ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2668/20 Справа № 213/1261/19 Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи :

позивач - Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа"

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на заочне рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2019 року, ухваленого суддею Алексєєвим О.В. в м.Кривому Розі, Дніпропетровської області, (відомості про складення повного тексу судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 рокупозивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії.

В обґрунтування позову зазначив, що Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа", засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м.Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання.

На виконання статутної мети КПТМ "Криворіжтепломережа" здійснює постачання теплової енергії відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 .

Так як будинок АДРЕСА_2 є багатоповерховим, опалення до квартири АДРЕСА_3 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідачі отримують теплову енергію.

Відповідачу проводились нарахування відповідно до тарифів на теплову енергію, встановлених: з 01 січня 2011 року затверджено Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1844 від 14 грудня 2010 року, тариф на теплову енергію для населення - 269,50 грн. за 1 Гкал; з 01 липня 2014 року затверджено постановою Національної комісії у сфері енергетики та комунальних послуг №650 від 06 червня 2014 року та з 21 листопада 2014 року затверджено постановою Національної комісії у сфері енергетики та комунальних послуг №146 від 31 жовтня 2014 року, для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 427,83 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 12,94 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуг з централізованого опалення (з податком на додану вартість); з централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильників до системи гарячого водопостачання 27,21 грн. за 1 куб. м, (з податком на додану вартість); за відсутності рушникосушильників 25,29 грн. за 1 куб. м (з податком на додану вартість); з 01 травня 2015 року затверджено Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1171 від 31 березня 2015 року з централізованого опалення; для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 720,15 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 21,77 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); з 31 грудня 2017 року згідно постанови від 28 грудня 2017 року №1536 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31 березня 2015 року №1171", для абонентів житлових житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 1 424,96 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 67,05 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізоване опалення (з податком на додану вартість).

Відповідач оплату за отримані послуги належним чином не здійснювала, у зв`язку з чим за період з 01 жовтня 2015 року по 01 серпня 2018 року виникла заборгованість за послугу з постачання теплової енергії в сумі 24 825,98 грн. Просив стягнути з відповідача зазначену суму боргу.

Заочним рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2019 року в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, відмовлено.

В апеляційній скарзі, позивач КПТМ «Криворіжтепломережа», посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення через порушення норм матеріального права, ставить питання про його скасовування та ухвалення нового рішення про повне задоволення, заявлених позовних вимог.

При цьому, скаржник зазначає, що підставою для відмови у задоволені позову було встановлення судом того факту, що відповідач не значиться зареєстрованою за адресою, зазначеною у позові і позивачем не надано доказів належності квартири відповідачу ОСОБА_1 , однак після отримання рішення суду позивачем була отримана інформація про власника житлового приміщення за яким міститься заборгованість за постачання теплової енергії, згідно, якої відповідач ОСОБА_1 є співвласником цього житлового приміщення. Позивач вважає, що суд порушив права КПТМ «Криворіжтепломережа», оскільки не надав можливості надати суду докази належності квартири на праві приватної власності саме відповідачу ОСОБА_1 . Скаржник наголошує на тому, що інформацію про відсутність реєстрації відповідача була отримана судом 22 квітня 2019 року, а провадження у справі було відкрито 04 червня 2019 року, тобто через два місяці після отримання інформації яка стала основною підставою для відмови у задоволені позову, при цьому, суд не залишив позов без руху та не надав можливості позивачу представити докази належності квартири на праві приватної власності саме відповідачу чим порушив права позивача.

Відзив на апеляційну скаргу позивача не подано.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно довідці, наданої КПТМ «Криворізька тепломережа» в квартирі АДРЕСА_4 зареєстрована відповідач (а.с.7).

Відповідно до розрахунку сума заборгованості за послугу за послугу з опалення, поданої до квартири АДРЕСА_4 за період з 01 жовтня 2015 року по 01 серпня 2018 року складає в сумі 24 825, 98 грн (а.с.8).

Встановлено, що позивачем надавалися комунальні послуги до будинку АДРЕСА_2 , що також підтверджується актами про про підключення та відключення теплоносія (а. с. 9-12).

Також, суд встановив, що відповідач зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 не значиться, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян від 22 квітня 2019 року (а.с.17).

Ухвалюючи рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено надання послуг з постачання теплової енергії відповідачу в період з 01 жовтня 2015 року по 01 серпня 2018 року, та не надано доказів належності квартири відповідачу ОСОБА_1 .

Проте колегія суддів не може у повному обсязі погодитись з висновками суду першої інстанції та погоджується із доводами скаржника, з огляду на таке.

За вимогами ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Суд першої інстанції не в повній мірі додержався наведених вище норм закону, виходячи з наступного.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Згідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи доводи позивача встановив, що суд першої інстанції в порядку підготовки справи до розгляду витребував з відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради інформацію щодо реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_1 , в якій дійсно зазначено, що остання не значиться як така, що має реєстрацію місця проживання в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу (а.с.17).

Відкривши провадження у справі 04.06.2019 року, суд першої інстанції призначав справу до розгляду п`ять разів: 01.07.2019, 05.08.2019, 02.09.2019, 07.10.2019 та 07.11.2019, розміщуючи оголошення для відповідача по справі про день та час розгляду справи на офіційному веб-сайті судової влади України та надсилаючи на зазначену у позові адресу судові повістки про виклик до суду, які поверталися на адресу суду без вручення адресату у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною на конверті адресою, що підтверджено наявними у справі доказами (а.с.21, 28,33, 35, 37, 44).

З наданого позивачем до апеляційної скарги єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на квартиру за якою мається заборгованість за постачання теплової енергії ( АДРЕСА_1 ), вбачається, що квартира з 2012 року знаходиться у приватній спільній частковій власності у відповідача ОСОБА_1 , якій належить Ѕ частина квартири та ОСОБА_2 , якій також належить Ѕ частина житла (а.с.58).

Згідно ч.3 ст.367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апеляційним переглядом встановлено, що позивачу не була відома інформація, отримана судом першої інстанції щодо відсутності реєстрації відповідача ОСОБА_1 в квартирі за якою наявний борг за комунальні послуги з теплопостачання, суд першої інстанції не надіслав запит до єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тому надані позивачем докази щодо власників житла, у відповідності до норм ч.3 ст.367 ЦПК України приймаються колегією суддів до уваги.

Згідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Нормами ч.1 ст.360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

На підставі, наданих позивачем доказів, суд апеляційної інстанції встановив, що відповідач ОСОБА_1 , як співвласник квартири за якою нарахована заборгованість за житлово-комунальні послуги у відповідності до норм ст.322 ЦК України зобов`язана здійснювати оплату цих послуг, однак у відповідності до своєї частки у спільній частковій власності (ст.360 ЦК України), тому вимоги позивача про стягнення заборгованості в повному обсязі саме з відповідача ОСОБА_1 не можуть бути задоволенні повністю, оскільки відповідач несе відповідальність за Ѕ частину нарахованого боргу, у зв`язку із чим, позов підлягає частковому задоволенню.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи (п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України).

Враховуючи, що суд першої інстанції допустив порушення п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме, стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає половина нарахованого боргу, що становить 12 412,99 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних, стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» підлягає сплаті судовий збір відповідно до задоволених позовних вимог:за подання позову в суд першої інстанції в розмірі -960,50 грн. відповідно розрахунку: 1921 грн./2, та в розмірі 1440,75 грн. за подання апеляційної скарги, відповідно розрахунку:2881,50/2, а всього стягненню з відповідача на користь позивача за розгляд справи судами першої і апеляційної інстанції підлягає сплаті судовий збір в сумі 2401,25 грн. (960+1440,75).

Керуючись ст.ст.367,369,374,376,381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" задовольнити частково.

Рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2019 року в частині повної відмови у задоволенні позовних вимог скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50099, м.Кривий Ріг, пров.Дежньова,9, код ЄДРПОУ 03342184, р/ НОМЕР_1 ТВБВ №10003/0547 філія Дніпропетровського ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 305482) заборгованість по оплаті за централізоване опалення за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 12 412,99 грн. (дванадцять тисяч чотириста дванадцять грн., 99 коп.).

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50099, м.Кривий Ріг, пров.Дежньова,9, , р/ НОМЕР_1 ТВБВ №10003/0547 філія Дніпропетровського ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 305482) судовий збір за розгляд справи в судах першої і апеляційної інстанції в сумі 2401,25 грн.(дві тисячі чотириста одна грн., 25 коп.)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2020 року.

Головуючий:

Судді: