Романівський районний суд Житомирської області
21 серпня 2020 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Ковальчука М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-
Заява обґрунтована тим, що єдиним існуючим законним способом унеможливити виконання виконавчого напису є його визнання таким, що не підлягає виконанню, тобто судове оскарження виконавчого документа у зв`язку з чим буде заявлено позов. Між тим, поки справа розглядатиметься і судом вирішуватиметься питання щодо обгрунтованості позовних вимог, приватний виконавець без жодних обмежень вчинятиме дії щодо виконання виконавчого напису, оскільки останнім вже винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 2 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було передано за підсудністю на розгляд до Романівського районного суду Житомирської області.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.
При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 21 серпня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. (судова справа № 755/4051/20).
Заявник вважає, що невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав та їх ефективний захист, а також утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки приватним виконавцем вчиняються дії, спрямовані на виконання виконавчого напису.
За вищевказаним виконавчим написом відкрито виконавче провадження № 61036150 згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. В ході проведення виконавчих дій 21 січня 2020 року та 29 січня 2020 року цим приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Невжиття такого заходу забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення і виникнення між сторонами у справі конфліктних ситуацій. Будь-які права інших осіб, що не є учасниками судового процесу, не порушуються у зв`язку із вжиттям такого заходу.
За наведених обставин, суд вважає за необхідне вжити захід забезпечення позову, який є співмірними із заявленими позовними вимогами.
Водночас слід зазначити, що на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення згідно частини 3 статті 154 ЦПК України.
Керуючись статями 149-150, 153 ЦПК України, суд,
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суддя М.В. Ковальчук