Справа № 214/1885/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 серпня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати незаконними дії відповідача щодо встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу на фасадному газопроводі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , з метою комерційного обліку, зобов`язати відповідача у відповідності до вимог Кодексу ГРС встановити по об`єкту побутового споживача ОСОБА_1 - у квартирі АДРЕСА_2 , індивідуальний лічильник обліку природного газу (комерційний вузол обліку), а також зобов`язати відповідача здійснити перерахунок об`ємів спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача ОСОБА_1 - у квартирі АДРЕСА_2 , відповідно до норм споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 року №143, з дня введення в експлуатацію загальнобудинкового приладу обліку природного газу змонтованого на будинку АДРЕСА_1 по день ухвалення рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є побутовим споживачем природного газу, а саме споживає газ для приготування їжі за об`єктом споживання - квартира АДРЕСА_2 . Розподіл природного газу відповідач здійснює відповідно до «Типового договору розподілу природного газу», затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №2498 від 30.09.2015 року, фактом згоди приєднання до якого відповідно до п. 1.3 був сплачений рахунок оператора ГРМ та споживання природного газу. Нарахування за спожитий природний газ позивачу до початку опалювального періоду 2018 року здійснювалось згідно норм споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 року №143, відповідно 5,39 куб. на 1 особу на плиту газову у разі відсутності централізованого постачання гарячої води та газового водонагрівача. Так, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована та проживає лише власник - позивач у справі. На початку опалювального періоду 2018-2019 року на фасадному газопроводі будинку АДРЕСА_1 представниками ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є відповідач, був установлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу, та з того часу обсяги спожитого мешканцями будинку природного газу (за відсутності індивідуального лічильника газу) визначаються пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні. Згідно листа відповідача від 28.11.2019 року, підставою для встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу на будинок АДРЕСА_1 , є План розвитку газорозподільної системи відповідача на 2016-2025 роки, згідно якого встановлення індивідуальних лічильників газу за зазначеним будинком не передбачено. Однак, позивач вважає, що дії відповідача є незаконними, оскільки відповідно до умов Типового договору та Кодексу ГРС визначення фактичного об`єму природного газу спожитого позивачем як побутовим споживачем повинно здійснюватись за допомогою комерційного вузла обліку природного газу, який повинен встановлюватись на межі балансової належності квартири позивача, якою є територіально відокремлені стіни. Також, дії відповідача щодо встановлення загальнобудинкового лічильника є порушенням вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Встановивши вузол обліку природного газу на фасадний газопровід багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , відповідач поставив у нерівне становище побутового споживача цього будинку ОСОБА_1 перед іншими побутовими споживачами квартир багатоквартирних будинків в м. Кривому Розі, в яких відповідачем встановлені індивідуальні лічильники газу, а саме приймання-передача та визначення фактичного об`єму спожитого газу буде визначатись не по об`єкту побутового споживача (квартирі), а за будинком, що потягло за собою збільшення нарахування обсягів газу позивачу та порушення умов Типового договору, Кодексу ГРС, Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Закону України «Про захист прав споживачів», Цивільного кодексу України. Разом з тим, оскільки позивач сплачувала за газопостачання за встановленими тарифами, в яких зокрема відповідно до положень постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28.12.2011 року №150 «Про встановлення тарифу на транспортування природного газу та про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу» були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, відтак відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачем та відповідно до ч. 1 ст. 6Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» забезпечити встановлення індивідуальних лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі, - до 01 січня 2021 року. Окрім того, згідно листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості №03/31-8841 від 29.09.2017 року, зовнішні-надземні (фасадні) мережі газопостачання від запірного пристрою на виході газопроводу із землі на фасад будинку до вводу газопроводу всередину будинку відносять до інженерних конструкцій будинку. Таким чином, реконструкція фасадного газопроводу багатоквартирного будинку може бути проведена лише за рішенням зборів співвласників, що передбачено п. 5 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», однак збори співвласників з питання встановлення будинкового вузла обліку природного газу шляхом реконструкції фасадного газопроводу будинку АДРЕСА_1 не проводились. Окрім того, акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін зі співвласниками також не укладався, тобто межа балансової належності та місце встановлення приладу обліку не було визначене. Також, первинне обстеження, випробування, приймання в експлуатацію вузла обліку та його опломбування, здійснювалось без участі споживача. Таким чином, позивач вважає, що, не уклавши акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, акт опломбування та прийняття в експлуатацію вузла обліку та відсутність споживача при обстеженні та введенні в експлуатацію ВОГ, відповідач не мав підстав для монтажу та введення в експлуатацію вузла обліку природного газу змонтованого фасадному газопроводі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , а тому нарахування споживачу ОСОБА_1 обсягів природного газу за встановленим лічильником, є неправомірним.

Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явилась, але надала письмову заяву, в якій просила суд відкласти розгляд справи у зв`язку з її зайнятістю в іншому судовому засіданні, яку суд не приймає до уваги, оскільки представником відповідача було надано до суду відзив на позов, у зв`язку з чим суд уважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Так, у наданому представником відповідача відзиві на позов, остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, вважаючи вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними. Так, згідно розділу І Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №547 від 31.03.2016 року передбачено встановлення загальнобудинкових вузлів обліку газу за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок ПАТ «Криворіжгаз». Відповідач не може відступати від положень, встановлених Планом розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки, на підставі якого було встановлено загальнобудинковий вузол обліку природного газу. З моменту опломбування Оператором ГРМ будинкового вузла обліку та складання акту приймання будинкового вузла обліку в експлуатацію, зазначений вузол обліку стає комерційним та з цього моменту по ньому можуть проводитись комерційні розрахунки за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку відповідно до Типового положення. У випадку відмови балансоутримувача від врегулювання договірних відносин з Оператором ГРМ, комерційний облік, а також розрахунки з побутовим споживачами (у яких відсутні індивідуальні вузли обліку) здійснюють на підставі показів загальнобудинкового вузла обліку, оскільки взаємовідносини між Оператором ГРМ та споживачем, у тому числі щодо обліку природного газу за показами загальнобудинкового обліку, в повній та достатній мірі врегульовані договором розподілу природного газу, укладеного на основі Типового договору розподілу. У частині першій статті 6 Закону «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» не зазначено право абонента на індивідуальний лічильник газу, мова йде саме про обов`язок оператора ГРМ забезпечити встановлення як індивідуальних, так і загальнобудинкових лічильників газу, що забезпечить 100% облік спожитого газу населенням. При цьому відповідач звертає увагу, що вище зазначений обов`язок на встановлення лічильника газу трактується Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» лише з технічної точки зору як виконання робіт і не включає в себе поняття повного фінансування таких робіт за кошти відповідача. Для визначення об`єму спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту споживача використовуються дані комерційного вузла Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла у Оператора ГРМ використовуються дані комерційного вузла обліку природного газу споживача. Споживач не може відмовитись від встановлення комерційного ВОГ з ініціативи та за кошти Оператора ГРМ. Згідно з пунктом 1 глави 5 розділу ІХ кодексу, за ініціативи балансоутримувача (управителя) або оператора ГРМ та на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються з нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Зазначено, що доводи позивача про відсутність акту розмежування балансової належності також не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки згідно п. 1 розділу ІІІ глави 5 Кодексу газорозподільних систем за відсутності акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін за об`єктами суміжних суб`єктів ринку природного газу (включаючи споживачів) Оператор ГРМ, до/через ГРМ якого підключені зазначені об`єкти, зобов`язаний в установлені законодавством строки здійснити заходи з укладання з їх власниками акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. Власники (балансоутримувачі, управителі, інші особи), на балансі чи в управлінні яких знаходяться багатоквартирні будинки чи гуртожитки (незалежно від того, є вони споживачами природного газу чи ні), укладають з Оператором ГРМ, до об`єктів газорозподільної системи якого підключені зазначені будинки/гуртожитки, акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відносно їх внутрішньобудинкових систем газопостачання. Отже, правовідносини, щодо укладення вказаного акту існують між Оператором ГРМ, в даному випадку відповідач, та балансоутримувачем будинку і стосуються експлуатаційної відповідальності між ними. Крім того, Кодекс ГРМ не ставить встановлення загальнобудинкового ВОГ в залежність від наявності Акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. Навпаки, в главі 5 розділу 9 кодексу ГРМ зазначено, що балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. Разом з тим зазначено, що згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року. Таким чином, право споживача на забезпечення та встановлення лічильників газу за рахунок суб`єкта господарювання, що здійснює розподіл природного газу визнано та закріплено Законом із зазначенням строку, до якого має бути встановлено лічильники, а саме до 01 січня 2021 року, а тому право позивача на забезпечення лічильником газу не порушено.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Так, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , є зареєстрованою в ній та є споживачем послуг з газопостачання за вказаною адресою (а.с.12, 14, 15 , 18-19).

Будинок АДРЕСА_1 знаходиться в управлінні ТОВ «Житлосервіс-КР» з 01.11.2013 року, яке не надавало жодних погоджень на встановлення на ньому газового лічильника (а.с.30).

Як убачається з матеріалів справи та заперечується відповідачем, за адресою АДРЕСА_1 було встановлено та 12.04.2017 року опломбовано загальнобудинковий вузол обліку газу, про що було складено відповідний акт №111891, який не містить підпису представника споживача.

Витребуваний ухвалою суду від 03.06.2020 року акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторінміж Оператором ГРМ та споживачем суду не наданий.

Позивач 21.11.2019 року звернулась до відповідача з питання встановлення індивідуального лічильника газу у належній їй квартирі АДРЕСА_2 , на що відповідач 28.11.2019 року надав відповідь, згідно якої зазначив, що фінансування робіт зі встановлення індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі будинку АДРЕСА_1 за кошти товариства Планом розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки, затвердженого постановою НКРЕКП від 31.03.2016 року №547 не передбачено, у зв`язку із чим у будинку АДРЕСА_1 був установлений загальнобудинковий вузол обліку газу та з дня введення його в експлуатацію обсяги спожитого мешканцями будинку природного газу визначаються пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні згідно постанови Кабінету Міністрів України №620 від 16.05.2002 року. Одночасно повідомлено, що побутовий споживач може встановити індивідуальний лічильник газу за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, у тому числі за власні кошти (а.с.13).

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Як передбачено ст. 21 цього ж Закону, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.

Як установлено судом та не заперечується відповідачем, позивач є споживачем природного газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», визначається, що суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року та відповідно до абзацу четвертого підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 6 зі змінами, внесеними згідно із Законом від 21.12.2017 року - до 01 січня 2021 року.

Згідно глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року №2494 (далі Кодекс), оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Таким чином, ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», є Оператором ГРМ.

Згідно глави 4 розділу ІХ Кодексу, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокації) по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокації) приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача.

Якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання.

Якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загальнобудинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу ХІ цього Кодексу), фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 15 до цього Кодексу.

Згідно глави 5 розділу ІХ Кодексу, за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.

Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.

Так, у будинку АДРЕСА_1 був встановлений загальнобудинковий вузол обліку газу та опломбований 12.04.2017 року.

Разом з тим, відповідно до розділу ІІІ п.5.1 Кодексу ГРС межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між Оператором ГРМ та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ).

Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу.

За відсутності акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін за об`єктами суміжних суб`єктів ринку природного газу (включаючи споживачів) Оператор ГРМ, до/через ГРМ якого підключені зазначені об`єкти, зобов`язаний в установлені законодавством строки здійснити заходи з укладання з їх власниками акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

Власники (балансоутримувачі, управителі, інші особи), на балансі чи в управлінні яких знаходяться багатоквартирні будинки чи гуртожитки (незалежно від того, є вони споживачами природного газу чи ні), укладають з Оператором ГРМ, до об`єктів газорозподільної системи якого підключені зазначені будинки/гуртожитки, акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відносно їх внутрішньобудинкових систем газопостачання.

Однак, відповідачем ні з ТОВ «Житлосерівіс-КР», яке є управителем будинку АДРЕСА_1 , ні з іншими особами, не було укладено акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, а відтак, не була визначена межа балансової належності (точка приймання-передачі природного газу) та точка вимірювання відносно будинку АДРЕСА_1 та місце встановлення приладу обліку.

Згідно до п.1 Глави 4 Розділу Х Кодексу ГРС первинне обстеження вузла обліку на можливість його використання як комерційного здійснюється представниками Оператора ГРМ перед пуском природного газу (що здійснюється в рамках заходів з приєднання до ГРМ, або реконструкції комерційного вузла обліку, або переукладання договору) у точці вимірювання з новим споживачем в присутності безпосереднього споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу).

Відповідно до п.7 Глави 4 Розділу Х Кодексу ГРС одразу після встановлення повіреного ЗВТ (або його повірки на місці встановлення) Оператор ГРМ забезпечує пломбування встановленого (повіреного на місці) ЗВТ та складає акт про пломбування, який має бути підписаний споживачем.Перед пломбуванням ЗВТ Оператор ГРМ має право за власний рахунок та з використанням еталонних або зразкових (контрольних) ЗВТ перевірити похибку вимірювання встановленого ЗВТ та/або всього комерційного ВОГ.

Однак, у порушення вище вказаних норм, опломбування комерційного вузла обліку газу, встановленого за адресою: АДРЕСА_1 відбувалось без присутності споживача, позаяк акт пломбування не містить підпису споживача.

Таким чином, дії відповідача щодо встановлення комерційного вузла обліку газу відбувались у порушення діючих норм законодавства та є незаконними.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача в частині визнання незаконними дій відповідача щодо встановлення вузла обліку природного газу на фасадному газопроводі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , з метою комерційного обліку, такими, що підлягають задоволенню.

З приводу позовних вимог про зобов`язання відповідача у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС встановити по об`єкту побутового споживача - квартирі АДРЕСА_2 , індивідуальний лічильник обліку природного газу (комерційний вузол обліку), суд зазначає наступне.

За положеннями постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28.12.2011 року №150 «Про встановлення тарифу на транспортування природного газу та про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу» (з 2011 року по 31 травня 2017 року) до структури тарифу було включено вартість витрат на встановлення лічильників газу населенню за кожні поставлені (розподілені) 1000 куб. м природного газу.

Згідно з додатком №1 до вказаної постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в структурі тарифу затверджено витрати на встановлення лічильників газу населенню за поставлені 1000 куб. м природного газу, які становили 6,96 грн., а згідно з додатком №1 до постанови від 27.09.2016 року №1625 у структурі тарифу витрати на встановлення індивідуальних лічильників газу населенню за розподілені 1000 куб. м становлять 25,20 грн.

Не встановлення відповідачем індивідуального лічильника позивачу з посиланням на те, що кошти на встановлення індивідуального лічильника в кожній квартирі Планом розвитку газорозподільної системи Криворіжгаз щодо будинку АДРЕСА_1 не передбачено, суперечить вимогам законодавства та порушує права позивача. З урахуванням вимог статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» волевиявлення позивача на встановлення індивідуального лічильника газу не може бути порушеним.

Таким чином, задоволення вимог позивача щодо зобов`язання відповідача встановити індивідуальний лічильник обліку природного газу буде відповідати зазначеній державній політиці у сфері житлово-комунальних послуг, забезпечить раціональне використання ресурсів та рівні можливості для позивача з отримання послуги по газопостачанню; встановлення позивачу індивідуального лічильника забезпечить оплату саме того об`єму газу, який нею був спожитий, що буде відповідати такому завданню цивільного законодавства, як справедливість.

Також суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Таким чином, саме на відповідача покладений обов`язок встановлення лічильників газу, лише він повинен вживати заходів щодо залучення інших джерел фінансування цих робіт і покладання такого обов`язку на споживачів є неправомірним.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту суд вважає таким, що відповідає вимогам статті 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України(стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Зі змісту статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» вбачається обов`язок встановлення відповідними суб`єктами господарювання - газорозподільними організаціями лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому таких споживачів не зобов`язано відшукувати джерела фінансування вказаних приладів та робіт, оскільки відповідне фінансування уже закладено у тариф на оплату спожитого газу та визначає обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку.

Оскільки позивач сплачувала за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, то відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачем, та відповідно до частини першої Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язаний забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі, - до 1 січня 2021 року (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2260-VIII від 21.12.2017 року).

Зазначене вище відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі №214/2435/17.

Доводи представника відповідача, що Національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджено розрахунок доцільності встановлення загальнобудинкових вузлів обліку газу згідно з Планом розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки, у якому встановлення будинкового вузла обліку газу за адресою: АДРЕСА_1 визнано доцільним, суд вважає такими, що не звільняють його від обов`язку встановити індивідуальний лічильник позивачу, зважаючи, на те що позивач виконувала обов`язок щодо сплати отриманих послуг, у тариф якої включено і вартість та роботи зі встановлення індивідуальних лічильників газу населенню, а вимогистатті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язують відповідача забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, в яких газ використовується тільки для приготування їжі, - до 01 січня 2021 року.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС встановити по об`єкту побутового споживача - квартирі АДРЕСА_2 , індивідуальний лічильник обліку природного газу (комерційний вузол обліку), також підлягають задоволенню.

Окрім того, суд також уважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок об`ємів спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача ОСОБА_1 - у квартирі АДРЕСА_2 , відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, позаяк такі вимоги є похідними від інших вимог, про задоволення яких суд зазначив вище.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з огляду на задоволення позовних вимог, керуючись ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2522 грн. 40 коп. (840,80 грн. + 840,80 грн. + 840,80 грн.), у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір», за три вимоги немайнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись 15, 16 ЦК України, ст.ст.5, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.3, 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , задовольнити.

Визнати незаконними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз», по встановленню загальнобудинкового приладу обліку природного газу на фасадному газопроводі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , з метою комерційного обліку.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз», у відповідності до вимог Кодексу ГРС встановити по об`єкту побутового споживача ОСОБА_1 - у квартирі АДРЕСА_2 , індивідуальний лічильник обліку природного газу (комерційний вузол обліку).

Зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз», здійснити перерахунок об`ємів спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача ОСОБА_1 - у квартирі АДРЕСА_2 , відповідно до норм споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу, з дня введення в експлуатацію загальнобудинкового приладу обліку природного газу змонтованого на будинку АДРЕСА_1 по день ухвалення рішення.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» у дохід держави судовий збір у розмірі 2522 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через цей суд протягом 30-ти днів з дня його складення.

Суддя В.В. Попов.