Гусятинський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА

"05" лютого 2020 р. Справа № 596/63/17

Провадження №8/596/1/2020

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., при вирішенні питання про відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2017 року у цивільній справі №596/63/17 за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького відділу поліції головного управління Національної поліції України в Львівській області, Дрогобицької місцевої прокуратури, прокуратури Львівської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2017 року у цивільній справі за № 596/63/17 за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького відділу поліції головного управління Національної поліції України в Львівській області, Дрогобицької місцевої прокуратури, прокуратури Львівської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Як на підставу перегляду судового рішення заявник посилається на істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як видно з матеріалів справи, цивільна справа № 596/63/17 перебувала у провадженні судді Цвинтарної Т.М. За результатами розгляду вказаної справи рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2017 року у задоволенні позовних вимог позивачу ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою судді Гусятинського районного суду Цвинтарної Т.М. від 03 лютого 2020 року, прийнято самовідвід судді Цвинтарної Тетяни Миколаївни у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2017 року у цивільній справі за № 596/63/17 за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького відділу поліції головного управління Національної поліції України в Львівській області, Дрогобицької місцевої прокуратури, прокуратури Львівської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Справу передано в канцелярію суду для повторного розподілу в порядку ст.33 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 3 лютого 2020 року справу №596/63/17 розподілено для розгляду судді Лисюк І.О..

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність підстав для самовідводу головуючого судді, оскільки суддя Лисюк І.О. перебувала у сусідських товариських відносинах з позивачем у вказаній справі (13 років жили по сусідству (через будинок), зараз там проживає мати судді ОСОБА_2 ).

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) у тому числі, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У відповідності до ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Положеннями ст.40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст.15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно ст. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З урахуванням вищенаведеного, гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення правосуддя, уникнення будь яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді по справі, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

На підставі ст. 15 Кодексу суддівської етики, керуючись ст. ст. 36 - 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти самовідвід судді Лисюк Ірини Олександрівни в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2017 року у цивільній справі №596/63/17 за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького відділу поліції головного управління Національної поліції України в Львівській області, Дрогобицької місцевої прокуратури, прокуратури Львівської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Цивільну справу №596/63/17 передати до канцелярії Гусятинського районного суду для повторного автоматизованого розподілу в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк