Провадження № 2/127/2301/20
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 серпня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

вимоги позивача: визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування належним позивачу ОСОБА_1 будинковолодінням (житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами) за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов мотивовано тим, що позивач є одноосібним власником будинковолодіння розміщеного на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

06 грудня 1994 року син позивача - ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_2 .

На прохання сина позивач ОСОБА_1 дозволила відповідачу по справі ОСОБА_2 зареєструватись та проживати у будинковолодінні за вищевказаною адресою.

З метою покращення житлово-побутових умов сім`ї, позивач ОСОБА_1 на своїй земельній ділянці за вищевказаною адресою розпочала будівництво нового житлового будинку. Після фактичного завершення нового будинку в 1998 році, з дозволу ОСОБА_1 сім`я її сина ОСОБА_3 стала проживати окремо від ОСОБА_1 в новозбудованому будинку, де вони мешкають і зараз за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, з реєстрації місця проживання в будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 не знялась, хоча будинком ОСОБА_1 відповідач тривалий час не користується (не проживає) і належних їй особистих речей у спірному будинку немає.

Шлюб між сином позивача та відповідачем по справі було розірвано, однак, після розірвання шлюбу відповідач залишилась надалі проживати у вищезазначеному новозбудованому будинку.

Внаслідок здійснення позивачем ОСОБА_1 подальшого розподілу її земельної ділянки на 2 окремих та введення в експлуатацію новозбудованого будинку згідно вимог законодавства, вказаний будинок 1998 року побудови, де фактично зараз проживає без реєстрації відповідач ОСОБА_2 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , одноосібним власником якого є син позивача та колишній чоловік відповідача ОСОБА_3 .

Отже, відповідач ОСОБА_2 з 1998 року по теперішній час фактично проживає без реєстрації в будинку під АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 , але залишається зареєстрованою в належному на праві особистої приватної власності позивачу ОСОБА_1 будинку під АДРЕСА_1 , хоча з моменту офіційного розірвання шлюбу з ОСОБА_3 у грудні 2008 року відповідач перестала належати до членів сім`ї ОСОБА_1

ОСОБА_2 не приймає жодної участі в необхідних витратах ОСОБА_1 з утримання її будинку (проведенні ремонтів, сплаті комунальних платежів), але добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає.

За цих обставин у позивача існують перешкоди в реалізації прав власника щодо можливості безперешкодного володіння, користування та розпорядження своїм особистим майном, а саме: труднощі в оформленні субсидії на житлово-комунальні послуги, відчуження та/або надання в користування (оренду) свого будинковолодіння третім особам.

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до ОСОБА_2 із проханням добровільно виписатися з її будинку, в якому остання фактично не проживає впродовж майже 22-х років. Однак, вказані прохання відповідачем були проігноровані.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2020 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення та пояснення щодо позову або відзиву.

Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі.

31 липня 2020 року на адресу суду від представника Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради Олексюк Т. надійшли пояснення щодо позову, зі змісту яких вбачається, що Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради при вирішенні даної цивільної справи по суті покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що 100 % домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на будівлю № НОМЕР_1 від 03 березня 2000 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 176915078 від 09 серпня 2019 року (а.с. 13, 15).

Рішенням Ленінського районного суду від 17 грудня 2008 року, шлюб між ОСОБА_3 (сином позивача) та ОСОБА_2 (відповідач), зареєстрований 06 грудня 1994 року Вінницьким міським відділом РАГС, а-з № 3014, розірвано (а.с. 28).

Відповідно до довідки № 68 від 31 січня 2020 року, виданої КК «Пирогово», у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані, але не проживають: ОСОБА_3 (син позивача), ОСОБА_4 (донька позивача), ОСОБА_2 (невістка), ОСОБА_5 (внук), ОСОБА_6 (внук) та ОСОБА_5 (внук) (а.с. 32).

Актом про фактичне проживання від 31 січня 2020 року, засвідченим печаткою КМ «Пирогово» та підписом голови КМ «Пирогово» Вольського С.А., підтверджується, що за адресою АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 (одна). Даний факт підтверджується підписами сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 34).

З наявних у матеріалах справи заяв ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (сусіди) вбачається, що ОСОБА_2 (колишня невістка ОСОБА_1 ) з 1998 року по теперішній час не проживає в належному власнику ОСОБА_1 будинку АДРЕСА_1 (а.с. 11-12).

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 не проживає більше одного року,суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням вище зазначеного будинку, підлягають до задоволення.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 178, 191, 263-265, 279 ЦПК України, ст.ст. 405 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради, м. Вінниця, вул. Соборна, 59, .

Повне судове рішення складено 27 серпня 2020 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк