Номер провадження: 22-ц/813/4768/20
Номер справи місцевого суду: 520/2918/18
Головуючий у першій інстанції Луняченко В.О.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2018 року про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд», Приватного підприємства «Прогрес-Риелт», Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський-1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд» про визнання майнових прав у незавершеному будівництві, -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд», Приватного підприємства «Прогрес-Риелт», Обслуговуючого кооперативу «житлово-будівельний кооператив «Морський -1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд» про визнання майнових прав у незавершеному будівництві (т. 1, а.с. 1-32).

20 серпня 2018 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Коваленко О.Б.) позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд», Приватного підприємства «Прогрес-Риелт», Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський -1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд №7» про визнання майнових прав у незавершеному будівництві залишено без розгляду (т. 1, а.с. 144-145).

12 грудня 2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року (т. 1, а.с. 148-151).

08 липня 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Дрішлюк А.І.) апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд», Приватного підприємства «Прогрес-Риелт», Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський-1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд» про визнання майнових прав у незавершеному будівництві визнано неподаною та повернуто апелянту. (т. 1, а.с. 166-167).

09 вересня 2019 року ОСОБА_1 (повторно) подала апеляційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року (т. 1, а.с. 171-176).

26 листопада 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Сегеда С.М.) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду визнано неподаною та повернуто скаржнику (т. 1, а.с. 184-185).

23 грудня 2019 року ОСОБА_1 (повторно) подала апеляційну скаргу ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року. Апелянт вважає, що вказана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не вжито заходів до повного та всебічного дослідження обставин справи та не надана можливість ОСОБА_1 та її представникам захистити свої інтереси та надати можливість витребувати додаткові документи, надати докази. Крім того, суд розглянув справу по суті та прийняв рішення не зважаючи на те, що представник відповідачки був відсутній в судовому засіданні по справі. Окремо апелянт наголошує на тому, що чинне законодавство не містить чіткого визначення виду платіжного документа, який має бути поданий до суду на підтвердження сплати судового збору та посилається на довідку № 04-33/342-2204 від 22 червня 2018 року, в якій вказано, що до бюджету зараховані суми 2034,88 грн та 1500 грн (т. 1, а.с. 189-196).

21 січня 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Черевко П.М.) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року залишено без руху (т. 1, а.с. 154-155).

29 квітня 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Дрішлюк А.І.) прийнято до провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення. Ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Дрішлюк А.І.) від 15 червня 2020 року за вказаною вище апеляційною скаргою відкрито провадження у справі (т. 1, а.с. 212-214).

22 серпня 2018 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОК «ЖБК «Морський-1» - адвоката Тертицького В.О. про розподіл судових витрат, яка була задоволена ухвалою Київського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Луняченко В.О.), стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПО: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський-1» (, зареєстрований за адресою: 65026, м. Одеса, вул. Приморська, 49) судові витрати у загальному розмірі 12279 (дванадцять тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень 96 копійок, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12213,00 грн, та витрат пов`язаних із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи відправку учасникам справи відзиву на позовну заяву у розмірі 66,96 грн) (т. 2, а.с.22-24).

11 грудня 2018 року, не погоджуючись з вказаною ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2018 року, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з апеляційною скаргою. Так, апелянт вважає, що оскаржувана ухвала винесена з суттєвими порушеннями норм матеріального та процесуального права, порушує принцип диспозитивності сторін, тому апелянт просить суд вимоги відповідача щодо покладення судових витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення, так як зазначенні у заяві витрати не були фактичними та неминучими, а їх розмір є необґрунтованим. Також апелянт вважає, що витрати на професійну правову допомогу не відповідають реальним обставинам справи, ні за кількістю витрачених на допомогу годин, ні за встановленою платню за годину (т. 2, а.с.31-36).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.07.2019 року (головуючий суддя Дрішлюк А.І.) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2018 року було визнано неподаною та повернуто апелянту (т. 2, а.с. 48-49).

10 вересня 2019 року представник ОСОБА_2 адвокат Кулешір С.О. повторно подала апеляційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2018 року про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення (т. 2, а.с. 52-53).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.11.2019 року (головуючий суддя Сегеда С.М.) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2018 року було визнано неподаною та повернуто апелянту (т. 2, а.с. 62-63).

23 грудня 2019 року представник ОСОБА_2 адвокат Курило В.Г. повторно подала апеляційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2018 року про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення (т. 2, а.с. 52-53).

06 березня 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Дрішлюк А.І.) відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2018 року про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення (т. 2, а.с. 82-83).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_4 просили задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача ОСОБА_5 щодо задоволення апеляційної скарги заперечував. Інші учасники провадження в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що заява представника відповідача ОК «ЖБК «Морський-1» адвоката Тертицького В.О. про розподіл витрат на правову допомогу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу, звертає увагу на таке.

Як вже вище згадувалось, 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 (повторно) подала апеляційну скаргу ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року про залишення позову без розгляду (т. 1, а.с. 189-196).

21 січня 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Черевко П.М.) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року залишено без руху (т. 1, а.с. 154-155).

29 квітня 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Дрішлюк А.І.) прийнято до провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення. Ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Дрішлюк А.І.) від 15 червня 2020 року за вказаною вище апеляційною скаргою відкрито провадження у справі (т. 1, а.с. 212-214).

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року про залишення позову без розгляду. Оскаржувану ухвалу скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. За ч. 6 вказаної статті у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

За обставинами даної справи підставою для постановлення ухвали про розподіл судових витрат стала ухвала про залишення позову без розгляду, якою фактично було завершено провадження в цивільній справі. Разом з тим, ухвала про залишення позову без розгляду була скасована апеляційним судом, тобто перестала існувати як юридичний факт, що нівелює настання відповідних юридичних наслідків обумовлених фактом її існування.

За таких обставин, враховуючи вище наведене, апеляційний суд скасовує оскаржувану ухвалу та приймає нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. При цьому стороні відповідача роз`яснюється право на звернення з відповідною заявою про розподіл судових витрат до суду першої інстанції в процесі розгляду справи, яка була направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду після скасування апеляційним судом ухвали про залишення позову без розгляду.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує оскаржувану ухвалу та відмовляє в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

На підставі викладеного та к еруючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2018 року про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2018 року про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення скасувати.

В задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д.Громік

Повний текст цієї постанови виготовлено 28 вересня 2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

17.09.2020 року м. Одеса