КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8781/2020
Справа 363/3249/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 серпня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» на рішення Вишгородського районного суду Київської області, ухвалене у складі судді Чіркова Г.Є. в м. Вишгород 10 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов мотивовано тим, що відповідно до наказу ПАТ «Укргідроенерго» № 255-5 від 19 листопада 2012 року він був переведений на посаду «заступник директора».

Відповідно до наказу Філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» від 24 квітня 2019 року № 120 «Про зміни штатного розпису» виведено зі штатного розпису керівництва управління посаду заступника директора та направлено йому попередження про скорочення посади від 26 квітня 2019 року № 1-5/901, в подальшому направлено повідомлення про 11 вакантних посад, які є в наявності в управління та філіях ПрАТ «Укргідроенерго».

Наказом Філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» від 02 липня 2019 року № 215-к позивача звільнено з посади заступника директора з 02 липня 2019 року у зв`язку із скороченням штату працівників.

Вважає даний наказ незаконним і таким, що підлягає скасуванню, якщо буде встановлена відсутність змін в організації виробництва і праці підприємства, а також посилався на відсутність попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, на розірвання трудового договору.

Додатково зазначив, що працює на підприємстві відповідача з 03 серпня 1982 року, за час роботи неодноразово отримував подяки, винагороди за плідну діяльність в галузі енергетики та електротехніки, отже він належним чином сумлінно та успішно виконує свою трудову функцію, відсутні підстави для скорочення його посади.

На підставі вищевикладеного, збільшивши позовні вимоги в лютому 2019 року, просив визнати незаконним та скасувати наказ Філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» від 02 липня 2019 року № 215-к «Про припинення трудового договору», поновити з 02 липня 2019 року ОСОБА_1 на посаді заступника директора Філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 451531,74 грн., а також судові витрати.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ Філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» від 02 липня 2019 року № 215-к «Про припинення трудового договору», поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора Філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» і в цій частині допущено негайне виконання рішення суду, стягнуто з ПрАТ «Укргідроенерго» на користь ОСОБА_1 оплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 03 липня 2019 року по 10 березня 2020 року в розмірі 451531,74 грн., а також витрат на правову допомогу в розмірі 25000 грн., а всього 476531,74 грн.

Відповідач ПрАТ «Укргідроенерго», не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що судом під час розгляду справи зроблено висновок, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження, що генеральним директором Товариства було делеговано повноваження на призначення та звільнення з посад іншій особі. З таким висновком суду не погоджується, оскільки положенням про філію «Кременчуцька ГЕС», яке затверджено в межах компетенції наказом генерального директора Товариства, директора філії уповноважено укладати та припиняти дію трудових договорів згідно з чинним законодавством, а також проводити процедуру вивільнення та скорочення чисельності працюючих з дотриманням вимог чинного законодавства, в тому числі пропонувати посади в структурних підрозділах.

Вважав такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, висновки суду про формальний підхід до внесення змін до штатного розпису філії. Чинним законодавством, в тому числі ст. 41 КЗпП України, імперативно не встановлено вимоги до обґрунтування зміни організаційної структури підприємства, а отже зміна організаційної структури підприємства є правом та виключною компетенцією відповідного суб`єкта господарювання при здійсненні ним господарської діяльності. Посилався на правові позиції Верховного Суду у справі № 755/3495/16 від 28 березня 2019 року, № 233/4565/17 від 23 січня 2020 року, у справі № 285/1024/17 від 26 вересня 2019 року, № 441/273/16 від 20 березня 2019 року. Вказував, що суд, вийшовши за межі наданих суду повноважень, без будь-яких обґрунтованих підстав втрутився в господарську діяльність Товариства і прийняв неправильне по суті рішення.

Зазначав, що у відповідача мало місце скорочення чисельності працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, позивача було належним чином попереджено про наступне звільнення, йому було запропоновано інші вакантні посади, від яких позивач відмовився, а тому відповідач мав всі підстави для розірвання із позивачем трудового договору на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивачеві були запропоновані всі інші вакантні посади, які з`явилися на підприємстві протягом періоду з 26 квітня 2019 року і які існували на день звільнення, від яких він відмовився. Посилався на правову позицію Верховного Суду у справі № 367/3870/16 в постанові від 07 серпня 2019 року.

Від позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Зазначав, що подані відповідачем до суду штатні розписи філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» станом на 01 квітня та 01 липня 2019 року генеральним директором не затверджено, матеріали справи не містять відомостей про делегування останнім таких повноважень іншій особі на підставі відповідного наказу або довіреності. Та обставина, що генеральний директор товариства листом від 02 липня 2019 року погодив звільнення позивача з посади, не може свідчити про дотримання вимог Статуту і Положення філії, оскільки таке погодження здійснено згідно з п. 7.4 Положення і стосується власне тільки звільнення позивача, а не дотримання порядку зміни в організації виробництва і праці, скорочення штату працівників.

Вказував, що відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував фактичне проведення реорганізації та змін в організаційній структурі Філії. Щодо посилання апелянта на судову практику як на обґрунтування своєї позиції, постанови апеляційних судів не підлягають врахуванню судом при виборі і застосування норм права відповідно до ст. 263 ЦПК України.

Не погоджувався із твердженням відповідача про втручання суду в господарську діяльність товариства, оскільки суд в межах наданих повноважень лише з`ясував, що у відповідача фактично не мали місце зміни в організації виробництва і праці.

Вважав вірними висновки суду, що позивач з 1982 року працював у відповідача, а тому мав переважне право претендувати на посаду заступника директора з реконструкції, а філія «Кременчуцька ГЕС» повинна була запропонувати йому таку посаду, але протизаконно цього не зробила.

Відповідачем ПрАТ «Укргідроенерго» електронною поштою направлено відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій відповідач наводив спростування доводів позивача.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Із матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що згідно п. 8.11.1, 8.11.15 Статуту ПрАТ «Укргідроенерго», затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 11 грудня 2018 року № 625, управління поточною діяльністю товариства здійснює одноосібний виконавчий орган - генеральний директор товариства. За рішенням генерального директора товариства виконання окремих повноважень генерального директора товариства може покладатися на окремих працівників товариства на підставі відповідного наказу чи довіреності.

Згідно п. 8.11.11.17 Статуту, до компетенції генерального директора товариства належить затвердження на підставі затвердженої організаційної структури штатного розпису апарату управління товариства та відокремлених підрозділів товариства, внесення змін до них (а. с. 80 - 87, 204 - 242 т. 1).

Згідно Положення про філію «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», затвердженого наказом ПрАТ «Укргідроенерго» від 09 червня 2017 року № 147-н, філія є відокремленим підрозділом ПрАТ «Укргідроенерго», створена з метою одержання товариством прибутку від здійснення господарської діяльності, яка направлена на виробництво електроенергії.

Згідно п. 3.6 Положення, організаційна структура та зміни до неї, гранична чисельність працівників затверджуються генеральним директором товариства. Штатний розпис та зміни до нього затверджуються директором філії на підставі затвердженої генеральним директором організаційної структури та граничної чисельності працівників філії за погодженням з заступником генерального директора з адміністративного управління, забезпечення та управління персоналом (або іншою особою згідно з наказом генерального директора).

Згідно п. 6.7.9 Положення, директор філії має право за погодженням з генеральним директором товариства або уповноваженою ним особою здійснювати розподіл повноважень між заступниками директора філії.

Згідно п. 7.4 Положення, заступники директора філії призначаються та звільняються з посад директором філії за погодженням генерального директора товариства, якщо інше не передбачено внутрішніми нормативними документами товариства (а. с. 74 - 79, 243 - 250 т. 1, 1 - 7 т. 2).

ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із ПрАТ «Укргідроенерго» із 1982 року (а. с. 14 т. 1).

На підставі наказу ПрАТ «Укргідроенерго» від 19 листопада 2012 року № 265-к ОСОБА_1 із 21 листопада 2012 року переведений на посаду заступника директора Кременчуцької ГЕС (а. с. 13 т. 1).

На а. с. 87 т. 2 знаходиться копія наказу філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» від 04 вересня 2015 року № 138-к, яким для заповнення вакантної посади начальника адміністративно-господарського сектору переведено ОСОБА_3 начальником адміністративно-господарського сектору з 04 вересня 2015 року постійно.

На а. с. 125 - 127 т. 1 знаходиться копія посадової інструкції начальника адміністративно-господарського сектора філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», затверджена директором філії 19 вересня 2018 року.

Наказом ПрАТ «Укргідроенерго» від 05 серпня 2018 року № 208-Н з метою впорядкування організаційної структури, дотримання вимог законодавства та оптимізації роботи підрозділів філій ПрАТ «Укргідроенерго» в сфері охорони праці, цивільного і пожежного захисту, забезпечення ефективної діяльності ПрАТ «Укргідроенерго», підвищення якості та фаховості виконання завдань, поставлених перед підрозділами філії Товариства відповідно до статуту ПрАТ «Укргідроенерго», наказано провести аналіз ефективності використання наявної чисельності з урахуванням наявних вакантних посад, надати до департаменту з управління персоналом та соціальними питаннями пропозицію щодо зміни, скорочення чисельності або штату працівників (а. с. 108 т. 1).

Листом від 29 березня 2019 року № 3-1/667 філія «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» повідомила генерального директора ПрАТ «Укргідроенерго», що директором філії прийнято рішення ввести посаду заступника директора з реконструкції та просила затвердити зміни у штатному розписі філії в межах штатної чисельності (а. с. 109 т. 1).

Згідно штатного розпису, погодженого заступником директора з адміністративного управління, забезпечення та управління персоналом ПрАТ «Укргідроенерго» ОСОБА_4 , який доданий до листа, з 01 квітня 2019 року передбачалося введення посади заступника директора з реконструкції без виключення посади заступника директора (а. с. 110 т. 1).

Наказом філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» від 16 квітня 2019 року № 121-к призначено ОСОБА_5 заступником директора з реконструкції з 16 квітня 2019 року та встановлено йому посадовий оклад відповідно до штатного розпису (а. с. 9 т. 2).

На а. с. 10 - 18 т. 2 знаходиться копія посадової інструкції заступника директора з реконструкції, затвердженої директором філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» 16 квітня 2019 року.

Наказом філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» від 16 квітня 2019 року № 110 на виконання наказу генерального директора ПрАТ «Укргідроенерго» від 09 червня 2017 року № 143-Н розподілено посадові обов`язки керівних посад, встановлено перелік посадових обов`язків заступника директора та заступника директора з реконструкції (а. с. 112 - 124 т. 1).

Аналогічні посадові обов`язки заступника директора затверджені наказами філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» від 08 січня 2013 року № 5-к, від 07 липня 2017 року № 202 (а. с. 19 - 24, 25 - 35 т. 2).

Листом від 16 квітня 2019 року № 1-1/816 філія «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» направила запит на ім`я генерального директора ПрАТ «Укргідроенерго» про погодження скорочення посади заступника директора у відповідності до чинного законодавства України відповідно до п. 7.4 Положення про філію «Кременчуцька ГЕС», до листа додано зміни у штатному розписі з 01 липня 2019 року, погоджені заступником генерального директора з адміністративного управління, забезпечення та управління персоналом ПрАТ «Укргідроенерго» ОСОБА_4. (а. с. 71 - 72 т. 1).

На а. с. 73 т. 1 знаходиться копія штатного розпису працівників філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» з 01 липня 2019 року, із затвердженим штатом в кількості 306,4 одиниць, 25 червня 2019 року штатний розпис погоджено заступником генерального директора з адміністративного управління, забезпечення та управління персоналом ПрАТ «Укргідроенерго» ОСОБА_4. Згідно штатного розпису, до штату керівництва управління входить лише одна посада заступника директора з реконструкції.

Наказом філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» від 24 квітня 2019 року № 120 з метою оптимізації виробничого процесу, для ефективної реалізації проекту «Реконструкція ІІ черга» та великим обсягом підготовчої роботи та проведенням реконструкції гідроагрегатів та обладнання по філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», проведенням реорганізації та зміни в організаційній структурі філії внесено з 01 липня 2019 року до штатного розпису підприємства такі зміни: виведено зі штатного розпису керівництва управління посаду заступника директора (код ДК 1210.1) з посадовим окладом 27340 грн. (а. с. 22, 165 т. 1).

26 квітня 2019 року ОСОБА_1 направлено попередження про скорочення посади № 1-5/901, повідомлено, що на підставі наказу філії від 24 квітня 2019 року № 120 він підлягає скороченню відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України і на протязі двох місяців з моменту попередження йому будуть запропоновані вакантні посади, які є в наявності в управлінні та на філіях ПрАТ «Укргідроенерго» (а. с. 23, 166 т. 1).

На а. с. 24 - 37, 167 - 180 т. 1 містяться копії листів із пропозиціями вакантних професій і посад, направлених ОСОБА_1 філією «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго»: б/н б/д; від 08 травня 2019 року № 1-5/954, від 28 травня 2019 року № 1-5/1073, від 28 травня 2019 року № 1-5/1074, від 28 травня 2019 року № 1-5/1075, від 29 травня 2019 року № 1-5/1083, від 06 червня 2019 року № 1-5/1161, від 06 червня 2019 року № 1-5/1162, від 06 червня 2019 року № 1-5/1166, від 14 червня 2019 року № 1-5/1213, від 14 червня 2019 року № 1-5/1214.

На а. с. 39, 182 т. 1 знаходиться копія подання філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» від 14 червня 2019 року № 1-5/1217 на ім`я голови профспілкового комітету Кременчуцької ГЕС про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Листом від 02 липня 2019 року № 10/2896 генеральний директор ПрАТ «Укргідроенерго» у відповідь на лист від 01 липня 2019 року № 1-5/1290 повідомив філію «Кременчуцька ГЕС» про надання дозволу на звільнення ОСОБА_1 , заступника директора філії, у зв`язку із скороченням штату працівників відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (а. с. 88 т. 1).

Наказом від 02 липня 2019 року № 215-к ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора у зв`язку із скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України. Підставою для звільнення зазначено наказ про зміни штатного розпису від 24 квітня 2019 року № 120, попередження про скорочення посади від 26 квітня 2019 року № 1-5/901, пропозиції вакантних посад від 08 травня 2019 року № 1-5/954, від 28 травня 2019 року № 1-5/1073, від 28 травня 2019 року № 1-5/1074, від 28 травня 2019 року № 1-5/1075, від 29 травня 2019 року № 1-5/1083, від 31 травня 2019 року № 1-5/1112, від 06 червня 2019 року № 1-5/1161, від 06 червня 2019 року № 1-5/1162, від 06 червня 2019 року № 1-5/1166, від 14 червня 2019 року № 1-5/1213, від 14 червня 2019 року № 1-5/1214, подання на ППО Кременчуцької ГЕС для отримання згоди на звільнення члена профспілки ОСОБА_1 від 14 червня 2019 року № 1-5/1217, лист-погодження ПРаТ «Укргідроенерго» від 02 травня 2019 року № 10/2596 (а. с. 38, 181 т. 1).

Згідно листа філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» від 08 січня 2020 року № 1-6/37 посадові інструкції заступника директора на філії відсутні, так як після їх погодження та затвердження належним чином вони надавалися для ознайомлення заступнику директора ОСОБА_1 , але не були повернуті для зберігання в виробничо-технічний сектор (а. с. 8 т. 2).

На а. с. 40 - 43, 183 - 186 т. 1 знаходиться копія посвідчення про нагородження ОСОБА_1 ювілейною медаллю за плідну діяльність в галузі енергетики та електротехніки 01 вересня 2010 року, копія наказу Міністерства палива та енергетики України від 01 грудня 2009 року про нагородження директора філії «Кременчуцька ГЕС» ОСОБА_1 знаком «Відмінник енергетики України», копія почесної грамоти Кабінету Міністрів України від 27 листопада 2009 року, якою ОСОБА_1 нагороджений за значний особистий внесок у забезпечення розвитку вітчизняної гідроенергетики, багаторічну сумлінну працю та високий професіоналізм, копія грамоти правління та ради профкомів ВАТ «Укргідроенерго» від 12 квітня 2007 року про нагородження ОСОБА_1 нагрудним знаком «Почесний працівник «Укргідроенерго».

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив із того, що зміни в організації виробництва і праці філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», зокрема скорочення штату працівників, відповідно до штатного розпису з 01 липня 2019 року, відбулося з порушенням порядку, встановленого для цього статутом і положенням та за відсутності дійсних змін в організації виробництва і праці, і в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 40 і ст. 49-2 КЗпП України, що в повній мірі виявляє протиправність звільнення позивача, а відтак його слід поновити на роботі.

Апеляційний суд не може погодитись із даними висновками, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Згідно із пунктом третім статті 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною другою ст. 65 Господарського кодексу України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

При цьому саме втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України.

Суди при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобов`язані лише перевірити наявність підстав для звільнення (чи мало місце скорочення чисельності або штату працівників), але вони не наділені повноваженнями обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників.

Міністерство праці та соціальної політики України листом від 07 квітня 2011 року № 114/06/187-11 надало роз`яснення, що штат працівників - це сукупність посад, встановлених штатним розписом підприємства. Тому скорочення штату представляє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами.

Так, судом першої інстанції надано оцінку наявним в матеріалах справи штатним розписам філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» станом на 01 квітня та 01 липня 2019 року і встановлено, що штатні розписи всупереч вимог п. 8.11.11.17 Статуту та п. 3.6 Положення про філію не затверджено генеральним директором, а матеріали справи не містять відомостей про делегування генеральним директором таких повноважень іншій особі на підставі відповідного наказу або довіреності, а та обставина, що генеральний директор товариства листом від 02 липня 2019 року погодив звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора філії, про дотримання вказаних вимог статуту й положення філії свідчити не може.

