Справа № 289/2109/19
Номер провадження 2/289/341/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Сіренко Н.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що на даний час вона навчається у комунальному закладі вищої освіти «Житомирський базовий фармацевтичний коледж» Житомирської обласної ради на денній формі навчання, здобуває спеціальність «Фармація». Відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача, згоди щодо матеріального утримання позивача під час її навчання у навчальному закладі між сторонами не досягнуто, посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи стягнення з часу звернення до суду та до закінчення навчання чи досягнення позивачем 23-річного віку.

Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 08.01.2020 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання без виклику сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

05.02.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, копію якого з додатками ОСОБА_2 одночасно направив позивачу (квитанція АТ «Укрпошта» від 04.02.2020, а.с. 25). ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, зазначивши, що є офіційно безробітним, має проблеми зі здоров`ям внаслідок травми ока, тому не може знайти роботу. Окрім того, відповідач вказує на те, що проживає у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , яка здійснює за ним догляд. До того ж, ОСОБА_3 є особою з інвалідністю 3 групи та має обмеження життєдіяльності до спілкування з оточуючими внаслідок порушення слуху, та разом з відповідачем проживають троє дітей ОСОБА_3 , двоє з яких є неповнолітніми.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Радомишль Житомирської області, у Свідоцтві про народження від 26.10.2001 серії НОМЕР_1 її батьками вказані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 (а.с.6).

На даний час позивач ОСОБА_1 являється повнолітньою та відповідно до Довідки від 11.10.2019 № 135, виданої комунальним закладом вищої освіти «Житомирський базовий фармацевтичний коледж» Житомирської обласної ради, ОСОБА_1 дійсно з 01.09.2017 по 30.06.2020 навчається у вказаному закладі на контрактній основі і стипендію не отримує, спеціальність «Фармація». Плата за 2019-2020 складає 21200,00 грн. (а.с.7).

Як вбачається з копії договору від 01.08.2017№ 228 про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст», ОСОБА_1 навчається в комунальному закладі вищої освіти «Житомирський базовий фармацевтичний коледж» Житомирської обласної ради на платній основі, спеціальність «Фармація», розмір плати за надання освітньої послуги за весь строк навчання становить 56 900,00 грн. (а.с.8-9).

Згідно Довідки про склад сім`ї від 18.12.2017 № 979, ОСОБА_5 зареєстрована в АДРЕСА_1 , склад сім`ї - дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт реєстрації ОСОБА_1 за зазначеною адресою також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.10,11).

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження своїх заперечень проти позову відповідачем надано докази, з яких вбачається, що відповідач, відповідно до копій медичних документів, наданих до відзиву на позовну заяву, отримав травму ока та потребує лікування (а.с.32,33,34).

З копії трудової книжки ОСОБА_2 встановлено, що він в період з 11.02.2014 по 12.08.2016 працював в Радомишльському РЕМ ПАТ «ЕК «Житомиробленерго», а з 24.08.2016 по 15.05.2017 отримував виплату допомоги по безробіттю (а.с.35-36).

Актом обстеження соціального стану від 20.01.2020, підтверджується, що ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_1 , а фактично проживає по АДРЕСА_2 , хворіє та за ним доглядає ОСОБА_3 , яка являється інвалідом 3 грп. загальне захворювання, разом із ними проживають неповнолітні діти останньої (а.с.37,38,39,40,41,42).

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дочки чи сина, які продовжуєють навчання є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив, що позивач продовжує навчання, не працює, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що він проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , яка є інвалідом 3 групи, та разом з ними проживають троє її неповнолітніх дітей, так як, виходячи із положень ст. 199 СК України, відповідач не несе обов`язку щодо утримання дітей ОСОБА_3 , оскільки він не є їх батьком. Факт наявності проблем зі здоров'ям ОСОБА_2 судом береться до уваги, однак, не є достатньою підставою для його звільнення від виконання свого обов`язку щодо сплати аліментів.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, а також роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної Постанови, визначаючи розмір аліментів, судом враховується наявність у повнолітньої дочки потреби у матеріальній допомозі, у зв`язку з продовженням навчання, до того ж форма навчання денна, що позбавляє її можливості працевлаштування, те що відповідач не працює, хоча є працездатним, на утриманні осіб не має, бере до уваги матеріальне становище відповідача, стан його здоров`я, а також те, що обов`язок матеріально утримувати повнолітню дочку чи сина, які продовжують навчання, покладається на обох батьків, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання, оскільки саме такий розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дочок чи синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, хоч і не зможе в повній мірі забезпечити належні умови утримання та проживання дочки, однак, не буде порушувати права відповідача.

Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити, оскільки вказане не відповідає чинному матеріальному закону (ст. 181, 200 СК України).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 268, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 184, 191, 199-200 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 18.12.2019 до досягнення ОСОБА_1 23 років, але не більше строку навчання.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 768,40 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. С. Сіренко