Номер провадження: 22-ц/813/1332/20
Номер справи місцевого суду: 523/2448/18
Головуючий у першій інстанції Кисельов В.К
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справах:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів колегії: Громіка Р.Д.,

Черевка П.М.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14 травня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2016 року по цивільній справі №523/18760/15 змінено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти у сумі по 300 гривень з кожної щомісячно, починаючи з 22.09.2016р. та довічно.

Позивач є інвалідом 2-ої групи, та був позбавлений відповідачами право користування житлом. Окрім того, за твердженням позивача, відповідачі йому постійно погрожують, у зв`язку з чим, він звертався до правоохоронних органів. Позивач стверджує, що з моменту останнього рішення про стягнення аліментів, значно зросли споживчі ціни на товари першої необхідності, ліки, продукти харчування. В позовних вимогах позивач також посилається на те, що він потребує постійного лікування, а розмір аліментів та пенсії не дозволяє йому лікуватись.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив суд збільшити розмір аліментів, та стягнути з відповідачів на його користь по 2 000 гривень з кожного щомісячно.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Він також пояснив, що у нього змінився стан здоров`я, він вимушений придбавати ліки, проходити курс лікування. Він також визнав, що на сьогодні у нього розмір пенсії збільшився до 3 500 гривень щомісячно, проте цих коштів не вистачає на нормальне життя.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та пояснила, що у неї не змінився матеріальний та сімейний стан з дати останнього судового рішення. Вона офіційно не працевлаштована, доглядає за матір`ю похилого віку, яка потребує постійного догляду та лікування.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, згідно поданої заяви просила справу розглянути у її відсутність. Відповідно до поданого відзиву позовні вимоги не визнає, оскільки не має матеріальної можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі. Окрім того, має на утриманні малолітню дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 травня 2018 року позов задоволено частково.

Розмір аліментів, присуджений рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2016 року змінено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі, рівній 400 гривень, щомісячно, починаючи з дати набуття рішенням законної сили та довічно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі, рівній 400 гривень, щомісячно, починаючи з дати набуття рішенням законної сили та довічно.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду першої інстанції та збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідачів до 2 000 гривень з кожного щомісячно, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Передбаченим ст. 360 ЦПК України правом на подання відзиву відповідачі не скористались.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції відповідачі по справі не з`явились, але про розгляд справи вони сповіщались неодноразово належним чином та завчасно.

Відповідач ОСОБА_2 була сповіщена про час та місце судового засідання без посередньо у апеляційному суді, що підтверджено її розпискою у довідковому листі (а. с. 184) та яка зобов`язалась сповістити відповідача ОСОБА_3 ..

Відповідачу ОСОБА_3 судові повістки надсилались на усі відомі суду адреси її проживання та реєстрації, що була надана відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області, однак уся судова кореспонденція поверталась до суду із відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Згідно ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Тому згідно правил ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку, що вказані обставини не перешкоджають розглядові справи у відсутність належно сповіщених сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

У частинах 1 та 2 статті 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За положеннями частини 1 та 3 статті 172 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно зазначеної норми, підставами виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати батьків виникає у разі наявності двох умов: непрацездатність батьків та потреба батьків у матеріальній допомозі.

Непрацездатність одержувача аліментів встановлюється за медичними критеріями або за віковими ознаками. Отже, непрацездатним вважається той, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Потреба у матеріальній допомозі означає брак коштів, необхідних для підтримки нормальної життєдіяльності особи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом 2-ї групи довічно з 13 жовтня 2004 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_2 , 1972 року народження, та ОСОБА_3 , 1979 року народження.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2016 року по цивільній справі №523/18760/15 змінено розмір аліментів та стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 300 гривень щомісячно, починаючи з 22 вересня 2016 року довічно.

Згідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

При встановленні того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у цивільній справі №212/1055/18-ц (касаційне провадження №61-2386сво19).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в силу інвалідності та віку, погіршився стан здоров`я позивача ОСОБА_1 та він потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За роз`ясненнями п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, рішенням суду розмір стягуваних аліментів може бути збільшено у випадку наявності достатніх доказів, які б свідчили про те, що матеріальний або сімейний стан одержувача аліментів змінився, відбулось погіршення його здоров`я, або наявні інші обставини, визначені СК України у якості підстав для збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вище наведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, встановивши усі обставини, що стосуються матеріального стану відповідачів, стану здоров`я, розміру витрат, які несе позивач, виходячи із обов`язку утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги дійшов до обґрунтованого висновку про те, що розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню.

Однак колегія суддів не погоджується із розміром аліментів, що підлягають сплаті.

Судом першої інстанції не в повній мірі враховано те, що позивач є інвалідом ІІ групи, непрацездатним, страждає на ряд захворювань, має єдиний дохід у вигляді пенсії, та не має власного житла, а тому розмір стягнутих аліментів у розмірі 400 гривень з кожної доньки є незначним та не достатнім для задоволення його життєвих потреб.

Крім того, передбачених положеннями статті 204 СК України, підстав для звільнення відповідачів від обов`язку утримувати свого непрацездатного батька колегією суддів не встановлено, навпаки відповідачі, які є рідними дітьми позивача, є особами молодого віку, працездатними, отримують дохід, мають можливість сплачувати аліменти на утримання батька, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Порушення судом норм процесуального права, а саме, статей 12, 81 ЦПК України, та норм матеріального права, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції й ухвалення рішення про зміну розміру аліментів, що підлягають стягненню.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, з огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», зважаючи на положення ст. 141 ЦПК України, колегія суддів доходить висновку, що судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках на користь держави у розмірі 1 057,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 370, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14 травня 2018 рокузмінити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти в твердій грошовій сумі, рівній 2 000 гривень, щомісячно, починаючи з 23 січня 2020 року та довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти в твердій грошовій сумі, рівній 2 000 гривень, щомісячно, починаючи з 23 січня 2020 року та довічно.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 1 057,20 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено: 10 лютого 2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

Р.Д.Громік

П.М.Черевко