________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/970/20
УХВАЛА

26.08.2020 року

Київський районний суд м. Одеси

В складі судді Калашнікової О.І.

Розглянув клопотання позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по справі 947/23860/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

Встановив:

25.08.2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики у сумі 90106,00 грн.

25.08.2020 року від позивачки ОСОБА_1 надано письмове клопотанняпро вжиття заходів забезпечення позову.

Позивач вимагає накласти арешт на нерухоме майно відповідачів, а саме: квартиру АДРЕСА_1 до вирішення судом даного спору.

Позивачка у своїй заяві посилається на наступне:

25 лютого 2016 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3 уклали договір позики, за умовами якого позивачка надала, а відповідач отримав в борг грошові кошти в сумі 2000дол. США. на строк до 31.12.2018 року, потім строк повернення боргу був подовжений до грудня 2019 року. 01 січня 2018 року ОСОБА_1 і ОСОБА_4 уклали договір позики, за умовами якого позивачка надала, а відповідачка отримала в борг грошові кошти в сумі 26120,00 грн. на строк до 01.01.2019 року. 11 лютого 2020 року ОСОБА_1 і ОСОБА_4 уклали договір позики, за умовами якого позивачка надала, а відповідачка отримала в борг грошові кошти в сумі 500 дол.США, з часом відповідач повернула 200 дол. США. Сторона позивача стверджує, що відповідачі навмисно ухиляються від виконання зобов`язання з повернення грошових коштів, отриманих за договорами позики, тому ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом за захистом порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками вжиття заходів забезпечення.

В заяві про забезпечення позову заявник не навів доказів, чому не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також заявник не зазначив доказів, що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Суд вважає вимоги про накладення арешту на нерухоме майно відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у вигляді арешту квартири АДРЕСА_1 , що за твердженням позивачки належить відповідачам, не є адекватним заходом до забезпечення позову про стягнення боргу за договором позики у розмірі 96106,00 грн.

В порушення положень ст.151 ЦПК України заявник не зазначив, яким саме чином, на його думку, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, і які є підстави для таких припущень.

Крім того, суд бере до уваги, що позивачева сторона не надала доказів щодо наявності у відповідачів прав на зазначене нерухоме майно.

Відповідно до ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правові підстави для вжиття зустрічного забезпечення відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.