ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року

м.Суми

Справа №592/9110/17

Номер провадження 22-ц/816/503/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

сторони:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Буланова Олексія Михайловича на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2020 року в складі судді Алфьорова А.М., постановлену у м. Суми Сумської області,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до місцевого суду зі скаргою на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, просила скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №56135949.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2020 року скарга була визнана неподаною та повернута разом з доданими матеріалами заявнику.

Судове рішення мотивоване тим, що заявниця не виконала вимоги ухвали суду від 16 грудня 2019 року про залишення скарги без руху, не надала копію оскарженої постанови державного виконавця.

У січні 2020 року представник заявниці подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду про повернення скарги та направити матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи судове рішення місцевий суд не врахував, що ОСОБА_1 не отримувала копії постанови про відкриття виконавчого провадження, з матеріалами виконавчого провадження не знайомилася, відомості про порушення свого права отримала із Єдиного реєстру боржників

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Проте оскаржена ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам в повній мірі.

Відповідно до вимог ст.ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Матеріалами справи підтверджується, що 03 грудня 2019 року ОСОБА_1 подала до Ковпаківського районного суду м. Суми скаргу на дії державного виконавця Печерського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, просила скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56135949 про звернення стягнення на предмет застави.

Свої вимоги мотивувала тим, що відповідно до постанови Апеляційного суду Сумської області від 24 січня 2018 року по справі № 592/9110/17: в рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» за договором про відкриття кредитної лінії № 910.75900, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , в сумі 161027,77 грн, яка складається з наступних чинників: основний борг - 23568,89 грн; прострочений борг - 36023,51 грн; прострочені відсотки - 23051,19 грн; строкові відсотки - 1488,02 грн; нарахована комісія - 0 грн; прострочена комісія - 0 грн; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань - 75718,91 грн; інші штрафні санкції - 1177,25 грн, звернуто стягнення на предмет застави, а саме автомобіль FORD Fiesta 1.3, 2011 року випуску, колір білий, шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі - покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов`язані з продажем автомобіля тощо).

Відкриваючи провадження з примусового виконання зазначеного рішення суду шляхом звернення стягнення на предмет застави, державний виконавець не врахував, що судом у резолютивній частині визначено спосіб виконання рішення самим ПАТ «Ідея Банк» шляхом продажу автомобіля третій особі від імені власника. Тобто рішення не підлягає примусовому виконанню.

Крім того, заявниця зазначила, що про відкриття провадження ВП № 56135949 вона дізналася з Єдиного реєстру боржників, з матеріалами виконавчого провадження не знайомилась, копію постанови про відкриття виконавчого провадження не отримувала, а тому заявила суду клопотання про витребування з Печерського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві матеріали виконавчого провадження ВП № 56135949, необхідні для дослідження під час розгляду скарги.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 грудня 2019 року скарга ОСОБА_1 залишена без руху з посиланням на недотримання заявницею вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки до матеріалів справи не додано оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56135949.

При цьому суд не зазначив, вимог якого саме пункту ст. ст. 175, 177 ЦПК України не дотрималась ОСОБА_1 .

У заяві на виконання ухвали суду від 30 грудня 2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Буланов О.М. додатково роз`яснив, що заявниця не отримувала копію постанови про відкриття виконавчого провадження, з матеріалами провадження не знайомилася, про його відкриття дізналася з Єдиного реєстру боржників, а тому не має можливості виконати вимогу ухвали суду від 16 грудня 2019 року та надати суду оскаржену постанову.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2020 року скарга визнана неподаною та повернута заявниці відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

З огляду на встановлені обставини висновок суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення скарги через відсутність у доданих матеріалах оскарженого документа є передчасним, оскільки у самій скарзі заявницею чітко викладені вимоги щодо предмету оскарження, наведено належне обґрунтування заявлених вимог, на їх підтвердження додані відповідні докази. ОСОБА_1 також роз`яснила причини відсутності у неї оскаржуваного документа та заявила клопотання про витребування виконавчого провадження ВП №56135949 для дослідження судом.

Апеляційний суд вважає, що сама по собі відсутність оскарженої постанови про відкриття виконавчого провадження, не може вважатись достатнім підґрунтям (за відсутністю інших підстав) для застосування таких процесуальних наслідків як повернення скарги, як формальної причини, що суперечить принципу верховенства права.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Вирішуючи питання щодо повернення скарги, суд не взяв до уваги зазначені обставини, а також те, що для забезпечення суду можливості дослідити оскаржений документ заявниця подала клопотання про витребування матеріалів виконавчого провадження.

За таких обставин, судом першої інстанції передчасно застосовано до скарги ОСОБА_1 правила частини 3 статті 185 ЦПК України.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Встановивши, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Питання відшкодування сплаченого апелянтом судового збору має бути вирішено місцевим судом за наслідками розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Буланова Олексія Михайловича задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук