КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/8807/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Соколової В.В., Шкоріної О.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року, постановленої під головуванням судді Марфіної Н.В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист авторських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року позовна заява, яка надійшла до суду в електронному вигляді, повернута позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України, оскільки не містить підпису позивача, а також з огляду на те, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не почала функціонувати.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі посилається на те, що перед прийняттям рішення про повернення позовної заяви суд мав залишити її без руху, вказавши на недоліки позовної заяви.

Також зазначає, що суд не встановив обставин направлення позовної заяви через особистий кабінет у системі Електронний суд, користування яким здійснюється з використанням особистого електронного цифрового підпису.

Вказує, що місцеві суди включені у перелік пілотних судів, які тестують можливість використання системи Електронний суд, що дозволяє звернення до суду в електронній формі, а суди зобов`язані приймати до розгляду такі документи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 174 ЦПК України:

1. При розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

2. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Вимоги до позовної заяви визначені у статті 175 ЦПК України, згідно із частиною 2 якої обов`язковим реквізитом є підпис позивача, його представника чи іншої особи, уповноваженої законом представляти інтереси позивача.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд має установити, чи відповідає позовна заява встановленим вимогам і правилам.

Позовна заява, як форма звернення до суду, повинна відповідати встановленим законом вимогам. Дотримання вимог до її форми повинно забезпечувати повне ознайомлення із її змістом, переліком учасників справи, установлення питань, які потребуватимуть вирішення в ході розгляду справи та ухвалення судового рішення у справі. Копії позовної заяви та додані до неї матеріали надсилаються особам, які беруть участь у справі.

Встановивши, що позовна заява не відповідає встановленим вимогам, суд має керуватися статтею 185 ЦПК України, якою визначено наступне:

1. Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку господарського чи адміністративного судочинства, суд перевіряє наявність підстав для залишення позовної заяви без руху відповідно до вимог цивільного процесуального закону, чинного на дату подання позовної заяви.

2. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

3. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

4. Крім цього, заява повертається у випадках, коли:

1) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

2) порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу);

3) до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви;

4) відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи;

5) подана заява про розірвання шлюбу під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених Сімейним кодексом України;

6) позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;

7) до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

З позовної заяви убачається, що вона не містить підпису позивача, при цьому на кожному аркуші містить друкований напис "Документ сформовано в системі "Електронний суд" 23.06.2020".

Згідно із частиною 4 статті 185 ЦПК України суд наділений правом постановити ухвалу про повернення позовної заяви, якщо така не підписана позивачем чи іншою уповноваженою особою. Прийняття такого рішення допускається як наступна дія після отримання матеріалів позовної заяви та їх перевірки на предмет дотримання вимог статей 175 та 177 ЦПК України і не вимагає залишення позовної заяви без руху. На зазначене в цілому вказує зміст цієї частини статті із відповідним переліком правил для суду, як він має діяти у разі виявлення, що позовна заява не підписана.

Зазначене відповідає загальному принципу набуття документами юридичної сили, автор яких таким чином засвідчує здійснення свого волевиявлення, прийняття рішення тощо. Окрім того, наявність підпису дає можливість ідентифікувати особу, тобто чи є зазначений автор документа його підписантом.

Відтак доводи апеляційної скарги, що перед тим як прийняти рішення про повернення позовної заяви суд мав залишити її без руху, суд апеляційної інстанції відхиляє.

Щодо доводів в частині, яка стосується подачі позовної заяви через систему "Електронний суд", суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Наказ Державної судової адміністрації України від 22 грудня 2018 року №628 "Про проведення тестування підсистеми "Електронний суд" у місцевих та апеляційних судах", на який в доводах апеляційної скарги посилається скаржник, втратив чинність з 01 червня 2020 року на підставі наказу ДСА України від 01 червня 2020 року №247.

Посилання суду першої інстанції на те, що оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не почала функціонувати, позовна заява не може бути прийнята помилкові, помилкові з огляду на наступне.

Згідно із окремими положеннями статті 14 ЦПК України:

1. У судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

4. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

8. Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

13. Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України та після консультацій з Радою суддів України.

Право на подачу документів в електронній формі із використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначено у статті 43 ЦПК України.

Станом на дату подання позовної заяви Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не почала функціонувати.

Згідно із підпунктом 15 розділом ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України:

15) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи:

15.1) подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі;

15.2) позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду в день надходження документів;

15.3) розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі;

Поряд з цим, згідно із окремими положеннями розділу ІХ "Підсистема електронного суду" Положення про автоматизовану систему документообігу суду (у редакції на дату подання позову), затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30, передбачено наступне:

1. Обмін електронними документами між судом, ОСП, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми електронного суду.

2. Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

6. Документи подаються за допомогою електронного кабінету в форматі ЕД та ЕКПД. Суди та ОСП приймають подані ЕД як оригінали документів, а ЕКПД, як завірені копії оригіналів документів та можуть вимагати надання їх оригіналів для перевірки.

14. Всі електронні документи, що надходять до суду та ОСП автоматично розміщуються у відповідному реєстрі електронної кореспонденції АСДС. Їхня реєстрація здійснюється за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції, визначеними відповідними інструкціями з діловодства

15. Відповідальний працівник суду або ОСП перед реєстрацією документів, що надійшли в електронній формі, повинен переконатися в тому, що електронний документ доступний для перегляду, адресований органу та оформлений відповідно до вимог законодавства. У разі реєстрації отриманого документу його авторові автоматично надсилається відповідне повідомлення. В іншому випадку авторові надсилається повідомлення із зазначенням причини відмови в реєстрації документа.

Згідно із окремими положеннями розділу ХХ "Прикінцеві положення" Положення про автоматизовану систему документообігу суду (у редакції на дату подання позову), затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30, передбачено наступне:

1. Це Положення набирає чинності з 15 березня 2018 року для органів системи правосуддя у наступному порядку:

1.2. Норми цього Положення щодо використання інших передбачених цим Положенням підсистем, використання яких не є обов`язковим для роботи модулю автоматизованого розподілу, набирають чинності для відповідних судів з наступного дня після дати запровадження підсистем у такому суді згідно з Графіком запровадження підсистем автоматизованої системи документообігу суду в тестову (пілотну) експлуатацію, затвердженого ДСА України.

1.3. Норми цього Положення щодо використання інших передбачених цим Положенням підсистем, використання яких не є обов`язковим для роботи модулю автоматизованого розподілу, набирають чинності для інших судів у разі неприйняття Вищою Радою правосуддя Положення про Єдину інформаційно-телекомунікаційну систему у встановлений законом строк з наступного дня після відповідної календарної дати. Всі підсистеми та модулі, зазначені в цьому Положенні, з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи можуть перейти до її складу.

1.4. Підключення судів загальної юрисдикції до модулю автоматизованого розподілу та інших підсистем, передбачених цим Положенням проводиться адміністратором поступово з 15 березня до 1 грудня 2018 року згідно затвердженого ДСА України Графіка запровадження підсистем автоматизованої системи документообігу суду в пілотну (тестову) експлуатацію.

1.5. Для судів загальної юрисдикції, до їх підключення до модуля автоматизованого розподілу та інших підсистем, є чинними норми цього Положення в редакції від 15.09.2016 року.

Згідно графіку (Додаток 1 до наказу ДСА України від 02 липня 2018 року №339) місцеві загальні суди міста Києва підключенні до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем автоматизованої системи документообігу суду 10 липня/серпня 2018 року.

З зазначеного слідує, що подання документів, зокрема позовних заяв, в електронній формі передбачено чинним розділом "Підсистема електронного суду" Положення про автоматизовану систему документообігу суду, а відтак у разі дотримання особою необхідних умов такі звернення є оригіналами і підлягають розгляду.

Наказом ДСА України від 01 червня 2020 року №247, з урахуванням змін згідно із наказом від 17 червня 2020 року, визначено, зокрема, наступне:

1. Запровадити з 1 червня 2020 року в дослідну експлуатацію підсистеми "Електронний суд" та "Електронний кабінет" (далі - Підсистеми) у всіх місцевих, апеляційних судах України (крім Київського апеляційного суду) та Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, та з 01 липня 2020 року - в Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду (далі - пілотні суди).

2. Пілотним судам у ході проведення дослідної експлуатації Підсистем керуватися вимогами, визначеними в Положенні про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженому рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 (із змінами), у частині функціонування Підсистем.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, вирішуючи питання про те чи підписана позовна заява і чи підлягає вона прийняттю до розгляду як оригінал, мав перевірити спосіб її подання, а саме: через систему "Електронний суд", доступ до якої можливий з використанням особистого ключа (електронного підпису), що ідентифікує особу на етапі реєстрації в системі, чи іншим чином, який не може бути визнаний допустимим способом звернення до суду.

Аналогічні висновки містяться в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 06 серпня 2020 року у справі №160/1841/19.

Посилання суду першої інстанції на рішення Верховного Суду від 30 серпня 2018 року у справі №405/8608/13-ц, 10 травня 2019 року у справі №522/1959/17, 29 квітня 2020 року у справі №712/281/20 є неприйнятними з огляду наступне.

У справі №405/8608/13-ц питання стосувалося подачі без застосування електронного цифрового підпису 17 серпня 2018 року на електронну адресу Верховного Суду касаційної скарги на судові рішення.

У справі №522/1959/17 питання стосувалося подачі 06 травня 2019 року засобами електронного зв`язку до суду касаційної інстанції заяви про усунення недоліків касаційної скарги.

У справі №712/281/20 питання стосувалося подачі 22 квітня 2020 року до Верховного Суду засобами електронного поштового зв`язку заяви про повернення судового збору сплаченого за подання касаційної скарги.

Поряд з цим, подання документу на електронну адресу суду та подання документу через Підсистему електронного суду є різними способами подання. Подання документу через Підсистему електронного суду забезпечує ідентифікацію особи та така можливість регулюється Положенням про автоматизовану систему документообігу суду і визнається як належний спосіб звернення до суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції не ґрунтується на положеннях процесуального закону, а відтак підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2020 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді В.В. Соколова

О.І. Шкоріна