Справа № 444/3018/19
Провадження № 2/444/292/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Крехівської сільської ради Жовківського району, Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із вишевказаним позовом і просить визнати право ОСОБА_1 на земельну частку (пай), площею 0,65 умовних кадастрових гектарів, що належала на підставі сертифікату про право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 119986, виданого 28.05.1997 року Крехівською сільською радою народних депутатів Жовківського району Львівської області, на підставі рішення Крехівської сільської ради народних депутатів від 28.02.1995 року II сесія, її матері - ОСОБА_2 , 1918 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка (пай), площею 0,65 га, у зв`язку із чим позивачка звернулась до приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Капуш І. М., яка завела спадкову справу № 11/2019 від 18.04.2019 року після смерті ОСОБА_2 і, як єдиному спадкоємцю, видала позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, зокрема на житловий будинок, та відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну частку (пай) (сертифікат серії ЛВ № 119986 від 28.05.1997 року), оскільки спадкоємцем був поданий сертифікат зразка, затвердженого ухвалою Львівської обласної Ради народних депутатів № 277 від 01.02.1993 року, а не «сертифікат на право на земельну ділянку (пай), згідно з формою, затверджено Постановою КМУ від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай)» і зразок книги реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай).

Після цього позивачка звернулась до Жовківської РДА Львівської області з приводу обміну вищевказаного сертифіката, виданого на ім`я померлої матері на новий зразок, однак Жовківська РДА відмовила їй з тих підстав, що ОСОБА_2 втратила цивільну правоздатності. Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Баюш Л.В. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримали у повному обсязі, просять задоволити.

Представник відповідача Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти задоволення позову.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без представника відповідача, який не з`явився, зважаючи на подану ним заяви.

Заслухавши думку позивача, її представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_2 , 1918 року народження, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Після смерті матері позивачки відкрилась спадщина і залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка (пай), площею 0,65 га (виправлено Крехівською сільською радою Жовківського району Львівської області із застереженням із попередньо зазначених 0,79 га) у зв`язку із чим позивачка звернулась до приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Капуш І. М., яка завела спадкову справу № 11/2019 від 18.04.2019 року після смерті ОСОБА_2 (копія Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі в матеріалах справи) і, як єдиному спадкоємцю, приватний нотаріус Капуш І. М. 22.05.2019 року за реєстровим № 703, видала позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, зокрема на житловий будинок (копія свідоцтва про право на спадщину в матеріалах справи), та відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну частку (пай), вартістю 10 963, 49 грн., яка розташована на території Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області (сертифікат серії ЛВ № 119986 від 28.05.1997 року), оскільки спадкоємцем був поданий сертифікат зразка, затвердженого ухвалою Львівської обласної Ради народних депутатів № 277 від 01.02.1993 року, а не «сертифікат на право на земельну ділянку (пай), згідно з формою, затверджено Постановою КМУ від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай)» і зразок книги реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) (копія відмови нотаріуса в матеріалах справи).

Після цього позивачка звернулась до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області з приводу обміну вищевказаного сертифіката, виданого на ім`я померлої матері ОСОБА_2 на новий зразок, згідно з формою, затверджено вищевказаною Постановою КМУ від 12.10.1995 року № 801. На заяву спадкоємця ОСОБА_1 про обмін сертифіката, Жовківська районна державна адміністрація Львівської області відмовила з тих підстав, що вищевказаною Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай)» було затверджено форму сертифіката на право на земельну частку (пай) (новий зразок), який видається цивільно-правоздатній особі (живій людині). ОСОБА_2 померла, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті.

В зв`язку із втратою цивільної правоздатності фізичної особи, надати ОСОБА_2 сертифікат на право на земельну частку (пай) (новий зразок) райдержадміністрація не змогла, а тому, для встановлення права на земельну частку (пай) від померлої ОСОБА_2 рекомендувала позивачці звернутись у Жовківський районний суд (копія повідомлення про відмову в матеріалах справи).

За статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 вказаної постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судому порядку і у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати право ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), « ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на земельну частку (пай), площею 0,65 (нуль цілих і шістдесят п`ять сотих) умовних кадастрових гектарів, що належала на підставі сертифікату про право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 119986, виданого 28.05.1997 року Крехівською сільською радою народних депутатів Жовківського району Львівської області, на підставі рішення Крехівської сільської ради народних депутатів від 28.02.1995 року II сесія, її матері - ОСОБА_2 , 1918 року народження, яка померла « ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ясиновський Р. Б.