П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року м. Київ

Справа № 22-3263 Головуючий у1-й інстанції - Миколаєць І. Ю.

Унікальний № 759/19259/18 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Пузикової В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Федорченка Андрія Миколайовича, на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

у с т а н о в и л а:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 пред`явила в суд позов до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, в якому просила стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі 35 000 грн, по 17 500 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення нею повноліття (а.с.1-3).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишено без розгляду.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 , адвокат Федорченко А. М., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить оскаржувану ухвалу скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 19).

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави, натомість позивачка ОСОБА_2 тричі без поважних причин не з`явилась у судові засідання, хоча повідомлялась належним чином, що свідчить про зловживання своїми правами.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення учасників справи: представника позивача адвоката Федорченка А. М., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити; представника відповідача, адвоката Банцера А. О., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що у листопаді 2018 року ОСОБА_2 пред`явила в суд позов до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.15-16).

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 , районний суд виходив із того, що про день слухання справи позивачка судом повідомлялася належним чином. В судове засідання, призначене на 18 квітня 2019 року, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. В судове засідання, призначене на 25 липня 2019 року, повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. В судове засідання, призначене на 28 жовтня 2019 року, повторно не з`явилася, на електронну адресу суду надіслала клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку з поганим самопочуттям.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 . апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За правилом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень ч.4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку матеріали справи свідчать, що направлена на адресу ОСОБА_2 копія ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду на 18 квітня 2019 року повернулась до суду як не вручена з відміткою на конверті «неправильно зазначена адреса» (а.с.18-19).

Направлене ОСОБА_2 судове повідомлення про розгляд справи 25 липня 2019 року повернулось до суду разом із конвертом як не вручене з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.23-24).

Судове повідомлення про розгляд справи, призначений на 28 жовтня 2019 року, направлене ОСОБА_2 , також повернулось до суду без вручення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.26-27).

Отже позивач жодного разу не була належним чином повідомлена про дату, місце та час судового засідання у справі.

З огляду на таке, неявку ОСОБА_2 в судові засідання призначені на 25 липня 2019 року та 28 жовтня 2019 року не можна вважати повторною, в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки положення вказаної статті регламентує наявність обов`язкової умови, що позивач повинен бути належним чином повідомлений про дату судового засідання. Лише у разі дотримання даної умови, підлягає застосуванню положення ст. 257 ЦПК України щодо залишення позову без розгляду.

Відповідна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, зокрема, суд вказав, що в матеріалах справи повинні бути відомості щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи судом. Такі відомості, які містилися в матеріалах справи, як про повернення суду повістки про виклик позивача до суду з вказівкою причини повернення - за закінченням терміну зберігання, не свідчать про відмову позивача від одержання повістки чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Тобто слід дійти висновку, що повернення судової повістки за вказаною причиною свідчить про необізнаність позивача щодо дати судового засідання, а відтак і вважатися належним чином повідомленим, позивач не може.

25 жовтня 2019 року на електронну адресу районного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про перенесення судового засідання, призначеного на 28 жовтня 2019 року, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я (а.с.43-44).

Районний суд на вказані обставини уваги не звернув у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку щодо наявності передбачених процесуальним законом підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ураховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду підлягає скасуванню з направленням справи до районного суду для продовження розгляду.

Крім того, оскільки ухвала районного суду про залишення позову без розгляду підлягає скасуванню з направленням справи до районного суду для продовження розгляду, постановлена Святошинським районним судом міста Києва 25 листопада 2019 року ухвала щодо розподілу судових витрат у зв`язку із залишенням позову без розгляду також підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 268, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Федорченка Андрія Миколайовича, задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року та ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 листопада 2019 року скасувати, справу направити до районного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 11 лютого 2020 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома