Справа № 750/7445/20
Провадження № 2-з/750/70/20
У Х В А Л А

21 вересня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді - Рахманкулової І.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за її позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування транспортного засобу та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому заявила вимоги про визнання недійсним та скасування договору дарування автомобіля KIA SPORTAGE, 2016 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , укладеного між відповідачами. Також позивач проситиь визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного автомобіля.

Позов обґрунтовано тим, що автомобіль є спільним майном подружжя, проте відповідач ОСОБА_2 без її згоди подарував його своїй доньці ОСОБА_3 .

Провадження у справі відкрито 09.09.2020.

Після відкриття провадження у справі до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій заявник просить накласти арешт на спірний автомобіль та заборонити іншим особам вчиняти будь які дії щодо нього.

Обгрунтовано заяву тим, що ОСОБА_2 вже здійснив відчуження автомобіля на користь своєї доньки без згоди позивача, хоча автомобіль є спільним майном подружжя, а тому є підстави вважати, що спірний транспортний засіб може бути знову відчужено на користь третіх осіб, у зв`язку з чим може бути утруднено виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом: накладенням арешту на майно та грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд враховує, що застосування судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не завдасть збитків відповідачам, а тому і відсутні підстави для застосування судом зустрічного забезпечення позову відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Оскільки позивачем подано позов про визнання недійсним договору дарування автомобіля, який є спільним майном подружжя та про визнання права власності на частку автомобіля, а тому суд вбачає підстави для забезпечення позову відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України шляхом накладення арешту на спірний автомобіль.

Однак, суд відмовляє заявнику у застосуванні заходу забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти будь - які дії щодо автомобіля, оскільки такий вид заходу забезпечення позову як арешт є достатнім для збереження спірного майна, і запобігання його відчуженню на користь третіх осіб.

Керуючись ст.ст. 151-153, 258-261, 353,354 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль KIA SPORTAGE, 2016 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який 27.06.2020 зареєстрований за ОСОБА_3 .

Стягувач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Боржник: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт: НОМЕР_5 ).

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Рахманкулова