Справа № 544/875/20
№ пров. 2/544/345/2020
Номер рядка звіту 65
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 вересня 2020 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Ощинської Ю.О.,
за участю секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у м. Пирятин у приміщенні суду по вул. Ярмарковій, 17 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися у серпні 2020 року звернулися до суду із позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі рішення органу приватизації при виконкомі Пирятинської міської ради від 05.01.1998, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_1 . У данній квартирі, зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , проте ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 2016 року у жданій квартирі не проживають, їх фактичне місце проживання позивачам невідоме. Через реєстрацію відповідачів у квартирі позивачів, у них виникають незручності у користуванні майном, зокрема по сплаті комунальних послуг та отриманні субсидії, тому вони просять суд визнати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Позивачі у судове засідання не з`явилися, до суду надіслали заяви про розгляд спави у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином через оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України.
Відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
25 вересня 2020 року згідно зі ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.
Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України).
Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № 859 від 25.12.1997 виданого органом приватизації при виконкомі Пирятинської міської ради квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , дійсно на праві спільної (сумісної або часткової) власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 ( а.с.11).
У наслідок одруження з ОСОБА_10 ОСОБА_9 змінила прізвище на ОСОБА_11 ( а.с. 12).
У вказаній квартирі крім її власників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 також зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. 25).
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , зареєстровані за вищезазначеною адресою, проте у даній квартирі не проживають з 2016 року (а.с.10).
Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Положення глави 32 ЦК України визначають поняття сервітута як права обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язаного з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.
Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
У своєму позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 вказують про те, що реєстрація відповідачів створює їм певні незручності, зокрема, по сплаті комунальних послуг та отриманні субсидії.
Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім`ї колишнього власника (інших осіб, які отримали право користування житлом з його згоди) у випадку зміни власника.
Виникнення права членів сім`ї власника квартири (інших осіб) на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сім`ї на користування цією квартирою.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України, сервітут (право користування чужим майном) припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.
Таким чином, оскільки відповідачі понад 3 роки не проживають у квартирі, що належить позивачам, а їх реєстрація у ній заважає позивачам у повній мірі володіти та користуватися їх житлом, позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 такими, що втратили право на користування житлом, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява про визнання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 такими, що втратили право на користування житлом, є обґрунтованою та підлягає до задоволення, оскільки їх реєстрація в належній позивачам квартирі порушує їх право на користування та розпорядження власністю.
Керуючись ст.ст. 6-13, 76-81, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та мешканець АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий Пирятинським РС УДМС України в Полтавській області 12 січня 2017 року.
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та мешканка АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , паспорт серія НОМЕР_5 виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 13 жовтня 1997 року.
Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та мешканець АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , паспорт серія НОМЕР_7 виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 14 грудня 2010 року.
Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований та мешканець АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 , паспорт серія НОМЕР_9 виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 09 грудня 1997 року.
Позивач: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована та мешканка АДРЕСА_3 , паспорт серія НОМЕР_10 виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 14 жовтня 2004 року.
Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий.
Відповідач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий.
Суддя Ю.О. Ощинська