Провадження № 2/325/192/2020
Справа № 325/612/20
17 серпня 2020 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Діденка Є.В., за участю секретаря судового засідання Краснової Ю.С., розглянувши в смт. Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою судді від 12.05.2020 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи та призначено справу до розгляду на 04 червня 2020 року, витребувано в нотаріальній конторі копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , витребувано в Приазовській селищній раді відомості про реєстрацію місця проживання померлого.
Ухвалою суду від 04.06.2020 року розгляд справи відкладено на 23.06.2020 року.
Ухвалою суду від 23.06.2020 року відкладено розгляд справи, витребувано у КП «Нерухомість-П» відомості про право власності на будинок АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 29.07.2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено через відсутність належного сповіщення відповідачів про дату, час і місце розгляду справи.
Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.
Позивач в судове засідання не з`явився, у поданій заяві звернувся до суду з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи позивач не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, відзив на позовну заяву не надіслали, судова повістка направлялась за їх зареєстрованим місцем проживання, і була повернута підприємством поштового зв`язку без вручення. На підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
З метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без участі відповідача, на підставі ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 30.12.2013 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір, шляхом ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг і підписанням відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, згідно якого відповідач отримав у позивача кредитну картку, відповідно до тарифів якої позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, обумовивши пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент.
Відповідно до п. 2.1.1.2.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк надає клієнту споживчий кредит у розмірі та умовах, встановлених Договором, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, встановлені Договором.
При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Пунктом 1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до п. 2.1.1.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк видає клієнту картку на підставі заяви, належно заповненої і підписаної клієнтом.
Згідно з Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт, відповідач мав погашати кредит щомісячно до 25 числа кожного місяця в сумі 7 % від розміру заборгованості, але не менше 50 грн.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу платіжну картку і встановив кредитний ліміт.
Відповідачем зобов`язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість.
В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, згідно з копією свідоцтва про смерть від 24.01.2017 року НОМЕР_1 .
Як встановлено з копій матеріалів спадкової справи, спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , який прийняв спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори 21.07.2017 року, є його син ОСОБА_1 . Дружина померлого ОСОБА_2 відмовилась від спадщини на користь ОСОБА_1 згідно із заявою від 21.07.2017 року.
Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
На підставі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
У заяві про прийняття спадщини відповідач ОСОБА_3 зазначив про наявність спадкового майна у вигляді будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки. Відомості про видачі свідоцтва про право на спадщину матеріали спадкової справи не містять.
Відповідно до довідки КП «Нерухомість-П» від 28.07.2020 року № 232, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору міни № 230 від 03.03.2000 року.
Таким чином, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті позичальника у виді житлового будинку, то зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора в межах вартості спадкового майна. При цьому, як роз`яснено у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 192/2761/14, хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину є його правом, а не обов`язком, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні пред`явлених до нього вимог кредитора.
Водночас, позовні вимоги до ОСОБА_2 заявлені банком безпідставно, оскільки вона відмовилась від прийняття спадщини.
Згідно того ж розрахунку, після смерті позичальника були зараховані такі суми погашення за кредитом: 26.01.2017 року - 769,37 грн, 28.01.2017 року - 1000,00 грн., 27.02.2017 року - 0,58 грн., 10.03.2017 року - 1082,42 грн., а всього 2852,37 грн.
Виходячи з того, що у зв`язку зі смертю позичальника, його права і обов`язки припинились, в тому числі з подальшої сплати нарахувань по кредиту, то сплаті підлягає сума боргу станом на 21.01.2017 року, з якої слід вирахувати подальші суми погашення кредиту.
Також, суд враховує, що оскільки судом було встановлено прийняття відповідачем ОСОБА_3 спадщини і наявність спадкового майна, то в розумінні ст. 12 ЦПК України та ст. 1282 ЦК України, обов`язок доведення недостатності вартості спадкового майна для задоволення вимог кредиторів покладається на спадкоємця, який заперечує такий факт. Будь-яких доказів на спростування позовних вимог відповідачем надано не було.
В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1723 грн. 64 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 526-530, 610, 1054-1056-1, 1216, 1218, 1281, 1282, ЦК України, суд
позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
В задоволенні позовних вимогАкціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 17.08.2020 року.

Суддя Є.В. Діденко