Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

з а о ч н е

Справа №338/691/20

Провадження № 2/338/316/20

18 вересня 2020 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Рибки Л.Я.,

з участю секретаря Полек Х.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Слободян Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - служба у справах дітей Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовною заявою до ОСОБА_3 про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей, а також призначення її (позивачки) опікуном неповнолітньої ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_5 .

Ухвалою від 07 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання.

Ухвалою суду від 12 серпня 2020 року позов в частині щодо призначення позивачки опікуном неповнолітньої ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_5 залишено без розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько ОСОБА_4 - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про батька ОСОБА_5 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Вже більше року діти не спілкують з матір`ю, остання не виконує батьківські обов`язки, самоусунулась від виховання та утримання дітей. Зокрема, ОСОБА_3 ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє зацікавленості в їхній долі, не цікавиться станом здоров`я, навчанням дочок, не піклується про їхній фізичний, духовний розвиток, підготовкою до самостійного життя. Крім того, відповідачка не дбає про забезпечення дітям належного харчування, медичного догляду, в разі необхідності - лікування, не спілкується з дочками в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не надає їм доступу до культурних та духовних цінностей, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не створює умов для отримання дітьми освіти. Також ОСОБА_3 не надає матеріальної, трудової чи будь-якої іншої допомоги, всі питання щодо виховання дітей вирішуються бабусею та дідусем самостійно, без участі та підтримки з боку відповідачки.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити. Щодо заочного розгляду справи не заперечувала.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що згідно з висновком органу опіки та піклування Богородчанської РДА позбавлення відповідачки батьківських прав щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_4 та малолітньої дочки ОСОБА_5 є доцільним. ОСОБА_1 - бабуся дітей - разом зі своїм чоловіком самостійно піклуються про онучок, забезпечують їм належні умови проживання та виховання. Відповідачка ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочок, хоча жодних перешкод для цього їй не створювалось. Так, вона за останній рік жодного разу не відвідала дітей, не поцікавилась їхнім здоров`ям, умовами проживання, не турбувалась про фізичний та духовний розвиток дочок, не надавала їм моральної та матеріальної підтримки. За таких обставин представник позивачки просить позов задоволити, позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_4 та малолітньої дочки ОСОБА_5 , стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Не заперечувала щодо ухвалення у справі заочного рішення.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Богородчанської РДА - в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у висновку органу опіки та піклування Богородчанської РДА про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши, що це відповідатиме інтересам дітей, оскільки відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, ухиляється від виховання та утримання дочок. Також вважає, що з ОСОБА_3 слід стягнути аліменти на утримання дітей в заявленому позивачкою розмірі. Щодо заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку - шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Повідомлення ОСОБА_3 про розгляд справи здійснено також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України. Крім того, інформація щодо розгляду даної справи наявна на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтеренет на веб-сайті судової влади. Про причини неявки відповідачка суд не поінформувала, своїм правом на подання відзиву не скористалась, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від неї не надходило.

На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника третьої особи, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дослідивши письмові докази у справі та з`ясувавши фактичні обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Частиною 2 ст. 157 Сімейного кодексу України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №20) судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В даній справі судом встановлені наступні обставини.

За час перебування відповідачки у шлюбі з ОСОБА_6 у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась дочка ОСОБА_4 (а.с. 6).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №91 від 14 серпня 2009 року. Після розірвання шлюбу відповідачці присвоєно прізвище " ОСОБА_1 " (а.с. 4).

Батько неповнолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Порогівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області 20 серпня 2019 року (а.с. 7).

Також відповідачка є матір`ю малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5), на час народження якої ОСОБА_3 в шлюбі не перебувала, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено в порядку, визначеному ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Неповнолітня ОСОБА_4 та малолітня ОСОБА_5 зареєстровані та проживають з бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_12 по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Порогівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області №460 від 13 березня 2020 року та актом обстеження матеріально-побутових умов від 13 березня 2020 року (а.с. 10, 11).

Як вбачається з акта обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 13 березня 2020 року, складеного комісією Порогівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, позивачка проживає разом з чоловіком ОСОБА_12 , 1960 року народження, та онуками ОСОБА_4 , 2006 року народження, і ОСОБА_5 , 2015 року народження. Матеріально-побутові умови добрі (а.с. 11).

Відповідно до довідки №34 від 13 березня 2020 року, виданої Порогівською ЗОШ І-ІІІ ступенів, ОСОБА_4 навчається у 8 класі даної школи (а.с. 12).

У характеристиці, виданій на неповнолітню ОСОБА_4 її класним керівником та директором Порогівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, зазначено, що мати приділяє неналежну увагу вихованню дитини, зв`язок з класним керівником та школою підтримує бабуся дівчинки, яка систематично відвідує батьківські збори, виховні заходи, цікавиться успішністю та поведінкою онуки (а.с. 15).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Богородчанської РДА №151/01-46/200 від 12 червня 2020 року, питання доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо її неповнолітньої дочки ОСОБА_4 та малолітньої дочки ОСОБА_5 розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Богородчанської РДА.

У висновку, зокрема, зазначено, що у 2018 року ОСОБА_3 притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, діти проживають з бабусею, матір більше року з ними не спілкується, не допомагає фінансово, ухиляється від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків. Орган опіки та піклування вважає, що відповідачку доцільно позбавити батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_5 (а.с. 8 - 9).

Згідно з наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями неповнолітньої ОСОБА_4 , остання не заперечує щодо позбавлення матері батьківських прав, так як ОСОБА_3 не бере участі в її та її сестри ( ОСОБА_5 ) житті й вихованні, їхнім здоров`ям, навчанням в школі не цікавиться, не допомагає фінансово, не вітає з днем народження та іншими святами. Останнього разу вони з матір`ю бачились більше року тому назад (а.с.16).

Згідно з характеристикою від 13 березня 2020 року, виданою сільським головою села Пороги Богородчанського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 характеризується з негативної сторони, вихованням своїх дітей не займається, про них піклується бабуся ОСОБА_1 та дідусь ОСОБА_12 (а.с. 14).

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона проживає в одному селі з позивачкою, є депутатом Порогівської сільської ради. Підтвердила, що більше року дітьми опікуються їхні бабуся та дідусь, які забезпечують ОСОБА_5 та ОСОБА_4 належні умови проживання, виховання та навчання. ОСОБА_3 вона не бачила більше року, місце її знаходження невідоме. Остання не допомагає дітям матеріально, не відвідує їх, не піклується про своїх дочок.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є хресною мамою ОСОБА_4 . Охарактеризувала відповідачку з негативної сторони, оскільки остання за час проживання в селі зловживала спиртними напоями, не піклувалась про своїх дітей. Більше року тому виїхала з села, з того часу не спілкувалась з дочками, не надавала їм матеріальну допомогу, місце її знаходження не відоме. Діти мешкають разом з бабусею та дідусем, які забезпечують їм належні умови проживання.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що є дочкою позивачки та рідною сестрою відповідачки. Їй відомо, що сестра тривалий час не з`являлась за місцем свого проживання, у неї є підстави вважати, що вона виїхала за кордон в Республіку Польща, де і проживає. Останній раз бачила ОСОБА_3 більше року тому. З того часу сестра не опікується дітьми, не надає допомоги та не спідкується з ними. Діти проживають разом з ОСОБА_1 , яка доглядає за ними.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідачка не проявляє жодної батьківської турботи про дітей, не відвідує дочок, більше року не спілкується з ними, не цікавиться їхнім здоров`ям, не бере участі у вихованні, не дбає про фізичний і духовний розвиток, добровільно не надає коштів на їхнє утримання, тобто свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_5 . Така поведінка відповідачки, на думку суду, свідчить про незацікавленість її як матері у долі дітей, ухиленні від виконання своїх батьківських обов`язків. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин ОСОБА_3 суду не надано.

Згідно з положенням ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

На підставі викладеного, з огляду на положення п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, оскільки судом в ході розгляду справи встановлено, що мала місце винна поведінка відповідачки, яка проявилась у свідомому ухиленні останньої від виконання своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування у даній справі такого крайнього заходу як позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_5 , що відповідатиме якнайкращим інтересам дітей.

Водночас суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_3 положення ч.ч. 1, 3 ст. 169 Сімейного кодексу України, якими передбачено її право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення її батьківських прав, й за умови, якщо на час вирішення питання судом про поновлення батьківських прав дитина не досягне повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина друга статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд виходить із обставин, зазначених позивачкою, які не спростовані відповідачкою.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_5 , суд, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує, що відповідачка є особою працездатного віку і може надавати матеріальну допомогу дітям, іншого нею не доведено, матеріальне становище неповнолітньої ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_5 .

З урахуванням викладеного, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, з огляду на законодавчо встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку (станом на день ухвалення рішення), суд приходить до переконання, що аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 та малоліньої ОСОБА_5 , які підлягають стягненню з відповідачки, слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову - 01 липня 2020 року, що буде відповідати інтересам дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Ухвалою від 07 липня 2020 року за клопотанням позивачки, з урахуванням її майнового стану, ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору в розмірі 1 681 грн 60 к. за подання цивільного позову.

З огляду на те, що до початку розгляду справи по суті позовна вимога про призначення позивачки опікуном дітей була залишена без розгляду, судом ухвалено рішення з приводу двох позовних вимог - позбавлення відповідачки батьківських прав та стягнення з неї аліментів, з ОСОБА_3 слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1 681 грн 60 к.

Керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 141, 259, 263 - 265, 280, 354, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - служба у справах дітей Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Пороги Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис про народження № 9 від 01 лютого 2006 року, місце реєстрації - Порогівська сільська рада Богородчанського району Івано-Франківської області, та малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Пороги Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис про народження № 29 від 16 липня 2015 року, місце реєстрації - Порогівська сільська рада Богородчанського району Івано-Франківської області.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

Зобов`язати службу у справах дітей Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області відкрити особисті рахунки дітям у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду для перерахування аліментів, що підлягають стягненню.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 681 грн 60 к. судового збору

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою

відповідачки, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивачкою заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа: служба у справах дітей Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, місце знаходження: 77701, Івано-Франківська область селище Богородчани, вул. Шевченка, 66.

Повний текст виготовлено 28 вересня 2020 року.

Суддя Л.Я. Рибка