КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Козлова Р.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.
У Х В А Л А

28 серпня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Семенюк Т.А., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів за минулий час,-

В С ТА Н О В И В :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів за минулий час задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень щомісячно з подальшою індексацією до повноліття дітей, починаючи з 3 вересня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 768, 40 грн.

Допущене негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2020 року без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду, 31 липня 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1159 грн., на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей, починаючи з 3 вересня 2018 року, вважає, що рішення суду від 15 серпня 2019 року порушує законні права та інтереси її малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Відповідно до статті 3ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до положень частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, правом на апеляційне оскарження рішення суду наділена лише особа, яка брала участь у справі, або яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи визначено ст. 370 ЦПК України.

Аналіз зазначених норм встановлює порядок апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи,інтересита(або)обовязки осіб, які не брали участі у справі.

Поряд з цим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо, апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та обовязки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що розглядаючи справу суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обовязки, суд апеляційної інстанції встановлює, чи дійсно дані обставини мають місце у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від встановленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Тобто ключовим є те, що особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права та обов`язки цих осіб.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не є стороною у даній справі, позовні вимоги до неї не пред'являлись.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник вважає, що рішення суду від 15 серпня 2019 року порушує законні права та інтереси її малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки після набрання законної сили оскаржуваного рішення, відповідач перестав сплачувати будь-які кошти на утримання його з скаржником дітей, згідно укладеного договору про сплату аліментів на дитину від 5 червня 2012 року, що є порушенням ст. 180 СК України.

Разом з цим, з оскаржуваного рішення вбачається, що питання про права та обов`язки ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у даній справі не вирішувалось, оскільки питання стягнення аліментів її користь на утримання неповнолітніх дітей не було предметом спірних правовідносин, а також оскаржуваним рішенням не вирішувалося питання про стягнення аліментів з неї, при цьому спір стосується обов`язку відповідача ОСОБА_3 , як батька, утримувати неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що визначено ст.180 СК України.

Посилання скаржника на те, що оскаржуване рішення порушує її права в частині отримання аліментів, не свідчать про порушення її прав цим рішенням, оскільки вирішено питання про зобов`язання виключно відповідача.

За таких обставин підстави вважати, що суд першої інстанції ухвалив рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 відсутні та враховуючи вищевикладене слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.

У справі «Мушта проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Враховуючи наведене приходжу висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 352, 358, 370 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів за минулий час.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Т.А. Семенюк