Номер провадження: 22-ц/813/3351/20
Номер справи місцевого суду: 511/466/19
Головуючий у першій інстанції Іванова О. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
13.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представників Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України Москальової М.В. і Колесник І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні ОСОБА_2 про відвід судді Сегеді Сергію Миколайовичу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 червня 2019 року,
встановив:

12.03.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який 22.05.2019 року позивачем був уточнений, та згідно остаточної редакції позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати Наказ № 6-ОС від 08.01.2019р. по особовому складу (по працівникам) начальника 25 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в частині розірвання трудового договору та звільнення з роботи водія автотранспортних засобі ОСОБА_1 , (за рахунок військової посади молодший інспектор прикордонної служби 2 категорії - водій) відділення логістики відділу прикордонної служби «Кучурган» І категорії (тип Б);
- визнати протиправним та скасувати Наказ №30-ОС від 21.01.2019 року по особовому складу (по працівникам) начальника 25 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України;
- визнати протиправним та скасувати Наказ №31-ОС від 21.01.2019 року по особовому складу (по працівникам) начальника 25 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України;
- визнати протиправним та скасувати Наказ № 116 ОС від 15.03.2019 року по особовому складу ( по працівникам) начальника 25 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України;

- поновити ОСОБА_1 на роботі у відділенні інспекторів прикордонної служби «Кучурган» відділу прикордонної служби «Роздільна» Білгород-Дністровського прикордонного загону ПРУ ДПСУ (в/ч НОМЕР_1 ) водієм з укладанням нового строкового трудового договору, з посадовим окладом згідно затвердженого штатного розкладу (розпису), ІІІ тарифним розрядом, із всіма необхідними доплатами та надбавками відповідно до займаної посади;
- стягнути з Білгород-Дністровського прикордонного загону ПРУ ДПСУ (в/ч НОМЕР_1 ) середній заробіток на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу відповідно до штатного розпису загону, враховуючи надбавки та доплати, або відповідно до середнього заробітку на місяць у розмірі 9752,53 грн.;
- допустити негайне виконання судового рішення, в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі у відділені інспекторів прикордонної служби «Кучурган» відділу прикордонної служби «Роздільна» Білгород-Дністровського прикордонного загону ПРУ ДПСУ (в/ч НОМЕР_1 ) водієм, з укладанням нового строкового трудового договору, з посадовим окладом згідно затвердженого штатного розкладу (розпису), III тарифним розрядом, із всіма необхідними доплатами та надбавками відповідно до займаної посади; а також в частині стягнення з Білгород-Дністровського прикордонного загону ПРУ ДПСУ (в/ч НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до штатного розпису загону, враховуючи надбавки та доплати, або відповідно до середнього заробітку на місяць у розмірі 9752,53 грн. (т.2, а.с.3-16).

Відповідач позовні вимоги не визнав та його представник надав суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що факт скорочення посади, яку обіймав позивач дійсно мав місце, про можливе звільнення позивача попереджали за два місяці із запропонуванням чотирьох посад, від яких він відмовився. Прикордонним загоном було отримано згоду профспілкової організації на розірвання трудового договору. На час звільнення з позивачем був проведений повний грошовий розрахунок - по 15.03.2019 року. Представник відповідача зазначила, що будь які порушення порядку звільнення чи незаконного звільнення з боку прикордонного загону відсутні, у зв`язку з чим позовні вимоги вважала необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню (т.1, а.с.76-116).

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 червня 2019 року, та постановлення нового, про задоволення його позову з урахуванням уточнених позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, 13.02.2020 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції надійшла заява про відвід судді колегії суддів Сегеді С.М., в якому вона зазначила, що в неї виникли сумніви щодо об`єктивності ведення даної цивільної справи суддею-доповідачем Сегедою С.М., а також його неупередженості до обставин, які значаться в матеріалах справи.
Заява про відвід обгрунтована тим, що 12 грудня 2002 року місцевим Роздільнянським районним судом Одеської області, суддею Сегедою С.М. були розглянуті адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ст. 1 ЗУ «Про боротьбу з корупцією».
Так, суд встановив, що ОСОБА_2 здійснила корупційні дії в 2000 році, та постановив, що адміністративне провадження по відношенню до ОСОБА_2 провадженням слід припинити, у зв`язку із закінченням строків притягнення її до адміністративної відповідальності за корупційні діяння.
Однак, 03 лютого 2003 року голова апеляційного суду Одеської області Луняченко А.В. розглянув адміністративну справу №3-4585/2020р. Роздільнянського районного суду Одеської області та постановив: Постанову Роздільнянського суду Одеської області від 12 грудня 2002 року відносно ОСОБА_2 скасувати, а справу щодо неї закрити в зв`язку з відсутністю в її діях корупційного діяння.

Саме посилаючись на зазначені обставини в своїй сукупності, представник апелянта ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала суду апеляційної інстанції заяву про відвід судді колегії суддів Сегеді С.М., та зазначила, що в неї виникли сумніви щодо об`єктивності ведення даної цивільної справи суддею-доповідачем Сегедою С.М., а також його неупередженості до обставин, які значаться в матеріалах справи.

Перевіривши законність і обгрунтованість заявленого відводу, заслухавши доповідача, заявника відводу ОСОБА_2 , думку інших учасників справи, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Сегеді С.М., та необхідності в її задоволенні відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та заявленого відводу, останній заявлений представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка є дружиною позивача і у якої виникли сумніви щодо об`єктивності ведення даної цивільної справи суддею-доповідачем ОСОБА_3 , а також його неупередженості до обставин, які значаться в матеріалах справи.

При цьому підставою для виниклих сумнівів, ОСОБА_2 вказала ту обставину, що 12 грудня 2002 року місцевим Роздільнянським районним судом Одеської області, суддею Сегедою С.М. були розглянуті адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ст. 1 ЗУ «Про боротьбу з корупцією».
Судом було встановлено, що ОСОБА_2 здійснила корупційні дії в 2000 році, у зв`язку з чим суд постановив, що адміністративне провадження по відношенню до ОСОБА_2 провадженням слід припинити, у зв`язку із закінченням строків притягнення її до адміністративної відповідальності за корупційні діяння.
Однак, зазначена постанова суду першої інстанції була скасована 03 лютого 2003 року головою апеляційного суду Одеської області Луняченком А.В., а справу щодо ОСОБА_2 було закрито в зв`язку з відсутністю в її діях корупційного діяння.

Зазначені обставини викликають сумніви у представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 щодо об`єктивності ведення даної цивільної справи суддею-доповідачем Сегедою С.М., а також його неупередженості до обставин, які значаться в матеріалах справи.

Представники Білгород-Дністровського прикордонного загону ПРУ ДПСУ (в/ч НОМЕР_1 ) Москальова М.В. та ОСОБА_4 заперечували проти задоволення заявленого відводу, оскільки матеріали справи не містять обставин, які б давали вмотивовані та правові підстави для відводу судді Сегеди С.М.

Колегія суддів зазначає, що правових підстав, які передбачені статтями 36 та 37 ЦПК України для відводу судді Сегеди С.М., матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого питання не може бути підставою для відводу.

Отже, враховуючи, що об`єктивних доказів, які б вказували на упередженість або заінтересованість судді Сегеди С.М. у даній цивільній справі матеріали справи не містять і заявником відводу таких доказів не надано, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу і необхідності у її задоволенні відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 381, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Сегеді Сергію Миколайовичу відмовити.

Оголосити у справі перерву для обговорення питання про можливість заявлення самовідводу по даній справі суддею Сегедою Сергієм Миколайовичем, до 25.02.2020 р. на 12.00 год.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 17.02.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра