазначений висновок суду грунтується на положеннях ч.2 ст. 182, ч.3 ст.184 СК України.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання неповнолітньої дочки сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колегія суддів з урахуванням того, що на утриманні позивачки перебуває ще одна малолітня дитина, вона не працює, а також загальновідомі обставини про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для забезпечення належного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців, а також відсутність істотних обставин, які могли б впливати на фінансову неспроможність відповідача надавати допомогу дитині до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне збільшити аліменти на утримання дитини до 2500 грн. щомісяця. Аліменти підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини на даний час є необхідним та буде достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що існують підстави для застосування положень ст.192 СК України, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до п.п.1,3 ч.1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК на відповідача слід покласти обов`язок сплатити судовий збір за подання позову та апеляційної скарги.

Керуючись ст. 268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 09 червня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 листопада 2017 року на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1500 гривень до 2500 грн. щомісяця, починаючи із дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 2102 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 01.10.2020 року.