Справа № 331/2574/19
Провадження 2/331/140/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» серпня 2020 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого - судді Антоненко М.В.

при секретарі - Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , 3-я особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за виконані роботи та упущену вигоду, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ФОП ОСОБА_2 , третя особа що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за виконані проботи та упущену вигоду.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що в період часу з 10 лютого 2014 року по 10 травня 2019 року працювала ріелтором в ФОП ОСОБА_2 , свідоцтво про державну реєстрацію №007390, адреса: АДРЕСА_1 .

ФОП ОСОБА_2 01.02.2013 року була взята на облік та знята з обліку 03.02.2017року та знову взята на облік 06.06.2018 року та існує по теперішній час про що їй та іншим працівникам стало відомо лише 10.05.2019 року з безкоштовного запиту Міністерства юстиції України на ОСОБА_2 та ОСОБА_2 по двом запитам.

В лютому 2018 року ріелтор ОСОБА_4 надала їй інформацію, що в АДРЕСА_2 продається кімната за 2000 доларів США., з яких 1900 у.о. доларів США сплата власнику цієї кімнати (200 доларів США завдаток для продавця кімнати, 1700 у.о. доларів США кінцевий розрахунок з продавцем кімнати, 100 у.о. доларів США для ріелтора ОСОБА_4 за надану інформацію по кімнаті).

Попередньо оглянувши цю кімнату поспілкувавшись з власником (продавцем) цієї кімнати ОСОБА_3 , який прописаний: АДРЕСА_3 , іпн НОМЕР_1 вона прийшла з останнім згоди про купівлю - продаж цієї кімнати у нього.

Після цього вона разом з ОСОБА_4 привели власника цієї кімнати продавця ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_2 за адресою офісу а саме: АДРЕСА_1 де був укладений договір завдатку та оформлений договір купівлі-продажу цієї кімнати що нею в присутності з ФОП ОСОБА_2 та продавця, власника цієї кімнати бкло зроблено. При цьому вона особисто в присутності ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заплатила власнику кімнати (продавцю) свої особисті кошти в розмірі 200 у.о. доларів США. Зі слів ОСОБА_4 їй особисто ФОП ОСОБА_2 заплатила свої кошти в розмірі 100 у.о. доларів США за надану інформацію про продаж цієї кімнати.

До сплати завдатку продавцю цієї кімнати ОСОБА_3 , вона уклала з ФОП ОСОБА_2 усний договір, про те що вона знаходить клієнта продавця цієї нерухомості, надає свої кошти на завдаток, робить за свої кошти та кошти ФОП ОСОБА_2 ремонт в кімнаті та кухні, ремонтує електрику та вмикач на кухні, ремонтує газову колонку, закуповує будівельні матеріали, сплачує будівельникам кошти за ремонт. Згідно цієї усної домовленості, в оплаті на 50% приймає участь ОСОБА_5 .

Крім цього, після ремонту та ймовірного продажу кімнати за 4000 доларів США, вони з ФОП ОСОБА_2 домовились про розподіл прибутку між собою.

На будівельні матеріали та оплату труда будівельників та спеціалістів нею було витрачено 7105,00 грн.

Після того як вона закінчила всі ремонтні роботи, ключі від кімнати віддала ФОП ОСОБА_2 , яка шахрайським шляхом обману та зловживанням довірою до неї взяла з продавця нотаріальну довіреність з метою продажу цієї кімнати. При цьому, ФОП ОСОБА_2 не повертає їй витрати, а саме кошти за будівельні матеріали, кошти сплачені будівельникам, кошти сплачені на ремонт електрики, газової колонки та купівлю матеріалів та оговореної частки прибутку від продажу.

Положеннями ч. 1 ст. 205 ЦК України передбачено що правочин може вчинятися усно або в письмовій ( електронній ) формі. В даному випадку правочин був вчинений в усній формі.

Відповідач на цей час взагалі не виконав взяті на себе зобов`язання, а саме не сплатив їй та стороні за договором жодних коштів за виконані будівельні роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають зокрема з договору. Зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства а за відсутності таких умов та вимог - до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться .

Згідно договору, укладеного між нею та відповідачем, передбачена відповідальність (у вигляді пені) за неналежне виконання грошових зобов`язань в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

З урахуванням викладеного, загальна сума боргу відповідача по справі, сторони по договору, становить 29084,57г рн., яка складається з таких сум: 28416,59 грн. - сума основного боргу, 51,38 грн. - 3% річних від простроченої суми; 616,6 грн. - пеня; 0,00 грн - індекс інфляції за весь час прострочення на 31.05.2019 року.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода завдана їй відповідачем полягає у душевних стражданнях, стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, в зв`язку з тим, що вона була ображена та принижена в присутності інших людей яких я зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї та членів сім`ї, близьких родичів.

Посилаючись на вищенаведені обставини, позивачка ОСОБА_1 просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_2 на її користь заборгованість згідно договору та упущену вигоду в розмірі 29084 (двадцять дев`ять тисяч вісімдесят чотири ) гривні 57 копійок, яка складається з суми основного боргу у розмірі 28416 гривень 59 копійок; 3% річних за період з 10.05.2019 по 31.05.2019 у розмірі 51 гривні 38 копійок; пені за кожен день прострочки за період з 10.05.2019 по 31.05.2019 несплаченої суми боргу в розмірі 616 гривень 60 копійок.

Крім того просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду в розмірі 10000( десять тисяч) гривень 00 коп.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомлення мсторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 31.10.2020 року на 13 год. 30 хв.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду на 28.04.2020 року на 15 год. 00 хв.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, вважала, що ОСОБА_1 не надано суду жодного доказу на підтвердження наведених фактів та обставин.

Третьою особою ОСОБА_3 була надана суду заява про розгляд справи за його відсутності. Проти позову ОСОБА_1 заперечує в повному обсязі. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши надані письмові докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В позові ОСОБА_1 наполягає на тому, що вона перебувала в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 , а саме з 10 лютого 2014 року по 10 травня 2019 року працювала ріелтором.

В судовому засідання позивачка уточнила, що працювала ріелтером у ФОП ОСОБА_2 неофіційно, але цей факт можуть підтвердити свідки.

Згідно з ч. 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 вимогу про встановлення факту трудових відносин до ФОП ОСОБА_2 не пред`являла, тому в даному провадженні суд не може встановити або спростувати вказаний факт.

Відповідно до ч.-ч. 1, 2 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує на те, що вона особисто в присутності ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заплатила власнику кімнати (продавцю) свої особисті кошти в розмірі 200 доларів США.

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надала в судовому засіданні, уточнивши, що завдаток вона надала ОСОБА_3 в лютому 2018 року.

Відповідно до ст. ст. 570, 571 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.

Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором.

У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

ОСОБА_1 , стверджуючи про надання завдатку ОСОБА_3 , а ні оригінал, а ні копію розписки суду не надала.

Судом встановлено, що 12.02.2018 р. ОСОБА_3 склав та підписав розписку згідно з якою він отримав 2000 (дві тисячі) доларів США від ОСОБА_2 за продані ним 13/20 часток квартирі АДРЕСА_4 .

Цього ж дня 12.02.2018 р. ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 нотаріально посвідчену довіреність в якій, зокрема, уповноважив ОСОБА_2 бути його представником в будь-яких органах з питань:

-підготовки документів для відчуження всіх належних йому 13/20 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , які складаються з: кімнати 1-4 площею 18,20 кв.м.

-продати всю належну йому частину квартири, розташовану за вищенаведеною адресою, за ціну та умовах за власним розсудом;

-зняти його та будь-кого з реєстрації місця проживання за вищенаведеною адресою;

05 серпня 2019 року, згідно з нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_3 , продала ОСОБА_6 13/20 часток квартирі АДРЕСА_4 .

Вказані факти та обставини, підтверджуються вивченими та оголошеним в судовому засіданні письмовими доказами: розпискою від 12.02.18 р., довіреністю № 214 від 12.02.18 р., посвідченою приватним нотаріусом Нарохою О.В., договором № 3474 купівлі - продажу від 05.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачка ОСОБА_1 у вказаних документах не вказана а ні як кредитор, а ні як особа уповноважена вчиняти певні дії за довіреністю.

Згідно з ч.-ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та двосторонніми чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона була стороною у правочинах з приводу відчуження квартири АДРЕСА_4 позивачка ОСОБА_1 суду не надала, тому її твердження про те, що ФОП ОСОБА_2 , при укладанні договору купівлі-продажу від 05.09.19 р., порушила її права суд розцінює як голослівне.

Частинами 2, 4 статті 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Додані до позовної заяви позивачкою письмові докази - товарні чеки, витяг з реєстру Міністерства юстиції, витяг з медичної карти стаціонарного хворого № 7796, копія свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 20.07.2015 р. не стосуються предмета доказування, а тому не приймаються до уваги судом.

Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази як окремо, так і у їх взаємному зв`язку, враховуючи, що покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 мали загальний характер і, фактично, нічого не доводили з приводу обставини, які мають значення для справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , 3-я особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за виконані роботи та упущену вигоду - відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до ті. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу. ХШ «Перехідні Положення» ЦГІК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: М.В. Антоненко