Апеляційний суд не може погодитися із такими висновками, оскільки вони здійснені судом першої інстанції без урахування п. 3.6 Положення про філію «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», затвердженого наказом ПрАТ «Укргідроенерго» від 09 червня 2017 року № 147-н, на яке суд послався, але не застосував, і який передбачає затвердження штатного розпису і змін до нього директором філії за погодженням саме з заступником генерального директора з адміністративного управління, забезпечення та управління персоналом, і такі вимоги положення були дотримані відповідачем при введенні змін до штатного розпису.

Апеляційний суд враховує, що судом першої інстанції не встановлено наявності спірних правовідносин між філією «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» та ПрАТ «Укргідроенерго» щодо перевищення повноважень директора філії при затвердженні нових штатних розписів.

Суд першої інстанції також встановив, що управлінські рішення (лист директора філії № 3-1/667 про введення посади заступника директора з реконструкції та наказ директора філії № 120 від 24 квітня 2019 року про виведення зі штатного розпису керівництва управління посади заступника директора) прийнято з абсолютно ідентичних підстав і у суду відсутні докази, що вони спрямовані на оптимізацію виробничого процесу, ефективність реалізації проекту «Реконструкція ІІ черга», великий обсяг підготовчої роботи, а також проведення реконструкції гідроагрегатів та обладнання по філії «Кременчуцька ГЕС».

З вищенаведеного судом першої інстанції зроблено висновок про формальний підхід при вирішенні питання про внесення змін до штатного розпису філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», що на оптимізацію роботи товариства не спрямований та не може свідчити про реальні зміни в організації виробництва і праці. Суть вказаних змін зводилася лише до скорочення посади позивача та його звільнення.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що питання визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників є складовою права на управління діяльністю підприємством, і що чинним законодавством, в тому числі ст. 41 КЗпП України, імперативно не встановлено вимоги до обґрунтування зміни організаційної структури підприємства, а отже обґрунтування зміни організаційної структури підприємства є правом та виключною компетенцією відповідного суб`єкта господарювання при здійсненні ним господарської діяльності.

Аналізуючи дії відповідача при виведенні із штату однієї посади і введення іншої, а також порівнюючи посадові обов`язки позивача та посадові обов`язки начальника адміністративно-господарського сектора, посада якого не скорочувалася, суд першої інстанції вдався до оцінки доцільності скорочення штату працівників, що є неприпустимим втручанням в господарську діяльність підприємства.

Таким же втручанням слід вважати і висновки суду про недотримання п. 6.7.9 Положення філії при розподілі обов`язків між керівництвом філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» згідно наказу № 110 від 16 квітня 2019 року, та про обов`язок відповідача запропонувати ОСОБА_1 посаду заступника директора з реконструкції, на яку він, на думку суду, мав переважне право претендувати.

При цьому суд першої інстанції відкинув доводи сторони відповідача, що зазначена посада заступника директора з реконструкції вже була зайнята з 16 квітня 2019 року, посилаючись на те, що зміни в організації виробництва і праці, перерозподіл обов`язків між заступниками директора філії, введення нової посади і скорочення посади позивача здійснено одночасно.

Такі висновки суду є втручанням в управлінські рішення філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» та не відповідають вимогам ст. 49-2 КЗпП України, якою передбачено пропонування працівникові, що звільняється, лише вакантних посад.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» вакансією є вільна посада (робоче місце), на яку може бути працевлаштована особа.

Крім того, апеляційний суд враховує, що повноваження щодо призначення та визначення обсягу необхідної кваліфікації працівника на ту чи іншу посаду належить власнику або уповноваженому ним органу. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування) (абз. 4 пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року з подальшими змінами).

Також судом зроблено передчасний та помилковий висновок про те, що позивач мав переважне право залишення на роботі, хоча позивач, посилаючись на його безперервний трудовий стаж з 1982 року, у позовній заяві вказував лише, що відсутні підстави для скорочення його посади, а про переважність права залишення на роботі ним в подальшому було зазначено у відповіді на відзив без уточнень підстав позову (а. с. 136 т. 1).

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КЗпП України при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації.

Апеляційний суд враховує, що дослідження наявності у працівника переважного права на залишення на роботі здійснюється лише серед працівників, що обіймають одинакові посади, а не серед усіх працівників роботодавця.

Оскільки посада заступника директора обіймалася лише однією особою і вважалася виведеною із штатного розпису з 01 липня 2019 року, то у відповідача не було підстав встановлювати переважність права позивача на залишення на роботі серед інших працівників.

Із доказів, наявних в матеріалах справи, апеляційний суд вбачає, що із штатного розпису, зміни до якого набули чинності 01 липня 2019 року, була виведена посада заступника директора і введена посада заступника директора з реконструкції, при цьому посадові обов`язки виведеної та введеної посад, розподілені наказом філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» від 16 квітня 2019 року № 110, істотно відрізняються.

Отже, факт зміни в організації виробництва і праці підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які були залишені поза увагою судом першої інстанції і зроблено помилковий висновок про відсутність таких змін.

Також із матеріалів справи вбачається, але не було враховано судом першої інстанції, що на виконання вимог, встановлених п. 1 ст. 49-2 КЗпП України, листом від 26 квітня 2019 року № 1-5/901 філія попередила позивача про скорочення посади, яку він займає, з 01 липня 2019 року.

Впродовж двох місяців з дня попередження позивача про майбутнє скорочення на виконання вимог п. 3 ст. 49-2 КЗпП України йому надавались пропозиції вакантних посад та професій в апараті управління та філіях ПрАТ «Укргідроенерго» листами від 08 травня 2019 року № 1-5/954, від 28 травня 2019 року № 1-5/1073, від 28 травня 2019 року № 1-5/1074, від 28 травня 2019 року № 1-5/1075, від 29 травня 2019 року № 1-5/1083, від 06 червня 2019 року № 1-5/1161, від 06 червня 2019 року № 1-5/1162, від 06 червня 2019 року № 1-5/1166, від 14 червня 2019 року № 1-5/1213, від 14 червня 2019 року № 1-5/1214, проте позивач від зайняття будь-якої із запропонованих посад відмовився.

Таким чином, у відповідача дійсно відбулося скорочення штату працівників і відповідачем було дотримано порядок звільнення позивача у зв`язку зі скороченням чисельності працівників та відмовою від переведення на іншу роботу згідно п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки позивача було попереджено за два місяці про можливе звільнення з роботи і запропоновано посади, від переведення на які він відмовився.

Крім того, однією з підстав для визнання незаконним та скасування наказу про звільнення позивач вважав ненадання згоди на його звільнення профспілковим комітетом Кременчуцької ГЕС, і даним доводам суд першої інстанції оцінки не надав.

Відповідно до частини першої статті 43-1 КЗпП України звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України «Про державну службу», керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об`єднаннями громадян, допускається без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

З урахуванням приписів статті 43-1 КЗпП України, враховуючи те, що позивач займав посаду заступника директора філії, слід дійти висновку, що згода профспілкового комітету на його звільнення в цьому випадку не є обов`язковою, а тому із наведених підстав позов також не підлягав задоволенню.

Отже звільнення позивача було проведено відповідно до вимог ст. ст. 40, 42 КЗпП України із дотриманням процедури звільнення, передбаченої ст. 43 КЗпП України, в зв`язку із чим передбачені законом підстави для визнання незаконним та скасування наказу про звільнення відсутні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин апеляційним судом враховано висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду: від 09 липня 2020 року у справі № 653/3066/17, від 01 липня 2020 року у справі № 385/118/18, від 23 грудня 2019 року у справі № 761/7096/16-ц, від 16 січня 2018 року у справі № 761/3694/15, від 27 березня 2019 року у справі № 756/5243/17.

Виходячи із вищевикладеного, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі задоволенню не підлягали, відтак не могли бути задоволені, як похідні, і вимоги про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування із прийняттям нової постанови про відмову в позові.

Позивачем до суду апеляційної інстанції подано клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в розмірі 9000 грн., яке не підлягає задоволенню в зв`язку із відмовою в позові.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат і стягує із позивача на користь відповідача судові витрати за подання апеляційної скарги (в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, від сплати яких він не звільняється відповідно до Закону України «Про судовий збір») в розмірі 6772,98 грн.

Судові витрати за подання апеляційної скарги на рішення суду в частині двох інших позовних вимог в розмірі 2305,20 грн. підлягають компенсації відповідачу за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити ОСОБА_1 в позові до Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» (Київська область, м. Вишгород, ) судові витрати в розмірі 6772,98 грн.

Судові витрати в розмірі 2305,20 грн., понесені Приватним акціонерним товариством «Укргідроенерго» за подання апеляційної скарги, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 26 серпня 2020 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.