Справа № 661/829/20
Провадження № 2/661/422/20
29 вересня 2020 року
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді - Червоненка Д.В.,
за участю секретаря судового засідання - Петрової А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,
в с т а н о в и в :
В обґрунтування моральної шкоди представник позивача зазначає, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 09.11.2019 року, негативним чином вплинула на моральний стан ОСОБА_1 , залученням значних моральних та душевних ресурсів; позивач протягом тривалого часу відчував психологічний дискомфорт, пов`язаний з пережитим стресом. Вказує, що відповідач по справі до приїзду наряду патрульної поліції, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе зухвало та аморально відносно позивача, принижував його честь і гідність, намагався застосувати фізичну силу. Зазначене потягло за собою порушення сну, нервовість, пригніченість та необхідність звернення позивачем до медичної установи за консультацією психіатра, до нераціонального витрачання життєвого часу на відвідування лікарні та проведення певних правових заходів.
11.06.2020 року представником позивача - адвокатом Красновою І.В. подано заяву про зменшення позовних вимог та зміну підстав позову.
А тому вказує, що матеріальний збиток, завданий пошкодженням транспортного засобу позивача, має розраховуватися за такою формулою:
Також зазначає, що підставою для стягнення з відповідача моральної шкоди слугує також та обставина, що автомобіль TOYOTA RAV4, д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, є єдиним цінним майном позивача, яке він щоденно використовував у власних цілях, пошкодження якого різко змінило звичайний уклад життя позивача та створило незручності у побуті.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280 - 282 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого Центр ДАІ 6501, позивач є власником транспортного засобу TOYOTA RAV4, д/н НОМЕР_2 , який зазнав механічних ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно квитанції № N1AYQ5472M від 09.01.2020 року, позивачем також сплачено 1000,00 грн. за послуги оцінювача.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з чч. 1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтями 28, 29 Закону №1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.
При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
При цьому п. 32.7 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.
Враховуючи, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна», яким відповідальність ОСОБА_2 застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, до участі у справі не залучалось та позовних вимог до нього не заявлялось, суд дійшов висновку про неможливість задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_2 різниці між оціненою шкодою на відновлювальний ремонт, здійсненою страховиком та оцінювачем ОСОБА_3 за замовленням позивача.
Крім цього, згідно відповіді ТОВ «Медико-санітарної частини» Медичного центру «Богдан» за вих. № 12 від 28.01.2020 року на запит адвоката Краснової І.В., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.11.2019 року звернувся до лікаря-терапевта ОСОБА_4 , йому було призначено обстеження та встановлено діагноз: «артеріальна гіпертензія; астено-невротичний синдром». 15.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до лікаря-психіатра ОСОБА_5 зі скаргами на психічний розлад, після огляду лікарем було встановлено попередній діагноз: «реактивний депресивно-фобічний синдром». Пацієнту була запропонована госпіталізація в Херсонську обласну психіатричну лікарню у відділення неврозів, але пацієнт відмовився, про що відмічено у медичній картці, лікарем було призначено амбулаторне лікування і рекомендовано прийти на повторний прийом через 7 днів; пацієнт більше не з`явився.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Враховуючи, що позивачем здійснено ряд витрат, що були обумовлені протиправними діями відповідача, а саме: 1000 грн. - послуги оцінювача; 1545,00 грн. - консультації лікарів, обстеження та аналізи, вони також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦПК України).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Пунктом 9 вказаної Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із тим, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 686,68 грн. та витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі в сумі 8167,00 грн. (ст.ст.133, 137, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 284 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8167,00 грн..
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 686,68 грн..
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Херсонського апеляційного суду через Новокаховський міський суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д. В. Червоненко