Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/4051/19
Провадження № 2/191/1068/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03.02.2020
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Бондаренко Г.В.,
за участю секретаря Лободи Т.О.,
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -
Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 24.06.2000 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №2. 27.07.2004 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 . Від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ ІV рівня акредитації на першому курсі денного відділення (наказ про зарахування від 02.08.2019 року №164о/с), термін закінчення навчання липень 2023 року. Вищий навчальний заклад забезпечує курсантів лише формою, всі інші витрати, такі як ліки, їжа, повсякденний одяг несе вона самостійно. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те що згідно законодавства зобов`язаний це робити. Вона не в змозі самостійно утримувати їхню дитину, у зв`язку з тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило її звернутися до суду. Відповідач працює, отримує дохід, частину з якого неофіційно, може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить.
У зв`язку з зазначеним просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот ) гривень и до досягнення ним 23 років.
До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, встановив наступне.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що сторони з 24.06.2000 року по 27.07.2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі.
Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області 27.11.2001 року, актовий запис №13, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі «батько» зазначено ОСОБА_2 , « мати» - ОСОБА_1 .
Згідно довідки №1561 від 12.08.2019 року виданої заступником начальника відділу кадрового забезпечення Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ МВС України, ОСОБА_3 , 2001 року народження, в 2019 році вступив до Дніпровського державного університету внутрішніх справ ІV рівня акредитації і в теперішній час навчається на 1-му курсі денного відділення (наказ про зарахування від 02.08.2019 року №164о/с). Курсанти ДДУВС навчаються за державним замовленням та перебувають на утриманні у ВНЗ, що включає в себе забезпечення курсантів відповідно до затверджених норм: 1) грошовим, продовольчим, речовим та медичним забезпеченням; 2) комунальними послугами. Термін закінчення навчання: липень 2023 року.
Відповідно до частин першої та третьої статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Такий же висновок застосування норм права викладено в постанові Верховного суду України від 24 грудня 2014 року в справі № 6-186цс14.
Відповідно, аліментне зобов`язання по утримання повнолітнього сина, доньки представляє собою одностороннє зобов`язання матері та батька перед повнолітнім сином, повнолітньою донькою по їх утриманню, яке повинно виконуватись належним чином та виключно на користь повнолітнього сина, доньки, а у разі примусового виконання даного аліментного зобов`язання, аліменти підлягають стягненню також, виключно на користь повнолітнього сина або доньки, які в силу свого правового статусу - повноліття та ч. 1 ст. 527 ЦК України, зобов`язанні особисто прийняти виконання даного аліментного зобов`язання на свою користь. Таким чином, аліменти на утримання повнолітнього сина, повнолітньої доньки в силу діючого законодавства України не можуть бути стягнуті на користь осіб, які не мають правового статусу кредитора в аліментному зобов`язанні по утриманню повнолітнього сина, доньки.
Отже судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг повноліття, проте його вік є меншим ніж 23 роки, продовжує навчання, термін навчання до липня 2023 року, має потребу в матеріальній допомозі, яку відповідач ОСОБА_2 має змогу надавати.
Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та стягує з відповідача аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно, на утримання сина на час навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. У разі припинення навчання право на утримання повнолітньої дитини припиняється.
Згідно з ч. 1 ст. 191, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі викладеного, ст.ст. 6, 199, 200, 201 СК України , керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 76-81, 95, 128, 141, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Михайлівка Синельниківського райноу Дніпропетровської області, РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Веймар, НДР, РНОКПП: НОМЕР_4 , на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму (у зв`язку із досягнення дитиною повноліття застосовується загальний показник), які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років, тобто до 12.10.2022 року.
Стягнення провадити з 28 жовтня 2019 року.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію рішення після набрання ним законної сили направити до Державного органу реєстрації актів цивільного стану.
Суддя: Г. В. Бондаренко