САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1066/20
Провадження №2/726/315/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Абрамчук Н.В., Біднов Д.С. позглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визначення часток співвласників земельної ділянки, яка належить на праві спільної сумісної власності,-суд

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому вказує, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно , житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами належав на праві спільної часткової власності з рівними частками, по 1/2 частині, йому, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 матері позивача.

Земельної ділянка, загальною площею 0.0590 га за адресою АДРЕСА_1 , цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить на праві спільної сумісної власності сумісної власності позивачу, ОСОБА_1 , та його матері ОСОБА_2 , як співвласникам житлового будинку та господарських будівель та споруд.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.06.2020 року державний нотаріус Другої Чернівецької державної нотаріальної контори Суружіу Н.Д. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , як спадкоємця після смерті матері, по тій причині, що не визначена частка спадкодавця ОСОБА_2 , як співвласника даної земельної ділянки, на час відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, просить суд ухвалити рішення, яким визнати, що частки кожного із співвласників померлої ОСОБА_2 та його, ОСОБА_1 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 є рівними, тобто по 1/2 частині, припинивши право спільної сумісної власності.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Відповідач судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду письмову заяву з проханням справу розглянути без його участі.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 08.04. 2013 року та копієї Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.04.2013 року № 2142682, житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами належить на праві спільної часткової власності, по 1/2 частині - ОСОБА_1 , та його матері ОСОБА_2 .

Рішенням 3 сесії IV скликання від 02.10.2005 року № 857 Чернівецької міської ради, земельна ділянка по АДРЕСА_1 була передана в спільну сумісну власність безоплатно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Земельна ділянка, кадастровий номер :50:004:0034, загальною площею 0.0590 га за адресою АДРЕСА_1 , цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 637127 від 05.05.2006 року належить на праві спільної сумісної власності сумісної власності позивачу та його матері ОСОБА_2 , як співвласникам житлового будинку та господарських будівель та споруд.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 17.06.2019 року.

10.06.2020 року державний нотаріус Другої Чернівецької державної нотаріальної контори Суружіу Н.Д. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , як спадкоємця після смерті матері, по тій причині, що не визначена частка спадкодавця ОСОБА_2 ,як співвласника даної земельної ділянки, на час відкриття спадщини.

В абзаці 5 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз`яснено, що, - «У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності».

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила - ?".

Відповідно до положень ст. 368 ЦК України, - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 4 ст. 86 ЗК України, - співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Відповідно до положень ст. 89 Земельного кодексу України, - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України, - право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Разом із тим, відповідно до ч.1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

У випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстровано одночасно із правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15.

Стаття 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. До такого висновку неодноразово приходив Верховний Суд України ухвалюючи постанови від 12.10.2016 року у справах № 6-2225 цс16, № 6-253цс від 13.04.2016 року, №334/2465/14-ц від 01.11.2017 року та безлічі інших.

Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка, у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Як встановлено вище, позивач дійсно являється єдиним спадкоємцем за законом майна своєї матері та у встановлені строки звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до складу якої входить і спірна земельна ділянка, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із невизначеністю часток у праві спільної сумісної власності. Враховуючи, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, враховуючи, що позивач уже набув права власності на 1/2 частину житлового будинку, суд вважає за можливе визначити, що на момент смерті спадкодавця, її частка у спільній власності на земельну ділянку складала 1 /2 частину.

Керуючись ст.ст. 356, 391, 364, 370, 372, 1218, 1222, 1220, 1223, 1226, 1268,1270,1296 ЦК України, ст.ст. 120, 152, 155, 86, 87, 89 ЗК України, 264-266, 280-283 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 на земельну ділянку площею 0.0590 га, кадастровий номер :50:004:0034, за адресою АДРЕСА_1 є рівними та складають по 1/2 частині.

Право спільної сумісної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 припинити.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук