"07" лютого 2020 р. Справа № 490/9397/19
Номер провадження 2/489/1238/2020
УХВАЛА

07 лютого 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого - судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» про скасування ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2020 року до Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» про скасування ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

За загальними правилами підсудності позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (частина 2 статті 27 ЦПК України).

Статтею 28 ЦПК України визначені випадки альтернативної підсудності, тобто підсудності за вибором позивача.

Так, частиною 5 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору, а згідно із частиною 8 статті 28 ЦПК України позови, які виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Положеннями статті 30 ЦПК України визначено перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, такий перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як роз`яснено у пунктах 41, 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», у разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав щодо цього майна.

За такого, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Оскільки між сторонами виник спір з приводу ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком за адресом: АДРЕСА_1 , яка встановлена відповідним договором, суд дійшов висновку, що справа підсудна саме Центральному районному суду м. Миколаєва за місцем знаходження цього нерухомого майна.

Зазначена адреса не знаходяться на території Інгульського району міста Миколаєва, а тому справу безпідставно направлено до Ленінського районного суду міста Миколаєва.

При цьому правило про недопустимість спорів про підсудність у разі передачі справи з одного суду до іншого в порядку ст. 31 ЦПК України, в даному випадку, не порушено, оскільки при передачі справи до Ленінського районного суду м. Миколаєва, порушено правило виключної підсудності.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Як вбачається з п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної підсудності іншого суду.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необхідність направлення справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» про скасування ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком до Центрального районного суду м. Миколаєва, за правилами виключної підсудності.

Керуючись ст.4, 27, 30,31 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» про скасування ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком передати на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного суду

м. Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «07» лютого 2020 року.