Єдиний унікальний номер справи 183/1596/20
Провадження № 2/183/2319/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.

з участю секретаря судового засідання - Данильченко Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Кредитної спілки "Союз-Дніпро" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2020 року позивач звернувся суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 21 листопада 2017 року між Кредитною спілкою "Союз-Дніпро" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2884/17 Б/П, у відповідності до якого Кредитна спілка "Союз-Дніпро" надала останньому кредитні кошти в сумі 7 728,00 грн. строком на 24 місяці - з 21 листопада 2017 року по 20 листопада 2019 року, а відповідач ОСОБА_1 , у свою чергу, зобов`язався у встановлений у договорі строк повернути отриманий кредит за графіком та сплатити відсотки за користування грошовими коштами.

Зі своєї сторони позивач виконав всі умови підписаного договору, і надав ОСОБА_1 кредитні кошти у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого виникла заборгованість за кредитом у розмірі 6 938,12 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 3 339,18 грн. та заборгованості з відсотків за користування кредитом у розмірі 3 598,94 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 24 квітня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с. 16-17).

У судовому засіданні 15 червня 2020 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, у судове засідання 13 липня 2020 року не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував (а.с. 37).

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні 15 червня 2020 року позовні вимоги визнав, у судове засідання 13 липня 2020 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вислухавши вступне слово і пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості.

Згідно з ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори.

На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором Банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом установлено, що 21 листопада 2017 року між Кредитною спілкою "Союз-Дніпро" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2884/17 Б/П (надалі - Договір), у відповідності до якого, Кредитна спілка "Союз-Дніпро" надала ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 7 728,00 грн. строком на 24 місяці - з 21 листопада 2017 року по 20 листопада 2019 року, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався у встановлений у договорі строк повернути грошові кошти за графіком, сплатити фіксовані відсотки за користування кредитом у розмірі 5,07% щомісяця та відповідно до п. 4.5 Договору сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 0,5 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення, що відповідно до п. 4.8 Договору фактично є штрафом (а.с. 5-6).

Грошові кошти були отримані відповідачем ОСОБА_1 21 листопада 2017 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 127 від 21 листопада 2017 року (а.с. 7).

Згідно з умовами договору, ОСОБА_1 зобов`язався погашати заборгованість за кредитом щомісяця у період з 20 по 30 число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

На підставі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

На підставі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Судом установлено, що 17 грудня 2019 року позивач звертався на адресу відповідача із вимогою про погашення заборгованості за кредитом (а.с. 8), яке залишилось без задоволення.

Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 в порушення ст.ст. 529, 530, 536 ЦК України відступив від умов про повернення суми кредиту і від строків виконання за договором, чим прострочив виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення кредиту та сплати процентів.

Разом з тим, суд, звертає увагу на наступне. Поняття "строк договору", "строк виконання зобов`язання" та "термін виконання зобов`язання" згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

У цій справі сторони визначили строк дії договору - 24 місяці, а саме з 21 листопада 2017 року по 20 листопада 2019 року включно, термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання.

Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, надаючи позивачеві у період з 20 по 30 число кожного місяця кошти (щомісячний платіж) упродовж строку кредитування. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ("Позика. Кредит. Банківський вклад"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 24 місяці - до 20 листопада 2019 року включно.

Відтак, у межах строку кредитування до 20 листопада 2019 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами у період з 20 по 30 число кожного місяця. Починаючи з 21 листопада 2019 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на зазначене суд не вбачає права у позивача нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом за кредитним договором строк якого закінчився. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 порушив взяте перед позивачем зобов`язання, на підставі чого з урахуванням визнаних позивачем сум, як ним отриманих, його права згідно з ст.ст. 610, 611 ЦК України підлягають захисту з присудженням на користь позивача з відповідача 3 339 гривень 18 коп. боргу за кредитом та 1 895 гривень 96 коп. боргу з відсотків за користування кредитом за період з 21 листопада 2017 року по 20 листопада 2019 року включно, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Кредитної спілки "Союз-Дніпро" (, місцезнаходження юридичної особи за адресою: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Воскресенська, 17а) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки "Союз-Дніпро" заборгованість за кредитним договором № 2884/17 від 21 листопада 2017 року у розмірі 5 235,14 грн. (п`ять тисяч двісті тридцять п`ять гривні 14 коп.), яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 3 339,18 грн. та заборгованості з відсотків за користування кредитом у розмірі 1 895,96 грн. з 21 листопада 2017 року по 20 листопада 2019 року включно, а також судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., а всього на суму 7 337,14 грн. (сім тисяч триста тридцять сім гривень 14 копійок).

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні - з наступного за днем вручення його копії.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду складено і підписано 13 липня 2020 року.

Суддя Г.Є. Майна