ПОСТАНОВА

Іменем України

16 вересня 2020 року м. Кропивницький

справа № 383/68/20

провадження № 22-ц/4809/916/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.

з участю секретаря: Федоренко Т.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Костомарівська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17 березня 2020 року, у складі головуючого судді Замши О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про стягнення заборгованості з виплати надбавки до заробітної плати за вислугу років працівникам клубних закладів, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про стягнення заборгованості з виплати надбавки до заробітної плати за вислугу років працівникам клубних закладів.

В обґрунтування позову вказував, що з 22.10.2010 працює на посаді директора сільського будинку культури Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

Вказував, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1026 «Питання виплати працівникам державних і комунальних клубних закладів, парків культури та відпочинку, центрів (будинків) народної творчості, центрів культури та дозвілля, інших культурно-освітніх центрів доплати за вислугу років, допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань» від 09 грудня 2015 року, працівникам державних і комунальних клубних закладів, парків культури та відпочинку, центрів (будинків) народної творчості, центрів культури та дозвілля, інших культурно-освітніх центрів за переліком посад згідно з додатком виплачується: за рахунок коштів спеціального фонду, коштів отриманих від господарської діяльності та інших не заборонених законом джерел доплата за вислугу років залежно від стажу роботи на посадах, передбачених зазначеним переліком, у такому розмірі: 10 відсотків посадового окладу - за наявності стажу роботи понад 3 роки; 20 відсотків посадового окладу - за наявності стажу роботи понад 10 років; 30 відсотків посадового окладу - за наявності стажу роботи понад 20 років.

Позивач вважає, що йому як директору сільського будинку культури, який має понад десять років стажу роботи, відповідно вказаної постанови, що набрала чинності з 01 січня 2016 року, починаючи з січня 2016 року повинна виплачуватись надбавка за вислугу років у розмірі 20 відсотків посадового окладу як працівнику клубних закладів.

Проте, з січня 2016 року по липень 2019 року, передбачена законодавством доплата за вислугу років йому не проводилась.

Неодноразові звернення до сільського голови Костомарівської сільської ради для здійснення передбачених виплат були проігноровані, у зв`язку з чим звернувся до управління Держпраці в Кіровоградській області через недодержання відповідачем законодавства про працю.

За результатами розгляду звернення отримав відповідь, що доплату за вислугу років, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1026 йому було встановлено лише з 01.08.2019.

Вказано, що управління Держпраці у Кіровоградській області не наділено повноваженнями зобов`язувати керівника підприємства (установи) чи іншу уповноважену особу здійснювати будь-які дії на користь конкретних осіб, а тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість з виплати надбавки до заробітної плати за вислугу років працівникам клубних закладів, що виникла за період з січня 2016 року по липень 2019 року, в сумі 14388, 90 грн.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17 березня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати надбавки до заробітної плати за вислугу років працівникам клубних закладів за період з січня 2016 року по грудень 2017 року в розмірі 7779,30 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Відповідач посилається на те, що судом першої інстанції належним чином не було досліджено обставини справи.

Вважає, що виплата даної доплати за вислугу років можливе лише у випадку передбачення такої виплати у кошторисі сільської ради на відповідний рік, що відноситься до компетенції розпорядника коштів - Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

Позивач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції послався на те, що право на виплату доплати за вислугу років підлягає реалізації і захисту, незважаючи на те, чи передбачені кошти на це в бюджеті.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 починаючи з 22.10.2010 працює на посаді директора сільського будинку культури Костомарівської сільської ради, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Звернувшись із даним позовом позивач просив стягнути на його користь заборгованість з виплати надбавки до заробітної плати за вислугу років працівникам клубних закладів, що виникла за період з січня 2016 року по липень 2019 року.

Постановою Кабінету Міністрів України №1026 від 09 грудня 2015 року, встановлено, що працівникам державних і комунальних клубних закладів, парків культури та відпочинку, центрів (будинків) народної творчості, центрів культури та дозвілля, інших культурно-освітніх центрів за переліком посад згідно з додатком виплачується:1) доплата за вислугу років залежно від стажу роботи на посадах, передбачених зазначеним переліком, у такому розмірі: 10 відсотків посадового окладу - за наявності стажу роботи понад три роки; 20 відсотків посадового окладу - за наявності стажу роботи понад 10 років; 30 відсотків посадового окладу - за наявності стажу роботи понад 20 років. Доплата за вислугу років працівникам державних і комунальних клубних закладів, парків культури та відпочинку, центрів (будинків) народної творчості, центрів культури та дозвілля, інших культурно-освітніх центрів виплачується за рахунок коштів спеціального фонду, коштів, отриманих від господарської діяльності, та інших не заборонених законодавством джерел.

Актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи Костомарівської сільської ради, яка використовує найману працю від 16.09.2019 року, проведеного Управлінням Держпраці в Кіровоградській області встановлено порушення законодавства про працю, а саме Постанови Кабінету Міністрів України №1026 від 09 грудня 2015 року, щодо здійснення доплати за вислугу років залежно від стажу роботи ОСОБА_1 , який має трудовий стаж у сфері культури понад 10 років, що дає йому право на отримання доплати за стаж в розмірі 20 відсотків посадового окладу. За наслідками інспекційного відвідування вжито заходів, передбачених Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823.

Судом першої інстанції досліджено посадові оклади ОСОБА_1 за період з січня 2016 року по липень 2019 року та вирахувано доплату за вислугу років.

Загальний розмір заборгованості з виплати надбавки до заробітної плати за вислугу років, за вказаний період складає - 14388, 90 грн., про що надано відповідний розрахунок.

Під час розгляду справи відповідачем надано докази на підтвердження часткового погашення заборгованості з виплати надбавки до заробітної плати позивачу.

З розрахунку доплати за вислугу років в розмірі 20% ОСОБА_1 за 2018 рік та січень - липень 2019 рік було виплачено доплату за вислугу років в розмірі 6609,60 грн.

Суд першої інстанції задовольнив частково позов, стягнувши з відповідача на користь позивача 7779,30 грн. надбавки до заробітної плати за вислугу років як працівнику клубного закладу.

Колегія суддів, погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що виплати неможливі у зв`язку із відсутністю коштів на спеціальних рахунках Костомарівської сільської ради Бобринецького району є необгрунтованими з таких підстав.

Костомарівська сільська рада Бобринецького району є органом державної влади, а тому не може посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань по виплаті доплат за вислугу років.

Згідно зі статтею 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України «Про оплату праці» передбачено структуру заробітної плати. Зокрема, основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (стаття 2).

Статтею 97 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

У відповідності до ст.21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Стаття 24 Закону України «Про оплату праці» встановлює строки, періодичність і місце виплати заробітної плати, згідно з якою заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, право працівника у разі порушення законодавства про оплату праці на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, висновок суду про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість з виплати надбавки до заробітної плати за вислугу років як працівнику клубного закладу за період з січня 2016 року по грудень 2017 року є законним та обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Костомарівської сільської ради Бобринецького району - залишити без задоволення.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

28.09.2020 - складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді О.А. Письменний

О.І. Чельник