Справа № 636/4883/19
Провадження № 2/636/410/20
17 серпня 2020 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Карімова І.В.,
за участю секретаря - Селеверстової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
15 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду у порядку вимог ст. 405 ЦК України із позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належній їй на праві власності квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є її братом, зареєстрований в цьому житловому приміщенні, однак фактично не проживає в ньому без поважних причин з 2014 року, нову адресу свого проживання не повідомляє. Відповідач самостійно не знімається з реєстрації спірного житлового приміщення, ним не користуються, оплату комунальних послуг не провадить, чим порушує її права власника житла на його розпорядження та користування, оскільки вона сама несе тягар по сплаті комунальних послуг за кількість зареєстрованих осіб, що є обтяжливим за наявності у неї на утриманні двох неповнолітніх дітей, і не має змоги оформити субсідію.
Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій позов підтримала за заявленими підставами, просила розглянути справу за її відсутністю та в порядку заочного провадження у випадку неявки відповідача до суду.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, викликався до суду відповідно до вимог ст.ст. 128,130-132 ЦПК України, відзив на позов не надав.
У зв`язку із зазначеним та на підставі вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як вбачається з копії договору дарування квартири серії ВТВ № 580558, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідченого 12 грудня 2012 року державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Дідік Є.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1510, та договору про внесення змін до договору дарування квартири від 26 березня 2013 року серії ВТС № 128279, посвідченого державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Дідік Є.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 2-140, власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 - а.с. 5-7.
Згідно копії паспортів сторін останні зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: позивач ОСОБА_1 - з02.03.2007 року, а відповідач ОСОБА_2 - з 30.03.2007 року (а.с.4,10).
З акту обстеження від 02 листопада 2019 року, складеного комісійно за участю депутата Чкаловської селищної ради округу № 5 Чіріч М.Г. в присутності свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не проживає з 2014 року без поважних причин. (а.с. 9).
Під час розгляду справи в суді даних про те, що відповідач ОСОБА_2 проживає в спірній квартирі та користуються нею й під час розгляду зазначеного спору, до суду не надано.
Будь-яких даних, які б свідчили про те, що відповідачу ОСОБА_2 перешкоджали в користуванні вказаним жилим приміщенням, до суду не надано.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 Цивільного кодексу).
Відповідно до ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналіз положень гл.32 ЦК свідчить про те, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.
ОСОБА_2 , як член сім`ї власника квартири ОСОБА_1 , набув право користуванням чужим майном, яке за своєю суттю є сервітутом.
Відповідно до ч.2 ст.406 ЦК сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Надані матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 спільним побутом із ОСОБА_1 , не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі вимог ч.2 ст.406 ЦК України.
Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Реєстрація відповідача в спірному жилому приміщенні перешкоджає позивачу ОСОБА_1 користуватися та розпоряджатися своєю власністю.
Вищенаведені докази свідчать про те, що відповідач, який не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних причин більше одного року, втратив право користування цим приміщенням.
Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 року № 1383-1У зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
За таких обставин зазначене рішення суду після набрання ним законної сили є
підставою для зняття відповідача ОСОБА_2 з місця його реєстрації.
Керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 223, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ч.2 ст. 405, ч.2 ст. 406 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з наступного дня після складення його повного тексту.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Повне рішення складено 26 серпня 2020 року
Суддя: