Справа 752/2374/20
провадження № 4-с/752/152/20
УХВАЛА

26.08.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

за участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката Подкопаєвої Ірини Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Махової Діани Анатоліївни про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року адвокат Подкопаєва І.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Махової Д.А., в якій просила скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 15.01.2020 року з примусового виконання виконавчого листа № 752/4480/17, виданого 01.02.2019 року Голосіївським районним судом м. Києва про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату ОСОБА_1 нарахованої щомісячної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 05.05.2016 року, яка була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2016 року з нарахуванням втрати частини доходів.

В обґрунтування скарги зазначено, що вказаним судовим рішенням було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Рішення суду першої інстанції було залишено без змін, та 01.02.2019 року судом було видано виконавчий лист на його виконання. Боржник самостійно рішення суду не виконав, однак, головним державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що рішення суду виконати без участі боржника не можливо. Заявник вказує на те, що постанова була прийнята державним виконавцем виключно із формальних підстав та без вжиття належних заходів з примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що оскаржувана постанова була прийнята державним виконавцем необґрунтовано та передчасно, скаржник вимушений звернутись до суду із даною скаргою.

Адвокат Подкопа/ва І.А.,в судовому засіданні просила скаргу задовольнити з викладених в ній підстав.

Заінтересована особа головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Махова Д.А. в судове засідання не з`явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без її участі.

Суд, вислухавши пояснення сторони заявника , дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.05.2016 року у справі № 752/3156/16-а, позов ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії було задоволено частково. Зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного Фонду України в м.Києві здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до положень ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру 10 мінімальних пенсій за віком та 100% від мінімальної пенсії за віком відповідно, починаючи з 01.01.2016 р. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від26.07.2016 року, апеляційну скаргу Правобережного об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Києві було залишено без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 05 травня 2016 року - без змін.

01.02.2019 року на виконання зазначеної постанови судом було видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Махової Діани Анатоліївни від 03.09.2019 року, було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

З матеріалів справи та копій матеріалів виконавчого провадження № 59927132 вбачається, що головним державним виконавцем вживались заходи щодо виконання постанови суду, однак, доказів на підтвердження того, що постанова суду боржником виконана в повному обсязі, матеріали справи не містять.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Махової Діани Анатоліївни від 15.01.2020 року було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 752/4480/17, виданого 01.02.2019 року Голосіївським районним судом м. Києва, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, рішення суду виконати без участі боржника не виявляється можливим.

Скаржник вказує, що постанова винесена передчасно та рішення суду не виконане, а відтак постанову слід визнати протиправною та скасувати.

Перевіряючи обгрунтованість вимог скарги суд приймає до уваги те, що згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, Розділом VIII, встановлено чіткий порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 вказаного Закону, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 15.01.2020 року до Шевченківського управління поліції ГУ НП України в м. Києві було направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за невиконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/4480/17, та в це же день було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

З наведеного вбачається, що головним державним виконавцем Маховою Д.А. постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 15.01.2020 року була винесена обґрунтовано і на законних підставах, в межах наданих їй повноважень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що доводи скарги не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, а оскаржувана постанова була винесена головним державним виконавцем на законних підставах та в межах наданих їй повноважень, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259,263-264, 447, 451 Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката Подкопаєвої Ірини Анатоліївни в інтресах ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Махової Діани Анатоліївни про закінчення виконавчого провадження, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Н.П. Чередніченко