ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9036/20 Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 22-ц/817/706/20 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Ходоровський М. В., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Боднар Р.В.

та учасників справи представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Микитовича П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/9036/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2020 року за матеріалами позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Ангелівка про визнання права власності, постановлену суддею Позняком В.М., -

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ангелівка» (далі-ТОВ) про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49,1 кв.м. за набувальною давністю.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Ангелівка» про визнання права власності повернено позивачу. Застосовано до позивача захід процесуального примусу у виді штрафу. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету штраф в сумі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630 (шістсот тридцять) гривень 60 коп.

Не погоджуючись із ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що вказана ухвала суду є незаконною, такою що прийнята з порушеннями норм процесуального права та підлягає до скасування.

У своїй апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить зазначену справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у відповідності із вимогами процесуального закону.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви з підстав зловживання позивачем процесуальними правами, судом не враховано того, що попередні позови було повернуто без відкриття провадження у різний часовий проміжок, а саме - листопад 2019 року та березень 2020 року. Тобто, позивач не здійснював одночасне подання декількох позовів, через що позивач не міг здійснювати маніпулювання чи вплив на розподіл справ оскільки одночасно не подавав декілька позовів, а отже не збільшував одночасно можливостей для визначення декількох суддів з одного і того самого предмету тобто не мав можливості вибору.

Тому, ухвалення рішення про повернення позовної заяви, без попереднього застосування положень ст. 185 ЦПК України щодо надання позивачеві процесуальної можливості усунути дефекти в оформленні позовної заяви шляхом сплати судового збору, є передчасним.

Відтак, кваліфікуючи дії позивача як зловживання процесуальним правом та встановлюючи негативні наслідки за такі дії у вигляді повернення позову, суд позбавив сторону гарантованого законом права на справедливий судовий розгляд, складовою якого є право на доступ до суду.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав апеляційну скаргу в її межах, посилаючись на порушення оспорюваною ухвалою процесуальних прав позивача. При цьому визнав обставини, що на час постановлення оскаржуваної ухвали суду у провадженні суду пребував аналогічний позов ОСОБА_1 до ТОВ Ангелівка про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, який ухвалою суду від 16 березня 2020 року було залишено без руху.

ТОВ Ангелівка, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилося, заяв про відкладення розгляду справи з метою особистої участі у судовому засіданні не подало. А тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів не вбачає перешкод щодо розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення учасника справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Ангелівка» про визнання права власності на підставі ч. 3 ст. 44 ЦПК України та п.6 ч.4 статті 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із тих обставин, що подання позовної заяви ОСОБА_1 до суду до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також подання такого позову за наявності ухвали про залишення ідентичного позову без руху, є зловживанням процесуальними правами, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями. При цьому суд застосував захід процесуального примусу у вигляді штрафу, передбаченого п. 2 ч.1 ст.148 ЦПК України.

Колегія суддів не може повністю погодитись із такими висновками суду.

Із матеріалів справи вбачається та стороною позивача не заперечується, що із позовними заявами до ТОВ «Ангелівка» про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49,1 кв.м. за набувальною давністю ОСОБА_1 звертався до суду неодноразово - у листопаді 2019 року (справа №607/25891/19) позовна заява повернута ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.11.2019 року та у березні 2020 року - (справа №607/4653/20) ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2020 року позивачу надано строк для усунення недоліків.

Із даним позовом ОСОБА_1 звернувся 02 червня 2020 року (а.с.1)

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із п.2 ч.2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Згідно із ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 4 ст.44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходи для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Пунктом 2 ч.1 ст.148 ЦПК України передбачене право суду постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами.

Із матеріалів справи не вбачається одночасне подання ОСОБА_1 декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, і судом таких обставин не встановлено, а, отже, суд дійшов неправильного висновку про зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами та повернув з цих підстав позов і застосував штраф як захід процесуального примусу. Що суперечить вищенаведеним нормам процесуального права.

Відповідно до п.п.1,3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, оскаржена ухвала підлягає скасуванню згідно із п.п.1,3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України в частині накладення на позивача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу та зміні у нескасованій частині ухвали із якої необхідно виключити посилання суду на повернення позову із підстав зловживання позивачем процесуальними правами на підставі частини третьої статті 44 ЦПК України

Разом із тим, колегія суддів вважає обґрунтованим повернення позову ОСОБА_1 з тих підстав, що позивачем подано до цього самого суду інший позов до цього самого відповідача з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Так, відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається, коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується представником позивача, що на час подання даного позову 02 червня 2020 року, ОСОБА_1 у березні 2020 року вже було подано аналогічний позов до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (справа №607/4653/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Ангелівка про визнання права власності за набувальною давністю) по якій ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2020 року позивачу було надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Згідно інформації з офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, який є загальнодоступним, у справі №607/4653/20 була винесена ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про визнання неподаною позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ Ангелівка про визнання права власності за набувальною давністю та повернення її позивачу від 07 серпня 2020 року.

Отже, на час звернення позивача із позовом 02 червня 2020 року та на час постановлення оскаржуваної ухвали 04 червня 2020 року у даному суді перебувала позовна заява за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Ангелівка про визнання права власності за набувальною давністю №607/4653/20, по якій не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду, а тому суд дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ Ангелівка про визнання права власності з підстав, передбачених п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, що суд попередьо повинен був надати строк для усунення недоліків даної позовної заяви не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки п.6 ч.4 ст. 185 ЦПК України передбачено повернення позовної заяви у випадку коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду. Тобто даною нормою передбачена окрема підстава повернення позову без попереднього застосування ч.1ст. 185 ЦПК України.

Судові витрати, у відповідності до ст.141 ЦПК України, покласти на позивача ОСОБА_1 в межах сум, ним понесених.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2020 року в частині застосування до ОСОБА_1 заходу процесуального примусу у вигляді штрафу і стягнення із нього в дохід державного бюджету штрафу в сумі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630 (шістсот тридцять) гривень 60 коп. скасувати.

У іншій нескасованій частині ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2020 року змінити, виключивши із ухвали посилання суду на частину третю статті 44 ЦПК України як підставу повернення позову.

В решті - ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2020 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на ОСОБА_1 в межах, ним понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2020 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Ходоровський М.В.

Шевчук Г.М.