У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Севериненко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від представника ТОВ «ФК «Інвест Хаус» засобами поштового зв`язку надійшла вказана заява, в якій заявник просив суд замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», видати дублікат виконавчого листа та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заява обґрунтована тим, що рішенням суду з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором на користь ПАТ КБ «Надра». На підставі вказаного рішення судом видано виконавчий лист стягувачу. В подальшому, 05.03.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест хаус» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL2N79735, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором № 225/П/33/2007/980 від 06.06.2007 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус». Згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 завершено. Згідно акту приймання-передачі оригіналів документів до договору про відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів не були передані банком до ТОВ «ФК «Інвест Хаус». Таким чином, оригінали виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні у заявника та первісного стягувача, а заборгованість за кредитним договором непогашена. Крім того, оскільки ПАТ КБ «Надра» перебував на стадії ліквідації, тому пропущений строк з поважних причин, що підставою для поновлення цього строку.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2014 року позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» задоволено частково, стягнуто ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 75470 грн.06 коп. та судовий збір в сумі 754 грн.70 коп., всього 76224 грн.76 коп. В решті позову та в частині вимог до ОСОБА_2 - відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28.05.2014 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» відхилено, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2014 року залишено без змін.

05.03.2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення прав вимоги.

Відповідно до п. 1 договору за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває право вимоги банку до позичальників фізичних осіб, зазначених в додатку № 1 до цього договору.

Згідно додатку № 1 до договору, ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» набув право вимоги за кредитним договором № 225/П/33/2007/980 від 06.06.2007 року, загальна сума заборгованості по договору станом на 05.03.2020 року становить 114 641,93 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі оригіналів документів від 05.03.2020 року, ПАТ «Комерційний банк «Надра» передав ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» кредитну справу № 225/П/33/2007/980, в тому числі: копію договіру «Автопакет» від 225/П/33/2007/980 від 06.06.2007 року, копію договору поруки укладеного 06.06.2007 року з ОСОБА_2 , матеріали претензійно-позовної роботи.

Згідно копії наявного у справі листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» Білої І.В., всі наявні в ПАТ «Комерційний банк «Надра» оригінали виконавчих листів були передані ТОВ «ФК «Інвест хаус» за актом приймання-передачі оригіналів документів ТОВ «ФК «Інвест Хаус», тому у ПАТ «Комерційний банк «Надра» відсутні оригінали виконавчих документів за відступленими ТОВ «ФК «Інвест Хаус» кредитними договорами. Інформацією про їх місцезнаходження банк не володіє.

Згідно наявних у справі відомостей за результатами пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчих проваджень від 01.07.2020 року, в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, виконавче провадження № 47986202 відкрите 03.07.2015 року, боржник ОСОБА_1 , стягувач ПАТ КБ «Надра», стан виконавчого провадження завершено.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридичнаособа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.Уразі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 643/4902/14-ц.

Отже, оскільки рішенням суду позов задоволено частково та відсутні відомості про виконання рішення, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Інвест хаус» в частині заміни стягувача ПАТ КБ «Надра» внаслідок відступлення права вимоги за договором.

Слід звернути увагу, що набувши статус стягувача заявник вправі звернутись до виконавчої служби з метою з`ясування відомостей про виконкання виконавчого листа, а також інші відомості виконавчого провадження.

Вирішуючи вимоги заяви ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час набрання рішення суду законної сили), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 5 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» 1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (п. 1 ч. 1 ст. 12 цього Закону).

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заявник, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчих документа відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилається на те, що виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 було завершено, що підтверджується інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень. Повторно виконавчий документ для примусового виконання не пред`явлено. Виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 відсутнє. Згідно акту приймання передачі оригіналів документів до договору про відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів не були передані банком до ТОВ «ФК «Інвест Хаус». Крім того, процедура ліквідації банку також вплинуло на факт втрати оригіналів виконавчих листів та пропуск строку.

Стаття 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 18.01.2013 року) містить наслідки завершення виконавчого провадження.

Так, відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» уразі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що завершеним вважається виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу до суду, або до іншого органу, який його видав.

Разом з цим, Закон України «Про виконавче провадження» (чинна редакція) не містить відомостей про наслідки «завершення» виконавчого провадження.

При цьому, відповідно до статті 40 вказаного Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, під завершеним виконавчим провадженням слід розуміти як його закінчення, так і повернення виконавчого документу до суду, який його видав.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 роз`яснив, що перелік причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено. А тому суддя дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За змістом даної правової норми єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Виконавчий лист вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

У постанові від 21.08.2019 року по справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Матеріали справи та надані заявником докази не містять відомостей про правову підставу «завершення» вищевказаного виконавчого провадження та наслідки такого завершення щодо самого виконавчого листа (повернення, втрата, знищення тощо).

Крім цього, звертаючись до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення, заявник обмежився посиланням про відсутність в нього та попереднього стягувача виконавчого листа, проте, заявник не з`ясував та не звертався безпосереднього до виконавчої служби з метою встановлення вказаної інформації.

Таким чином, заявник не довів та не підтвердив належним чином свої посилання про втрату виконавчого листа, що позбавляє суд можливості встановити перебіг процесуального строку, тобто про його пропуск, переривання, наявність підстав для поновлення.

Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» не надано належних доказів на підтвердження заявлених вимог щодо виконавчого провадження, яке за результатами пошуку «завершено».

При цьому, згідно рішення суду в частині вимог до ОСОБА_2 судом відмовлено, отдже відсутні підстави для видачі виконавчого листа відносно другого відповідачіа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в частині вимог про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків.

Слід роз`яснити, що часткова відмова у задоволенні заяви не позбавляє стягувача (заявника) повторно звернутись до суду з подібними вимогами після усунення обставин, що стали підставою для відмови в її задоволенні.

Керуючись ст. 18, 260, 353, 433, 442, 446 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», , на Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Інвест Хаус», , у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2014 року у справі № 357/17335/13-ц.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

СуддяА. Ю. Цуранов