РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року

м. Рівне

Справа № 570/6345/18

Провадження № 22-ц/4815/602/20

Головуючий суддя в суді 1 інстанції : Кушнір Н.В.

Рішення ухвалене в м. Рівне Рівненської області

Дата ухвалення повного тексту рішення 28 лютого 2020 року

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Шимків С.С., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання: Тхоревський С.О.,

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Троянчука Д.М. на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області, Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про скасування рішень, запису та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 в даній справі звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області, Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області та покликаючись на неправомірність передачі земельної ділянки відповідачу ОСОБА_4 , просила :

скасувати рішення Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області №162 від 21 квітня 2017 року «Про затвердження технічної документації та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_4 »;

скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер: :04:006:0303 площею 0,0896 га, розташованої на території Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області;

скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку від 31 травня 2017 року індексний номер 35459128;

зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на спірну земельну ділянку та скасувати запис в поземельній книзі щодо її реєстрації шляхом внесення до державного земельного кадастру відомостей про його скасування.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 21 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування рішень, запису та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Троянчук Д.М. не погоджується з ухваленим рішенням, вважає його незаконним та не обґрунтованим.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що право користування земельною ділянкою позивача підтверджується цілим рядом документів, які є чинними та не скасованими. Більше того, право користування позивачем земельною ділянкою встановлено судовим рішенням по справі №570/5151/16-ц, яке набрало законної сили 05.06.2018, згідно якого, спірна земельна ділянка перебуває у користуванні позивача згідно Рішення виконкому Новоукраїнської сільської ради народних депутатів від 13.12.1979 №91 та Рішення виконавчого комітету Рівненської районної ради народних депутатів від 13.03.1980 №96.

Щодо твердження суду першої інстанції, що позивачем доказів звернення в установленому законом порядку до землевпорядних організацій для оформлення права власності чи користування на дані земельні ділянки відповідно вказаних положень суду не надано, а також, що надані документи, на якому схематично зображено розташування житлового будинку на земельній ділянці, не є відповідно рішенням про відведення земельної ділянки та планом, складеним землевпорядною організацією, то позивач зверталась до Заборольської сільської ради Рівненського району із заявою від 30.07.2015 про передачу у власність спірної земельної ділянки, яка перебуває у її користуванні із долученням графічного матеріалу із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки та орієнтованих її розмірів, як того вимагає п.1 ст. 118 Земельного кодексу України.

Також зазначає, що будь-якого вилучення (викупу) земельної ділянки у позивача Заборольською сільською радою не проводилось, так само і рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого було виділено позивачу земельну ділянку у користування, є чинним та не скасованим.

Крім того вказує, що судом не наведено жодної норми, яка б дозволяла без попереднього вилучення земельної ділянки, яка була передана у користування іншій особі, та без скасування рішення сільської ради про надання у користування земельної ділянки, виділяти її у власність для іншої особи.

Зазначає, що судом першої інстанції ніяким чином не враховано скасування судом по справі №570/5151/16-ц підпункту 5 пункту 1 Рішення 30 сесії 6 скликання Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області №302 від 07.05.2015 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок» в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 орієнованою площею 0,10 га за рахунок земель запасу Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області (сільськогосподарського призначення) для ведення особистого селянського господарства.

Враховуючи незаконність рішення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, є незаконним і похідне від нього рішення рішення Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області №162 від 21.04.2017 «Про затвердження технічної документації та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_4 » прийняте на підставі попереднього скасованого рішення №302 від 07.05.2015. З огляду на викладене, право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку було набуто з порушенням вимог діючого законодавства, у зв`язку із чим, рішення Заборольської сільської ради Рівненського району №162 від 21.04.2017 підлягало визнанню судом незаконним та скасуванню. Як наслідок, для відновлення порушених прав позивача необхідно також скасувати державну реєстрацію спірної земельної ділянки та скасувати запис в погосподарській книзі щодо реєстрації спірної земельної ділянки шляхом внесення до державного земельного кадастру відомостей про його скасування, а також необхідно скасувати вищезазначене рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно.

З цих міркувань просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

В поданому на апеляційну скаргу відзиві, представник ОСОБА_4 адвокат Орловська Я.Б. вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими.

Зазначає, що відповідач не надав суду рішення виконкому Новоукраїнської сільської ради про затвердження ним рішення зборів уповноваженого колгоспу ім. Дзержинського Ровенського р-н від 12 листопада 1981 року.

Також вказує, що позивач звернувся із вимогою про скасування реєстрації, однак жодних доводів та обґрунтувань щодо безпідставності прийнятого державним реєстратором рішення не наводить. Натомість, рішення Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області «Про затвердження технічної документації та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_4 » № 162, від 21 квітня 2017 року на дату проведення державної реєстрації, тобто станом на 31 травня 2017 року, не було скасоване та визнане недійсним.

Крім того зазначає, що податок за спірну ділянку завжди сплачував відповідач, позивачка не вчинила жодних дій ні по оформленню земельної ділянки, ні по використанню її за призначенням, ніколи не сплачувала за неї податки, що було підтверджено у судовому засідання представником сільської ради.

Вказує, що обставини, на які посилалася позивачка у справі № 570/5151/16-ц, на даний час докорінно змінилися. На даний час відповідач набув право власності на спірну ділянку, яке відповідно до статті 41, 14 Конституції України та ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності на землю гарантується і це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Також, на даний час відповідач надав архівну довідку, відповідно до якої спірна ділянка була у користуванні його прадіда, також сама позивач надала докази, які підтверджують право власності на спірну ділянку за відповідачем.

Вважає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вірно виходив з недоведеності позивачем своїх позовних вимог та з законності дій відповідачів при приватизації спірної земельної ділянки.

З огляду на наведене просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В поданому на апеляційну скаргу відзиві, Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими.

Рішення Заборольської сільської ради «Про затвердження технічної документації та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_4 за №162 від 21.04.2017 на дату проведення державної реєстрації, тобто на 31 травня 2017 року, не було скасоване та визнане недійсним.

Отже, рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління Панасюк В.О. про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку за кадастровим номером :04:006:0303 площею 0,0896 га., розташованої на території Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246) від 31.05.2017р. індексний номер 35459128 прийняте у відповідності до чинного законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За наведеного, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Троянчук Д.М. в судовому засіданні підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 адвокат Орловська Я.Б. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Інші учасники справи були повідомлені про час і місце розгляду справи однак до суду не з`явились.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем свого права користування спірною земельною ділянкою на час здійснення її приватизації відповідачами та порушення її прав при цьому. Зазначав, що подані

нею документи, на яких схематично зображено розташування житлового будинку на земельній ділянці, не є відповідно рішенням про відведення земельної ділянки та планом, складеним землевпорядною організацією. Суд дійшов висновку, що Заборольська сільська рада реалізувала законні власні повноваження відповідно до визначеного ЗК України порядку передачі земельної ділянки у приватну власність.

Місцевим судом також зазначено, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права по суті спір не вирішує та буде призводити до нових конфліктів сторін, а також порушення інтересів сторонніх осіб, позовні вимоги є такими, що не відповідають критеріям сумісності заходу втручання держави в право особи на мирне володіння майном.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається та судом установлено, що рішенням виконкому Новоукраїнської сільської ради № 91 від 13 грудня 1979 року, позивачці виділено земельну ділянку під будівництво у с. Забороль площею 0.06 га. Це рішення затверджене виконкомом Рівненської районної ради № 96 від 13 березня 1980 року та видано свідоцтво про забудову садиби у населених пунктах Української РСР.

17 червня1980 року ОСОБА_5 затверджено Будівельний паспорт земельної ділянки та План земельної ділянки № НОМЕР_1 в якому зазначено площу виділеної під забудову земельної ділянки 600 м.кв.. Аналогічна площа зазначена і в Свідоцтві про забудову (а.с.30-33)

04 листопада 1981 року позивачка одружилася і змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 . (а.с.29).

Рішенням зборів уповноважених колгоспу ім. Дзержинського Рівненського району від 12 листопада 1981 року ОСОБА_5 дозволено будівництво будинку та виділено ще 0.02 га.(а.с.35)

Станом на той час, колгоспи не були власниками землі, а мали її у безстроковому користуванні від держави, та не могли нею розпоряджатись без погодження в даному випадку з сільрадою та райрадою (ст.15,16, п.6 ч.1 ст.10 ЗК УРСР 1970 року), зокрема щодо виділення спірних 0.02 га.

Докази про затвердження згаданого рішення зборів уповноважених колгоспу від 12 листопада 1981 року, зокрема щодо виділення частини спірної земельної ділянки площею 0.02 га., рішеннями виконкому Новоукраїнської сільської ради та виконкомом Рівненської районної ради та відведення її з винесенням її меж в натурі, землевпорядною організацією, в справі відсутні.

Отже, твердження апелянта, що належна їй частина спірної земельної ділянки у встановленому порядку у неї не вилучалась не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 не надано належних доказів, що ця частина земельної ділянки їй надавалась та відводилась у встановленому земельним законодавством порядку.

Однак, на підставі згаданих вище документів, а саме рішення сільради № 91 від 13 грудня 1979 року та райради № 96 від 13 березня 1980 року, які не стосуються спірної частини земельної ділянки площею 0,02 га, ОСОБА_1 30 липня 2015 року звернулася до сільради із вимогою згідно ч.1 ст.118 ЗК України передати їй у власність земельну ділянку площею 0,08 га, яка знаходиться у її користуванні.

Рішенням сільради № 339 від 24 вересня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою, щодо відведення у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у зв`язку з відсутністю вільних земель запасу у відповідача.

12 листопада 2015 року позивач звернулася із заявою про скасування оскаржуваного рішення, оскільки просила приватизувати вже належну їй земельну ділянку.

Рішенням Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 25 від 07 грудня 2015 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено, оскільки вказана у зверненні земельна ділянка на підставі п.п.5 п.1 рішення сільської ради від 07 травня 2015 року № 302 оформляється для передачі у власність іншому громадянину (а.с.45).

Рішенням Рівненського районного суду від 03 травня 2018 року, (справа №570/5151/16-ц) позов ОСОБА_1 задоволено та:

визнано недійсним і скасовано п.5 п.1 Рішення 30 сесії 6 скликання Заборольської сільської ради № 302 від 07 травня 2015 року в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_4 орієнтовною площею 0,10 га за рахунок земель запасу Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області (сільськогосподарського призначення) для ведення особистого селянського господарства;

визнано недійсним та скасовано п.п.1 п.1 Рішення 33 (позачергової) сесії 6 скликання Заборольської сільської ради №339 від 24 вересня 2015 року в частині відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд;

визнано недійсним та скасовано Рішення 2 сесії 7 скликання Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області №25 від 07 грудня 2015 року про відмову ОСОБА_1 в передачі у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0800 га.;

зобов`язано Заборольську сільську раду Рівненського району Рівненської області на черговій сесії розглянути питання про надання ОСОБА_1 безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0800 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с. Забороль Рівненського району Рівненської області.

Оскільки вказане рішення суду набрало законної сили та не є предметом перегляду в даній справі, то колегія суддів не дає оцінку висновкам місцевого суду в тій справі, однак вважає за необхідне зазначити що згідно усталеної судової практики, рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою фактично є індивідуально-правовим нормативним актом, тобто разовим та припиняє свою дію його виконанням.(абзац 6 ч.5 рішення КСУ 7-рп 2009).

На час ухвалення Рішення Рівненського районного суду від 03 травня 2018 року, (справа №570/5151/16-ц), рішення Заборольської сільської ради № 302 від 07 травня 2015 року в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_4 вже було виконане та припинило свою дію. Крім того, щестаном на 31 травня 2017 року, за рік до ухвалення згаданого вище рішення суду від 03 травня 2018 та за півтора року до подання позову в даній справі, ОСОБА_4 на підставі Рішення сільради №162 від 21 квітня 2017 року вже оформив право власності на належну йому земельну ділянку (кадастровий номер: :04:006:0303) площею 0,0896 га для ведення особистого селянського господарства в селі Заборольта був її законним власником.

За наслідками такого рішення сільської ради 27 травня 2017 року ОСОБА_4 здійснено державну реєстрацію права власності спірної земельної ділянки згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 35459128 від 31 травня 2017 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №88502914 від 31 травня 2017 року.

Подані ОСОБА_1 в справу документи, які на її думку підтверджують її право на спірну частину земельної ділянки, не спростовують виникле та належним оформлене у законний спосіб вже існуюче право ОСОБА_4 на цю ж частину земельної ділянки.

Отже, хибним є висновок автора апеляційної скарги в даній справі, що первісне рішення сільради № 302 від 07 травня 2015 року, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, ОСОБА_4 є незаконним, а тому і похідне від нього рішення Заборольської сільської ради №162 від 21.04.2017 також є незаконним.

При поданні документів на отримання земельної ділянки та оформленні на неї права власності, в розумінні земельного законодавства спірна частина земельної ділянки площею 0,02 га була вільна, відповідачі в справі ОСОБА_4 та Заборольська сільрада, Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міськради, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області дотримались встановленого законодавством порядку та вимог щодо набуття її у власність та реєстрації, а тому місцевий суд обгрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 і підстав для скасування рішень сільради, записів держреєстратора, зобов`язань його до вчинення інших записів в держреєстрі речових прав на нерухоме майно, по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення відповідного обґрунтування щодо заявлених вимог, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати апелянту не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Троянчука Д.М. залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 31 серпня 2020 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків