Справа № 428/4165/18
Провадження № 22-ц/810/206/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Кострицького В.В., Орлова І.В.,

учасники справи: позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 липня 2018 року, ухваленого Сєвєродонецьким міським судом Луганської області у складі: судді Журавель Т.С. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк», Банк) звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 89353,93 грн, який мотивувало тим, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору № б/н від 08 грудня 2010 року отримав кредит у розмірі 2100 грн у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач з метою отримання банківських послуг підписала заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», що викладено на банківському сайті www.privatbank.ua, та складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач в порушення умов кредитного договору не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, чим порушив виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором.

Тому позивач ПАТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 08 грудня 2010 року станом на 28.02.2018 року в сумі 89353,93 грн, з яких: 2054,21 грн - заборгованість за кредитом, 77599,51 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4969,07 грн заборгованість за пенею та комісією, 500 грн штраф (фіксована частина), 4231,14 грн штраф (процентна складова), судові витрати у розмірі 1762 грн.

Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 липня 2018 року позовні вимоги Банку були задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 08.12.2010 року в сумі 84622,79 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 грудня 2019 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 вважає оскаржуване рішення незаконним і таким, що порушує його права, гарантовані Конституцією України, просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції.

Доводами апеляційної скарги є те, що відповідач не отримував судові повістки, копії позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк», а тому був позбавлений можливості надати заперечення проти позову до суду; відсутня копія договору від 08.12.2010 року, укладеного між Банком та відповідачем; про зміни тарифів по карті «Універсальна» з 01.04.2015 року відповідача Банк не повідомляв; позивач безпідставно завищив розмір заборгованості за пенею та комісією, розрахунок заборгованості за відсотками є помилковим. Умови та правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті Банку, він не може прочитати фізично через їх великий обсяг. Скаржник зазначає, що кредитний договір викладений не державною мовою, та якість та розмір друкованого шрифту не дозволяє позивачу ознайомитись з вимогами, викладеними в договорі, щоб мати уяву про законність та обґрунтованість вимог Банку.

Банк надав пояснення, відповідно до яких не погоджується з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду - залишити без змін. Одночасно додатково повідомляє, що за період з 01.04.2015 року по 31.01.2016 р. розрахунок заборгованості за відсотками із урахуванням первісно встановленої відсоткової ставки - 36 % річних (без підвищень) складає 2054,21 х 0,1 % х 305 = 626,53 грн, а станом на 31.03.2015 року нараховано відсотків до сплати 3039,97 грн, таким чином відсотки на дату закінчення кредитного договору (строку дії картки) складають 3039,97 + 626,53 = 3666,50 грн. Банк наполягає на необхідності повернення відповідачем отриманих та використаних кредитних коштів, а також на сплаті відсотків за час користування чужими грошима.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 89353,93 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762 * 100 = 176200 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводився без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючі частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та їх доведеності протягом розгляду справи належними доказами, наданими позивачем, оскільки 08.12.2010 року між сторонами був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2100 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Станом на 28.02.2018 року за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 89353,93 грн, яка складається з заборгованості: 2054,21 грн - за кредитом, 77599,51 грн - по процентам за користування кредитом, 4969,07 грн - за пенею та комісією, 500 грн штраф (фіксована частина), 4231,14 грн штраф (процентна складова).

Тому суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 526,1054 ЦК України вважав, що вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Оцінюючи аргументи учасників справи та висновки суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до наступного.

Перевіряючи дотримання судом першої інстанції вимог закону щодо належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 , апеляційний суд виходить з того, що особа вважається належним чином повідомленою, якщо зафіксовано факт отримання нею судової повістки, її відмови в отриманні повістки з додержанням правил доставки та вручення судових повісток або в засобах масової інформації надруковано оголошення про виклик.

На підставі ст. 280 ЦПК України, суд при проведенні заочного розгляду справи обов`язково повинен перевірити факт повідомлення відповідача належним чином про дату, час і місце судового засідання.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи повинно проводитися відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.

Ухвалюючи заочне рішення, місцевий суд зазначив, що відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.

Проте, в матеріалах справи відсутні належні докази такого повідомлення, адже не є належним повідомленням повернуті суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» листування суду на ім`я відповідача (ухвала про відкриття провадження від 25 квітня 2018 року, судова повістка-виклик до суду на 13 червня 2018 року) за адресою, вказаною в позовній заяві та отриманою на запит суду від ЦНАП у м. Сєвєродонецьк, та за відсутності відомостей як про направлення, так і про отримання судової повістки-виклику на 06 липня 2108 року.

Тому, відповідач не може вважатися повідомленим належним чином, і підстав для заочного розгляду справи не існує.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідача ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи і відповідач був позбавлений прав надати свої доводи і заперечення по суті позову, чим порушені його процесуальні права, і на що він посилається у своїй скарзі.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відтак, заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 липня 2018 року підлягає скасуванню з зазначених підстав з ухваленням нового судового рішення.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ознайомився та погодився із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані йому у письмовому вигляді, надав свою згоду, що анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають договір, укладений між ним та банком.

Дану згоду відповідач особисто засвідчив своїм підписом на Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг 08.12.2010 року (а.с. 7), на Довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки «кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36 річних (а.с. 8), що є доказом того, що сторони погодилися з умовами договору.

Договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним.

На підставі вищевказаних заяв відповідачу відкрито картковий рахунок та видано 08.12.2010 року кредитну картку № НОМЕР_1 зі строком дії до 11/14, 22.08.2011 року - кредитну картку № НОМЕР_2 зі строком дії до 06/15, 19.11.2011 року - кредитну картку № НОМЕР_3 зі строком дії до 06/15, 24.01.2012 року - кредитну картку № НОМЕР_4 зі строком дії до 01/16 року (а.с. 136).

З наданої банком виписки з рахунку відповідача ОСОБА_1 вбачається, що з карткового рахунку відповідачем проводилися розрахунки за придбаний товар, також з виписки вбачається, що відповідач не лише знімав кошти, але й частково погашав заборгованість по кредиту через термінал, остання здійснена відповідачем операція - 11.12.2013 року поповнення готівкою в терміналі самообслуговування (а.с. 118-126).

Посилання скаржника на необізнаність з умовами договору та неможливістю його прочитати не спростовують існування вказаних кредитних відносин між сторонами та погодження сторонами таких істотних умов кредитного договору як розмір кредитного ліміту, строк дії договору, розмір відсотків за користування кредитом, а також розмір відповідальності у разі порушення взятих на себе зобов`язань у вигляді сплати пені та штрафів фіксованої та відсоткової частини.

В статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до заяви позичальника сторони погодили плату за користування кредитними коштами у розмірі 3% на місяць, тобто 36 % річних, що позичальник підтвердив власним підписом.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12 грудня 2008 року, передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» від 22 вересня 2011 року було зокрема визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Цей закон набрав чинності з 16 жовтня 2011 року.

В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, згідно розрахунку позивача, станом на 28.02.2018 року за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 89353,93 грн, яка складається з заборгованості: 2054,21 грн - за кредитом, 77599,51 грн - по процентам за користування кредитом, 4969,07 грн - за пенею та комісією, 500 грн штраф (фіксована частина), 4231,14 грн штраф (процентна складова).

У пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку.

Верховний Суд в постанові від 06.03.2018 року по справі № 2120/12694/12, постанові від 21.03.2018 року № 441/569/17 та постанові від 28.03.2018 року по справі №332/3802/14-ц зазначив, що перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Аналогічна позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс 14.

Таким чином, колегія суддів враховуючи, що строк дії останньої картки в межах даного кредитного договору встановлено до січня 2016 року, відповідачем не заявлено про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом та по процентам за користування кредитом підлягають задоволенню до січня 2016 року включно.

Враховуючи те, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, колегія суддів перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, виходячи із зазначених банком вихідних даних та погодженого сторонами розміру відсотків за користування кредитом 36 % річних та без надання позивачем належних доказів зміни відсоткової ставки, погоджується з нарахованим банком розміром заборгованості за тілом кредиту - 2054,21 грн та відсотками за період з грудня 2011 року (початок утворення заборгованості по процентам) до січня 2016 року включно у розмірі 2225,30 грн (заборгованість за відсотками 1103,70 грн станом до підвищення відсоткової ставки + за період з 01.09.2014 року до 31.01.2016 року у розмірі 2054,21 х 36 % : 360 х 212 днів = 435,49 грн та 2054,21 х 36 % : 360 х 334 дні = 686,11 грн), що підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Колегія суддів вважає, оскільки право позивача нараховувати проценти за користування кредитом припинилося після січня 2016 року, то вимога банку про стягнення з відповідача заборгованості по процентами за користування кредитом за період з 01 лютого 2016 року по 28 лютого 2018 року не підлягає задоволенню за необґрунтованістю.

Отже, доводи апеляційної скарги про неправильне нарахування відсотків за користування кредитними коштами є частково слушними та такими, що враховуються колегією суддів.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості 4969,07 грн - за пенею та комісією, 500 грн штраф (фіксована частина), 4231,14 грн штраф (процентна складова, то вказані вимоги є необґрунтованими з огляду на їх нарахування під час пред`явлення позову, оскільки згідно ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 № 1669 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Такий перелік був затверджений розпорядженнями КМУ № 1053-р від 30.10.2014 р., яке не було зупинене на час нарахування заборгованості, і № 1275-р від 02.12.2015 р., яке підлягає застосуванню на час розгляду справи судом в частині скасування нарахованих сум штрафів, та включає м. Сєвєродонецьк, в якому зареєстрований відповідач.

Наведене свідчить про безпідставність нарахування відповідачу штрафів станом на час звернення до суду та необґрунтованість позову саме з цих підстав.

Отже, за наслідками перегляду заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 липня 2018 року колегія суддів, діючи в межах своїх повноважень відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, вважає за необхідне скасувати вказане рішення повністю та ухвалити нове про часткове задоволення позову з вищезазначених підстав та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» (у зв`язку зі зміною типу акціонерного товариства Приватбанк змінив своє офіційне найменування з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк») заборгованості за кредитом - 2054,21 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом за період з грудня 2011 року до січня 2016 року включно у розмірі 2225,30 грн, а в частині стягнення відсотків за інший період до 28.02.2018 року та про стягнення заборгованості за пенею та комісією, штрафів 500 грн (фіксованої частини) та 4231,14 грн (процентної складової) - відмовити за необґрунтованістю.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного обчислення позивачем суми заборгованості за кредитним договором колегія суддів вважає хибними, так як, скаржником не враховано, що він користувався двома картками виданими за одним рахунком, що відображено в наданих позивачем письмових доказах.

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 84,22 грн (4279,51 грн (задоволена частинна вимог) х 100 : 89353,93 грн (ціна позову) = 4,78 %.

Позивачем під час подання позову з ціною позову 89353,93 грн сплачено 1762 грн x 4,78% = 84,22 грн.

Оскільки ухвалою Луганського апеляційного суду від 26 червня 2020 року було відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 2643,00 грн (1762 грн. х 150%) за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі, розподілу підлягає судовий збір за подання апеляційної скарги (а.с. 189-191).

Апеляційна скарга відповідача задоволена частково, то з нього підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 126,33грн = (4,78 % (84,22 грн х 150% = 126,33 грн).

В свою чергу, з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2516,67 грн (2643 грн - 126,33 грн).

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 08 грудня 2010 року у розмірі 4279,51 грн, що складається із: заборгованості за кредитом - 2054,21 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом за період з грудня 2011 року до січня 2016 року включно у розмірі 2225,30 грн.

У задоволенні позову про стягнення відсотків за користування кредитом за кредитним договором № б/н від 08 грудня 2010 року за період з лютого 2016 року до 28 лютого 2018 року, про стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 4969,07 грн, штрафів 500 грн (фіксованої частини) та 4231,14 грн (процентної складової) - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ) судовий збір в розмірі 84,22 грн за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 126,33 грн за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у м. Сєвєродон./м. Сєвєрод./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37944909, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA 90 161 206 080 012 080, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ) на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2516,67 грн за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у м. Сєвєродон./м. Сєвєрод./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37944909, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0012080, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 18 серпня 2020 року.

Судді: