ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року

м.Суми

Справа №592/2483/20

Номер провадження 22-ц/816/1290/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Ткачук С. С. , Хвостика С. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 березня 2020 року в складі судді Алфьорова А.М., ухваленого в м. Суми,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення заборгованості по заробітній платі, мотивуючи вимоги тим, що з 09 вересня 1996 року він перебуває з товариством у трудових відносинах. У зв`язку з тим, що відповідач не виконує свої обов`язки з оплати праці, утворилася заборгованість по заробітній платі.

Станом на січень 2020 року загальна сума заборгованості відповідно до розрахункового листа становить 62497 грн 97 коп.

Посилаючись на вищевикладене, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати в сумі 62497 грн 97 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 62497 грн 97 коп.

Стягнуто з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь держави 840 грн 80 коп. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду, АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості із заробітної плати, зменшивши суму стягнення з 62497,97 грн до 49282,97 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на день ухвалення судом першої інстанції судового рішення позивачу здійснювались товариством виплати заборгованості із заробітної плати, а саме 18 лютого 2020 позивачу виплачена заробітна плата за половину листопада 2019 року в сумі 4679,00 грн; 26 лютого 2020 року - за половину листопада 2019 року в сумі 4680,00 грн; 06 березня 2020 року - за половину грудня 2019 року - 3856,00 грн.

Позивачем у встановлений судом строк відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2020 року: 2102 грн х 100 = 210200 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 09 вересня 1996 року ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», що підтверджується довідкою АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та копією трудової книжки позивача (а.с. 3, 4-5).

З розрахункового листа вбачається, що АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» має заборгованість перед ОСОБА_1 по виплаті заробітної плати станом на 01 січня 2020 року у розмірі 62497 грн 97 коп (а.с. 9).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у встановлені строки не виплачував заробітну плату, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в розмірі 62497 грн 97 коп.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ст. 43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За змістом ст.ст. 94, 97 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право позивача на своєчасне отримання заробітної плати за виконану ним роботу порушено з боку відповідача.

Разом з тим, визначаючи розмір заборгованості із заробітної плати у сумі 62497 грн 97 коп, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 відповідачем уже була перерахована частина заробітної плати.

Як убачається з матеріалів справи, 18 лютого 2020 року ОСОБА_1 була перерахована заробітна плата на суму 4679,00 грн, за 2-гу половину листопада 2019 року, що підтверджується витягом із списку робітників АТ «Сумське НВО» на перерахування заробітної плати до доручення №47992 від 18 лютого 2020 року (а.с. 23, 36).

26 лютого 2020 року ОСОБА_1 була перерахована заробітна плата на суму 4680,00 грн, за 2-гу половину листопада 2019 року, що підтверджується витягом із списку робітників АТ «Сумське НВО» на перерахування заробітної плати до доручення №48177 від 26 лютого 2020 року (а.с. 24, 37).

06 березня 2020 року ОСОБА_1 була перерахована заробітна плата на суму 3856,00 грн, за 2-гу половину грудня 2019 року, що підтверджується витягом із списку робітників АТ «Сумське НВО» на перерахування заробітної плати до доручення №48405 від 06 березня 2020 року (а.с. 25, 38).

Тобто, залишок заборгованості по заробітній платі на дату ухвалення рішення судом першої інстанції, яка підлягає стягненню з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 становить 49282 грн 97 коп.

За встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України необхідно змінити в частині розміру заробітної плати, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 49282 грн 97 коп., а не 62497 грн 97 коп., як стягнув суд першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України за перегляд справи судом апеляційної інстанції відповідачу за рахунок держави підлягає компенсації судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1261 грн 20 коп.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» задовольнити.

Змінити рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 березня 2020 року в частині розміру заборгованості по заробітній платі.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 49282 грн 97 коп., а не 62497 грн 97 коп., як стягнув суд першої інстанції.

Компенсувати Акціонерному товариству «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1261 грн 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.І. Собина

Судді: С.Г. Хвостик

С.С. Ткачук