Справа № 459/3250/19
Провадження № 2/459/396/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 вересня 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді Жураковського А.І.

з участю секретаря Ганас К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить стягнути з відповідача борг у сумі 286090,35 грн., що складається з основної заборгованості, пені, трьох процентів річних, інфляційних втрат та процентів за договором позики.

В обґрунтування позову зазначив, що 06.09.2018 р. надав відповідачеві позику у сумі 284115,52 грн. на строк до 30.11.2018 р. Однак останній своєчасно борг не повернув, частково повернув позику кількома платежами 03.12.2018 р. та 27.12.2018 р., після чого залишок склав 190874,52 грн. Внаслідок чого за період прострочення зобов`язання по 16.07.2020 р. загальна сума заборгованості склала 286090,35 грн., що включає, окрім боргу за позикою, пеню, три проценти річних, інфляційні втрати та проценти за користування коштами.

21.09.2020 р. учасники справи у судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідача, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судові засідання 06.04.2020, 17.07.2020, 21.09.2020 не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки не повідомив. При цьому, відповідачем не було подано відзиву.

На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.

З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку.

06.09.2018 р., згідно нотаріально посвідченого договору позики, позивач надав відповідачеві у позику 284115,52 грн. строком до 30.11.2018 р.

Докази своєчасності повернення позики відповідачем відсутні.

Згідно позовної заяви, відповідач двома платежам частково повернув суму позики, а саме 03.12.2018 р. 42259,11 грн. та 27.12.2018 р. 50981,89 грн.

За таких обставин сума своєчасно не повернутої позики становить 190874,52 грн.

Згідно п. 3 договору позики, у випадку прострочення повернення грошових коштів у сумі і строк, передбачений п. 1 договору, позичальник зобов`язаний сплачувати позикодавцеві 0,05% штрафних санкцій за кожен день прострочення платежу від суми прострочення.

Відповідно до п. 5 договору позики, у разі неповернення боргу в сумі і строки, передбачені цим договором, позичальник зобов`язаний повернути відповідну грошову суму згідно ст. 625 ЦК України.

При цьому, договір позики не містить умов щодо сплати позичальником процентів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

За правилами ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За правилами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Приписами ч. 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. 2. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Фактичні обставини справи у світлі викладених вище норм цивільного законодавства дають підстави для висновку про те, що у вересні 2018 р. між сторонами був укладений договір позики грошових коштів на визначений строк. Підтвердженням цього є договір позики, посвідчений нотаріально.

Відповідач у строк, визначений договором позики, усі кошти не повернув.

У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання та за умовами договору на суму заборгованості нараховується пеня, три проценти річних та інфляційні втрати.

Поряд з цим, договір позики не містить умов про сплату відповідачем процентів, тому відсутні підстави для їх нарахування.

Обрахунки позивача, що здійснені на суму заборгованості 190874,52 грн. щодо пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, є вірними.

Так, з урахуванням часткової сплати заборгованості та кількості днів прострочення у період з 01.12.2018 р. по 16.07.2020 р., сума пені складає 57299,32 грн.

За таких же умов сума трьох процентів річних становить 9418,84 грн.

З огляду на періоди нарахування, кількість днів прострочення та індекс інфляції, сума нарахування інфляційних втрат становить 16558,19 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості становить 274180,87 грн.

Проценти у сумі 11909,48 грн. нараховані безпідставно, тому стягненню не підлягають.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати позивача складаються з судового збору у сумі 2860,91 грн.

За наведених обставин та міркувань, а також за правилами ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до суми задоволених позовних вимог (95,83%), що становить 2741,81 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 кошти у сумі 274180,87 грн., що складаються із заборгованості за договором позики від 06.09.2018 р. у розмірі 190874,52 грн., пені у розмірі 57299,32 грн., трьох процентів річних у розмірі 9418,84 грн., інфляційних втрат у розмірі 16588,19 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 2741,81 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 30.09.2020 р.

Суддя: А. І. Жураковський