Справа № 184/1497/20
Номер провадження 2-о/184/48/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Михайлової Т.В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Об`єднана територіальна громада м. Покров Дніпропетровської області «про встановлення факту, що має юридичне значення», -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступні обставини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на будинок АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 5.8071 га, яка розташована на території Шолохівської сільської ради Нікопольського району та належить її бабусі на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. виданого Нікопольською райдержадміністрацією від 24 березня 2006 року. Заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки заявниця не проживала з бабусею та не звернулась з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку. У зв`язку з чим просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1 постійно проживала на час відкриття спадщини однією сім`єю зі своєю бабусею ОСОБА_2 в період з липня 2015 року та до часу відкриття спадщини після її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Повноважний представник заінтересованої особи - Об`єднана територіальна громада м. Покров Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просить розглянути справу без їх участі, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявниці ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1801 (а.с.18).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Нікопольською райдержадміністрацією від 24.03.2006 року Серії ЯА №166104, ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею 5.8071 га, яка розташована на території Шолохівської сільської ради Нікопольського району. Цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 5.8071 га, яка розташована на території Шолохівської сільської ради Нікопольського району.

Згідно заповіту від 04.07.2016 року, посвідченого секретарем Шолоховської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №70, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_2 заявниця протягом встановленого законом строку не зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, і офіційне місце проживання у заявниці зі своєю бабусею зареєстровано за різними адресами. Згідно довідки №1354 від 27.08.2018 року про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 з 03.07.1980р. по 28.10.2016р. (а.с.13).

24 червня 2017 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 від 24.06.2017р. (а.с.8).

Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 07.09.2017 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6).

23 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину за заповітом (а.с.14).

Однак 05 вересня 2018 року державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Чубенко І.С. виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва, оскільки спадкоємець (заявниця), який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживала зі спадкоємцем, а також не звернулась з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку (а.с.17).

Відповідно до Акту про фактичне проживання особи №115 від 22.08.2019р. вбачається, що зі слів сусідів встановлено, що в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 проживала в даному будинку (без реєстрації) з липня 2015 року по теперішній час. Крім цього встановлено, що ОСОБА_1 з липня 2015 року, проживаючи разом, вела спільне господарство зі своєю рідною бабусею ОСОБА_2 та доглядала за нею до моменту її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). До моменту смерті в зазначеному будинку була зареєстрована лише ОСОБА_2 (а.с.21).

Факт того, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживала разом зі своєю бабусею ОСОБА_2 на час відкриття спадщини також підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надав показання, згідно яких повідомив, що він сусід заявниці. Йому відомо, що ОСОБА_1 постійно проживала разом зі своєю бабусею ОСОБА_2 однією сім`єю до дня смерті.

Окрім цього, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала показання, згідно яких повідомила, що вона сусідка заявниці. ОСОБА_1 дійсно постійно проживала разом зі своєю бабусею ОСОБА_2 до дня смерті, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, у суду не виникає сумніву щодо того, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживала разом зі своєю бабусею ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Встановлення юридичного факту необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст.81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Заявниця заяви від відмови від спадщини не подавала.

Також судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована в житловому будинку АДРЕСА_1 , а заявниця за адресою - АДРЕСА_2 . Чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_8 помер, ще коли їх сину був один рік. Їх син та батько заявниці - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.20). Так як інших родичів, крім заявниці, у бабусі нікого не було, то ОСОБА_1 проживала разом зі своєю бабусею, вела спільне господарство та доглядала її в її будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. 6. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Саме такі відносини були у заявниці з її бабусею до дня її смерті.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявника, встановлюється із метою отримання свідоцтва про право на спадщину та повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 13, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Об`єднана територіальна громада м. Покров Дніпропетровської області «про встановлення факту, що має юридичне значення» - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю разом зі своєю бабусею ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 в період з липня 2015 року та до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено - 28 вересня 2020 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш