Справа № 466/23/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Білінська Г.Б.

при секретарі Норик І.М.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з участю заінтересованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - ОСОБА_9 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

установив:

02.01.2020року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити факт, що у Заповіті ОСОБА_10 , складеному 16.09.2002р., посвідченому Державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Семенюк О.Є, зареєстрованому в реєстрі за №2-2929, в якому спадкоємицями зазначені: дочка спадкодавця ОСОБА_2 - вважати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; дочка спадкодавця ОСОБА_1 - вважати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_10 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1977 року постійно проживала з нею однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначають те, що ОСОБА_10 була власницею 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_2 відповідно до Реєстраційного посвідчення, виданого 09.11.1959р. Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації. Решта 1/3 вказаного будинку належало громадянину ОСОБА_13 . Водночас ОСОБА_10 та ОСОБА_13 належала на праві спільної сумісної власності земельна ділянка загальною площею 0,0536 Га, на якій розташований вказаний вище житловий будинок, що підтверджується Державним актом на право власності на землю серія ЛВ №40002009, виданим 05.10.1999р. Департаментом землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради. 20 листопада 1965 року ОСОБА_14 одружилася з ОСОБА_15 , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданим 20.11.1965р. Львівським міським бюро ЗАГС. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_14 взяла прізвище чоловіка - Дужа . На момент одруження у ОСОБА_15 було двоє дітей від першого шлюбу: ОСОБА_16 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 20.04.1961р., та ОСОБА_17 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується повторним Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 06.09.2019р. (свідоцтво виготовлялося повторно у зв`язку з втратою оригіналу). Після одруження ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та двоє його дітей проживали однією сім`єю аж до його смерті у 1997 році: ОСОБА_18 прийняла дочок чоловіка як своїх дітей (на момент одруження дівчатам було 4,5 та 3,5 роки відповідно), стала для них матір`ю, виховала їх разом з чоловіком. Дочки, у свою чергу, вважали (і називали її) своєю мамою. Однак юридично ОСОБА_10 дівчат не удочеряла. Після смерті ОСОБА_15 ОСОБА_10 продовжила проживати зі своїми названими дочками однією сім`єю аж до дня її смерті у квітні 2019 року. 14.08.1983р. ОСОБА_17 одружилася з ОСОБА_19 , після одруження взяла подвійне прізвище « ОСОБА_1 », що підтверджується Свідоцтвом про одруження НОМЕР_6 , виданим 02.12.1997р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому. 22.09.1984р. ОСОБА_16 одружилася з ОСОБА_4 , після одруження взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_21 , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_7 , виданим 22.09.1984р. Львівським Палацом урочистих подій Виконкому Львівської міської ради народних депутатів. ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_15 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_8 , виданим Відділом РАГС Львівського міськвиконкому 25.10.1997р. 16 вересня 2002 року ОСОБА_10 склала Заповіт, що був посвідчений державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Семенюк О.Є (бланк ВАВ №050604, зареєстрований в Реєстрі за №2-2929), відповідно до якого належне їй майно, а саме по 1/3 частини належного їй житлового будинку АДРЕСА_2 вона заповіла, згідно тексту заповіту, своїй дочці ОСОБА_2 та своїй дочці ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 померла. У липні-серпні 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Романчук-Василик В.Р. з заявами про прийняття спадщини, однак в процесі вивчення нотаріусом наданих ними документів було з`ясовано, що померла ОСОБА_10 заповіла своє майно своїм дочкам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зважаючи на що у нотаріуса виникла необхідність отримання від заявниць документів на підтвердження їхніх родинних відносин з померлою. А оскільки, як вже зазначалося вище, вони де-юре не були її дочками, тому це стало перешкодою у видачі нотаріусом спадкоємицям свідоцтв про право власності на спадкове майно: нотаріус своїм листом рекомендувала заявницям надати йому документи на підтвердження їхніх родинних стосунків з померлою, або ж вирішувати це питання у судовому порядку. ОСОБА_2 з 18.05.1977р. була зареєстрована та постійно проживала разом з ОСОБА_10 однією сім`єю - як мати і донька, до дня смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_3 , та продовжує проживати там досі. Факт проживання підтверджується довідкою ЛКП «Варшавське-407» №2020 від 06.06.2019р. Водночас, власних «кровних» дітей у ОСОБА_10 не було, що підтверджується листом Львівського міського відділу ДРАЦС №1703/16.1-109 від 16.11.2019р. Ще одним доказом на підтвердження того, що у заповіті спадкоємцями зазначені саме заінтересовані особи, від імені котрих подається ця заява, є те, що у заповіті спадкодавець називає їх обох сестрами, в той час як їхні родинні відносини (те, що вони є сестрами) підтверджується їхніми свідоцтвами про народження. Крім цього, для укладення заповіту спадкодавець ( ОСОБА_10 ) попередньо замовила Висновок про визначення ідеальних долей між співвласниками будинку від 03.11.1997р., виготовлений Львівським міжміським БТІ, відповідно до якого 1/3 будинку належала іншому співвласнику - ОСОБА_13 , а решта будинку - по 1/3 (або по 33%) - ОСОБА_12 та ОСОБА_2 . Зазначимо, що у вказаному Висновку немає посилання на існування родинних відносин між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 і ОСОБА_2 , що додатково вказує на те, що саме заявниці і є тими спадкоємицями, які вказані у заповіті.

Щодо заінтересованих осіб, залучених до участі у цій справі, заявники зазначають наступне. Фактично на момент смерті ОСОБА_10 разом з нею у вказаному будинку постійно проживали лише дві особи: заявниця - ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_4 . Решта заінтересованих осіб, котрі зареєстровані у будинку (це діти та внуки обох заявниць), на день смерті ОСОБА_10 у будинку вже давно не проживали, що вони зможуть підтвердити в процесі розгляду справи.

З приводу необхідності встановлення факту проживання ОСОБА_2 на момент смерті ОСОБА_10 з останньою однією сім`єю, заявники зазначають що встановлення цього юридичного факту є необхідною передумовою для подальшого спадкування ОСОБА_2 належної померлій ОСОБА_10 половини земельної ділянки, на якій розташований будинок, частка у якому спадкується. При цьому, оскільки зазначена частина земельної ділянки не вказана в заповіті, тому ОСОБА_2 планує успадкувати цю ділянку в порядку спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги - як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні представник заявників ОСОБА_24 заяву підтримав, давши аналогічні пояснення тим, які зазначені в заяві. Просив заяву задовольнити.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_4 проти задоволення заяви не заперечив.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, 27.01.2020р. на адресу суду подали заяви про те, що підтримують заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення в повному обсязі, просять задовольнити.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_8 не з`явилась, 04.02.2020р. на адресу суду подала заяву про розгляд заяви у її відсутності, та ухвалення рішення на розсуд суду з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представника заявників ОСОБА_24 , заінтересованої особи ОСОБА_4 , покази свідка ОСОБА_25 , з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_10 була власницею 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_2 відповідно до Реєстраційного посвідчення, виданого 09.11.1959р. Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації. Решта 1/3 вказаного будинку належало громадянину ОСОБА_13 .

Водночас ОСОБА_10 та ОСОБА_13 належала на праві спільної сумісної власності земельна ділянка загальною площею 0,0536 Га, на якій розташований вказаний вище житловий будинок, що підтверджується Державним актом на право власності на землю серія ЛВ №40002009, виданим 05.10.1999р. Департаментом землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради.

20 листопада 1965 року ОСОБА_14 одружилася з ОСОБА_15 , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданим 20.11.1965р. Львівським міським бюро ЗАГС. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_14 взяла прізвище чоловіка - Дужа .

На момент одруження у ОСОБА_15 було двоє дітей від першого шлюбу: ОСОБА_16 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 20.04.1961р., та ОСОБА_17 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується повторним Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 06.09.2019р. (свідоцтво виготовлялося повторно у зв`язку з втратою оригіналу).

Після одруження ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та двоє його дітей проживали однією сім`єю аж до його смерті у 1997 році: ОСОБА_18 прийняла дочок чоловіка як своїх дітей (на момент одруження дівчатам було 4,5 та 3,5 роки відповідно), стала для них матір`ю, виховала їх разом з чоловіком. Дочки, у свою чергу, вважали (і називали її) своєю мамою. Однак юридично ОСОБА_10 дівчат не удочеряла. Після смерті ОСОБА_15 ОСОБА_10 продовжила проживати зі своїми названими дочками однією сім`єю аж до дня її смерті у квітні 2019 року.

14.08.1983р. ОСОБА_17 одружилася з ОСОБА_19 , після одруження взяла подвійне прізвище « ОСОБА_1 », що підтверджується Свідоцтвом про одруження НОМЕР_6 , виданим 02.12.1997р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому.

22.09.1984р. ОСОБА_16 одружилася з ОСОБА_4 , після одруження взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_21 , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_7 , виданим 22.09.1984р. Львівським Палацом урочистих подій Виконкому Львівської міської ради народних депутатів.

ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_15 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_8 , виданим Відділом РАГС Львівського міськвиконкому 25.10.1997р.

16 вересня 2002 року ОСОБА_10 склала Заповіт, що був посвідчений державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Семенюк О.Є (бланк ВАВ №050604, зареєстрований в Реєстрі за №2-2929), відповідно до якого належне їй майно, а саме по 1/3 частини належного їй житлового будинку АДРЕСА_2 вона заповіла, згідно тексту заповіту, своїй дочці ОСОБА_2 та своїй дочці ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 , виданим Львівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Л/о 15.04.2019р.

У липні-серпні 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Романчук-Василик В.Р. з заявами про прийняття спадщини, однак в процесі вивчення нотаріусом наданих ними документів було з`ясовано, що померла ОСОБА_10 заповіла своє майно своїм дочкам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зважаючи на що у нотаріуса виникла необхідність отримання від заявниць документів на підтвердження їхніх родинних відносин з померлою.

Таким чином, в даному випадку має місце ситуація, при якій спадкодавець у заповіті виявила свою дійсну волю щодо розпорядження своїм майном на користь конкретних осіб, однак, через відсутність у неї спеціальних юридичних знань вона назвала спадкоємців дочками (фактично вони були її дочками, а вона - їх матір`ю, бо виростила і виховала їх обох змалку), однак через відсутність юридичного оформлення таких відносин, тобто відсутність удочеріння ОСОБА_10 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (через формальні причини) зараз вказані спадкоємці не можуть оформити своїх спадкових прав, зважаючи на що у них немає іншого варіанту вирішення цього питання крім звернення до суду з цією заявою про встановлення юридичного факту.

Дані обставини стверджуються долученими до справи письмовими доказами.

У ч.1 ст. 315 ЦПК України міститься перелік фактів, що можуть встановлюватися судом в порядку окремого провадження. При цьому, відповідно до ч.2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У частині 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова) зазначено наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі ст. ст.315, 316, 318, 319 ЦПК України, 315-319 ЦК України, суд, -

ухвалив:

заяву задовольнити.

Встановити факт, що у Заповіті ОСОБА_10 , складеному 16.09.2002р., посвідченому Державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Семенюк О.Є, зареєстрованому в реєстрі за №2-2929, в якому спадкоємицями зазначені:

- дочка спадкодавця ОСОБА_2 - вважати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

- дочка спадкодавця ОСОБА_1 - вважати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_10 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1977 року постійно проживала з нею однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцять днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 04.02.2020р.

Суддя Г. Б. Білінська