Єдиний унікальний номер справи 333/2950/18
Номер провадження 2/333/48/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Стоматова Е.Г. за участі секретаря судового засідання Курочкіної І.О., представника позивача - адвоката Кондратенко О.Б., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у червні 2018 року звернувся до суду із позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі за текстом ПрАТ «УПСК»), ОСОБА_2 про солідарне стягнення матеріальної шкоди в розмірі 69049,98 грн, що складається із некомпенсованих позивачу витрат на відновлення належного їй автомобіля Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого у ДТП, що сталася 28.04.2017 року. Та судових витрат зі слати судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка відбулась 28.04.2017 року о 19 годині 40 хвилин в місті Запоріжжі на перехресті вулиць Космічної та Чумаченка та сталася з вини відповідача ОСОБА_2 - водія автомобіля Hyundai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження автомобіль Ford Fiesta державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала позивач, та який належить позивачу згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. При цьому, вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок вказаного пошкодження автомобіля Ford Fiesta державний номерний знак НОМЕР_1 становить суму 93829 гривень 00 копійок.

При цьому, вартість відновлення транспортного засобу складає 93829 гривень 00 копійок та позивачу було виплачено відповідне страхове відшкодування лише в сумі 24779 гривень 02 копійки, а відповідачем ОСОБА_2 будь-які суми у відшкодування не були виплачені позивачу, а отже невідшкодованою залишилась сума вказаної матеріальної шкоди в розмірі 69049 гривень 98 копійок, які просить суд солідарно стягнути з відповідачів.

20.06.2018 року провадження у справі відкрито.

12.07.2018 року на адресу суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 , в якому він зазначає, що обставини викладені у позові він визнає, проте не погоджується з їх правовою оцінкою та вважає, що у зв`язку з незгодою позивачки з розміром визначеного страховиком страхового відшкодування, позивачка повинна, посилаючись на належні і допустимі докази, довести перед судом, що визначений страховиком розмір завданої позивачці майнової шкоди не відповідає дійсному розміру шкоди, завданому майну позивачки. У разі доведеності вимог позивачки страховик за рішенням суду буде зобов`язаний здійснити доплату страхового відшкодування в межах страхової суми, визначеної у договорі страхування.

07.09.2018 року на адресу суду надійшов відзив відповідача ПрАТ «УПСК» в якому він просить залишити позов без задоволення, з причини його недоведеності та необґрунтованості.

11.10.2018 року на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзиви відповідачів в якому вона просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.10.2018 року зупинене провадження у справі на час проведення автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 02.03.2020 року відновлене провадження у справі.

Ухвалою суду від 20.05.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ПрАТ «УПСК» в судове засідання не з`явився з невідомих причин, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи викладене, вимоги п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважав за належне розглянути справу по суті позовних вимог, враховуючи, що в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 28.04.2017 року, о 19 годині 40 хвилин в м.Запоріжжя на перехресті вул.Космічна та Чумаченко, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Hyundai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_2 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху та не надав дорогу транспортному засобу, що завершував рух через перехрестя, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ford Fiesta державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок ДТП авто отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду, чим порушив вимоги п.10.1 п.16.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, зі змінами №136 від 06.03.2013 року.. Вина відповідача ОСОБА_2 у вчиненні даного ДТП підтверджується постановою Апеляційного суду Запорізької області від 30.10.2017 року по справі №333/2559/17, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на підставі ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль Ford Fiesta державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Hyundai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_2 станом на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УПСК» згідно з полісом №АК/1461566 від 07.03.2017 року з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілих у розмірі 200000,00 грн., з франшизою 00,00 грн.

ПрАТ «УПСК» позивачці відшкодовано збитків, завданих ОСОБА_2 внаслідок ДТП, на суму 24779 гривень 02 копійки, що визнається сторонами.

З довідки № CULC38AA83EF3U40 від 11.09.2018 року вбачається, що ПрАТ «УПСК» перерахувало на рахунок позивачки 9747 гривень 11 копійок в рахунок відшкодування шкоди заподіяну автомобілю Ford Fiesta державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до частини першої статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Згідно з пунктами 9.1, 9.2 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Цивільно правова відповідальність ОСОБА_2 зі страховим лімітом 200000,00грн (франшиза - 0 грн.) на момент вчинення ДТП було застраховано ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Вказані висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, зобов`язаний сплатити позивачу розмір завданої шкоди.

Висновком експертів №786-18 від 14.06.2019 року за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи визначена величина вартості матеріальної шкоди завданої ОСОБА_1 власниці транспортного засобу Ford Fiesta державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 28.04.2017 року о 19 годині 40 хвилин станом на дату проведення експертизи може складати 62880,00 грн.

Доводи позивача про матеріальну шкоду у розмірі 93829,00 грн. та доводи представника ПрАТ «УПСК» про матеріальну шкоди у розмірі 34528,13 грн. є недостатньо обґрунтованими, оскільки не підтверджуються належними доказами з точки зору їх допустимості. Будь-яких обставин, які б спростували об`єктивність висновків експертів про визначення розміру матеріальних збитків від 14.06.2019 року №786-18 та висновок експертів №787-18 від 14.02.2020 року, судом не встановлено

Таким чином, з урахуванням розміру завданої матеріальної шкоди позивачу (62880,00 грн.) ліміту відповідальності страховика (200000,00 грн.) та відшкодовану завдану шкоду у розмірі (34528,13 грн) - залишок завданої матеріальної шкоди внаслідок скоєння ДТП, який підлягає до стягнення з відповідача ПрАТ «УПСК», як особи, відповідальної за відшкодування завданої шкоди, складає 28351,87 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до Правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 4 червня 2014 року № 6-49цс14, системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статті 1194 ЦК України, пункту 32.7 статті 32 Закону, пунктів п 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти таких висновків. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку.

Оскільки розмір страхового відшкодування вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, тому позовні вимоги щодо стягнення майнової шкоди з ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Суд не приймає до уваги заперечення проти позову представника відповідача ПрАТ «УПСК», оскільки вони не підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, висновки автотоварознавчих досліджень, що надані позивачем, відповідачем не спростовані.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо беззаперечних доказів, які б підтверджували, що відповідач ПрАТ «УПСК» повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, що становить 28351 гривень 87 копійок та понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 291,43 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись 12,81,133,137,144,263-265 ЦПК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (04080, м. Київ, вул.. Кирилівська, буд. 40, ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 28351 гривень 87 копійок ( двадцять вісім тисяч триста п`ятдесят одна гривня вісімдесят сім копійок).

Стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (04080, м. Київ, вул.. Кирилівська, буд. 40, ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 291 гривень 43 копійок (двісті дев`яносто одна гривня сорок три копійки).

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 28 вересня 2020 року.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов