ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1445/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/1285/20 Категорія: на ухвалу Суходольський О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року :

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, державний реєстратор виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Савчук Лариса Анатоліївна,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Білозірська сільська рада Черкаського району,

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 07 липня 2020 року, у складі судді Суходольського О.М.,

в с т а н о в и в :

В червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, державного реєстратора виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Савчук Лариси Анатоліївни про визнання незаконним правового акту органу державної влади та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Просив звільнити його від сплати судового збору за подання позовної заяви; ухвалити рішення, яким визнати незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-5507/14-19-СГ від 28.11.2019 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність»; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області Савчук Л.А. за індексним номером 51692262 від 19.03.2020; зобов`язати Білозірську сільську раду Черкаського району повернути земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :01:006:0583 до державної власності.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 23 червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 07 липня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.

Суд мотивував своє рішення тим, що позивач не усунув недоліки, наведені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, а саме, не сплатив судовий збір в сумі 1681 грн. 60 коп., достатніх підстав для звільнення його від сплати судового збору суд не вбачає.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу про повернення позовної заяви, а справу направити до Черкаського районного суду для продовження розгляду.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що суд неповно з`ясував обставини в частині звільнення від сплати судового збору.

Зазначає, що відповідно до копії довідки №149/28-5/2-1 від 24.02.2020, виданої Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради та копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2019 рік, підтверджено факт нарахування йому грошової суми в розмірі 18 440 грн.

Сума судового збору, яку він мав сплатити за подання позовної заяви у розмірі 1681 грн. 60 коп., значно перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, розмір якого становить 922 грн.

Звертає увагу, що в оскаржуваній ухвалі судом також конкретно не визначено, які саме документи він має подати для визначення скрутного матеріального становища, крім тих, які вже були додані до позовної заяви.

Таким чином, вважає, що висновок суду першої інстанції про непідтвердженість тяжкого матеріального стану та відмови у звільненні від сплати судового збору є передчасним.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 2 вересня 2020 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, державного реєстратора виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Савчук Лариси Анатоліївни про визнання незаконним правового акту органу державної влади та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Одночасно в позовній заяві позивач просив суд звільнити його від сплати судового збору, мотивуючи тим, що він має незадовільний майновий стан, оскільки судовий збір в розмірі 1681 грн. 60 коп. значно перевищує 5 відсотків його розміру річного доходу за попередній 2019 рік, які складають 922 грн.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 07 липня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.

Суд мотивував своє рішення тим, що позивач не усунув недоліки, наведені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, а саме, не сплатив судовий збір в сумі 1681 грн. 60 коп., достатніх підстав для звільнення його від сплати судового збору суд не вбачає.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду та вважає його передчасним, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналогічні положення наведені в ст.8 Закону України «Про судовий збір», згідно якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов и, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно даних копії довідки №149/28-5/2-1 від 24.02.2020, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Департаменті соціальної політики і отримує державну соціальну допомогу інваліда 3 групи, яка склала за 2019 рік 18 440 грн.

Відповідно до даних копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року ОСОБА_1 отримував доходи з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради.

Враховуючи викладене, сума судового збору в розмірі 1681 грн. 60 коп. є дійсно вищою за 5 % розміру річного доходу ОСОБА_1 за 2019 рік (18440 х 5% = 922 грн.), а тому доводи скаржника про звільнення його від сплати судового збору через скрутний матеріальний стан, заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції недостатньо врахував вказані обставини та, на переконання колегії суддів, дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви.

Крім того апеляційний суд враховує, що особа безпідставно не може бути позбавлена права звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, що прямо передбачено ст. 4 ЦПК України, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття перша Закону України «Про судовий збір»).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету» («Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND), рішення № 28249/95 Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

У зв`язку з цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), виключно відповідно до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Суд першої інстанції мав врахувати вказані обставини при вирішенні клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору у зв`язку з тяжким матеріальним становищем та надати доступ до правосуддя, що відповідало б положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та меті звернення до суду - для захисту позивачем своїх порушених прав.

Відповідно до положень ч.1 п.6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції у відповідності до приписів ст. 379 ЦПК України є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції винесена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, а тому ухвала підлягає до скасування з направленням справи для продовження розгляду до Черкаського районного суду Черкаської області.

Керуючись статтями 136, 374, 379, 381 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 07 липня 2020 року у даній справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

Ю.В. Сіренко

Б.Б.Вініченко

О.М.Новіков