16.09.2020 Справа № 363/1990/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю:

секретаря судового засідання - Полуян В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Усманової Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді Київської області в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради, ОСОБА_3 , Відділу у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Людмили Андріївни про визнання недійсним та скасування рішення міської ради, зобов`язання вчинити дії,

встанови:

ОСОБА_1 , в травні 2018 року звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона з 1990 року разом з батьками обробляла земельну ділянку площею 0,0972 га, яка розташована поруч з її власною садибою в «коридорі» ЛЕП та використовувалась під городництво. Земельна ділянка покращувалась завдяки внесенню органічних добрив та була огороджена металевою сіткою за кошти позивача. 05.10.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Вишгородської міської ради із заявою, в якій просила надати їй в оренду земельну ділянку площею 0,0996 га під огородництво, що знаходиться по АДРЕСА_1 . На засіданні постійної комісії з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Вишгородської міської ради було встановлено, що окрім ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку також претендує ОСОБА_3 . При розгляді питання щодо надання земельної ділянки в оренду, відповідно було досягнуто згоди надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років для городництва, площею 0,0500 га, яка розташована по АДРЕСА_1 і ОСОБА_1 і ОСОБА_3 кожному порівну. При цьому, ОСОБА_1 було погоджено отримати в оренду ту частину земельної ділянки, де знаходиться опора ЛЕП. 20.01.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Вишгородської міської ради із заявою, в якій повторно просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо вказаної ділянки та до заяви надала всі необхідні документи для коректного відведення в оренду запитуваної земельної ділянки та для уникнення накладок на суміжні земельні ділянки. 30.03.2017 року Вишгородською міською радою прийнято рішення № 22/17 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років ОСОБА_1 ». 19.04.2017 року до Вишгородської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років для городництва, площею 0,0500 га, яка розташована по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 . Як зазначає позивач, відповідачем не було надано жодного належного документу, який чітко визначав би конфігурацію земельної ділянки, місце її розташування та розмір. Однак, міська рада 25.04.2017 року прийняла рішення «23/23 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років ОСОБА_3 ».

Позивач ОСОБА_1 19.08.2017 року остаточно погодила проект землеустрою з експертом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Валько О.М. Під час внесення даних про земельну ділянку, що відведена в оренду ОСОБА_1 до Державного земельного кадастру було отримано відмову, у зв`язку з накладанням на земельну ділянку з кадастровим номером :01:150:6011, яка відведена в оренду ОСОБА_3 . Позивач вважає, що рішення Вишгородської міської ради від 25.05.2017 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 » та від 06.03.2018 року № 36/28 «Про затвердження проекту із землеустрою ОСОБА_3 » прийняті без урахування раніше прийнято рішення 30.03.2017 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 ». Позивач в силу принципу правової визначеності мала правомірні очікування на реалізацію свого права на оренду земельної ділянки. При розгляді заяви ОСОБА_3 , до якої не було додано належно оформлених документів, що в подальшому призвело до накладання земельних ділянок, порушено право позивача на отримання в оренду земельної ділянки, оскільки вона першою отримала на це право, згідно рішення міської ради, дотримала встановлених для цього умов та порядку. Оскільки прийняті рішення міської ради унеможливлюють реалізацію права позивача на погодження та затвердження документації із землеустрою вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати недійсними та скасувати рішення Вишгоросдької міської ради від 25.04.2017 року № 23/23 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном 49 років ОСОБА_3 »; рішення від 06.03.2018 року № 36/28 «Про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_3 »; визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки № 603 від 04.04.2018 року площею 0,05 га, цільове призначення: для городництва, кадастровий номер :01:150:6011; зобов`язати відділ Держгеокадастр у Вишгородському районі вилучити з Державного земельного кадастру запис за кадастровим номером :01:150:6011, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки та закривши відповідну поземельну книгу; скасувати запис приватного нотаріуса № 25581469 від 04.04.2018 року про право оренди земельної ділянки.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 31.08.2018 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

06.11.2018 року до суду від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Білоголового Я.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Обґрунтовує тим, що рішення міської ради від 30.03.2017 року № 22/17 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 » окрім розробки проекту, не надавало будь-яких інших прав, зокрема, права оренди чи користування, які Позивач міг би захищати в судовому порядку. Позивач розуміла, що до моменту укладення договору оренди та його реєстрації вона не мала жодного речового права. Зазначає, що Земельний Кодекс України не містить норму, за якою органи місцевого самоврядування зобов`язані відмовляти у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, навіть якщо з такою заявою на одну чи суміжні ділянки звернулось декілька осіб. Вказує, що відповідно до судової практики отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання іі у власність, а тому вважає, що ОСОБА_3 право оренди на спірну земельну ділянку набуто у законному порядку. За таких обставин, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (т. 1 а.с. 133-136).

07.11.2018 року до суду від представника відповідача Вишгородської міської ради Київської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Обґрунтовує тим, що відповідно до норм законодавства міська рада розглянула заяву ОСОБА_1 і включила до порядку денного на розгляд сесії, яка відбулася 30.03.2017 року, і відповідно на якій і було прийнято рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 ». Однак, вказує, що рішення крім розробки проекту не надає позивачу будь-яких інших прав, про що пунктом 3 вказаного рішення було повідомлено позивача. Зазначає, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом. Вважає, що з боку Вишгородської міської ради відсутні протиправні дії під час розгляду заяви ОСОБА_1 , рішення прийнято в межах повноважень та компетенції , а тому просить суд відмовити у задоволенні позову (т. 1 а.с. 155-157).

21.12.2018 року до суду надійшла відповідь на відзиви відповідачів Вишгородської міської ради та ОСОБА_3 від позивача ОСОБА_1 , в якій позивач зазначає, що неприпустимим є завідоме прийняття одночасно двох ідентичних рішень про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, відносно однієї земельної ділянки на користь двох різних фізичних осіб, адже розробка проект завжди пов`язана із значними матеріальними затратами і за умови одночасного надання двох рішень по відношенню однієї земельної ділянки , витрати одного заявника завжди будуть необґрунтованими та марними. Позивач акцентує увагу на тому, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не вичерпує своєї дії фактом прийняття, оскільки останнім етапом його реалізації (виконання) є затвердження проектної документації. Вказує, що Вишгородською міською радою не досліджувались та не перевірялись надані ОСОБА_3 документи до заяви про надання дозволу на розробку проекту на відповідність ст. 123 ЗК України. Вишгородська міська рада надала дозвіл на розробку проект землеустрою щодо абстрактної (невизначеної) земельної ділянки, права на яку заявлено без належного графічного матеріалу, що не містить інформації про місце розташування бажаної земельної ділянки. А тому не погоджується з позицією відповідачів, підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити (т. 1 а.с. 170-174).

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03.10.2019 року по даній справі закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 96).

Позивач та її представник - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримали у повному обсязі та просять суд їх задовольнити з підстав викладених у позові та з урахуванням відповіді на відзив, на наданих суду письмових пояснень (т. 2 а.с. 88-90).

Представник відповідача - адвокат Усманова Є.І. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, просить суд відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 06.11.2018 року та наданих суду письмових пояснень з приводу письмових доказів від 20.06.2019 року.

Відповідач - відділ у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області у судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, до суду від них клопотання про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

Відповідач - Приватний нотаріус Голуб Л.А. Вишгородський районний нотаріальний округ Київської області у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив суду, що він є сертифікованим інженером-землевпорядником- геодезистом та виготовляв план передачі ділянок у власність, які вони подавали згідно клопотанню в міську раду на сесію. В зв`язку з тим, що розглядалася практично одна й та сама ділянка, для того, щоб в майбутньому не виникало земельних суперечок, була подана схема розташування та кадастровий план земельних ділянок з каталогом координат. Це ті документи, які подаються на клопотання. Якщо при затвердженні даних документація не відповідає тій, що подавалася, в даному випадку, організація, яка утримувала оригінал рішення, каталог координат, який подавався на сесію, то це вже порушення прав. На топографічному плані визначені чіткі межі для того, щоб в майбутньому не виникало земельних суперечок та не доходило до судових засідань. Він так розумію, міська рада проігнорувала, що у рамках розробки проекту, при накладанні реєстрації земельної ділянки, сталася накладка майже на 55%. Це говорить про те, що земельна ділянка ОСОБА_5 стала вужчою та довшою та наклалася на земельну ділянку, на яку претендувала ОСОБА_1 .

Земельна комісія проходить будь-які питання, які виносяться на міську раду. Є земельна комісія, коли земельна ділянка подається в користування на умовах оренди, земельна комісія виїжджає, дивиться цю ділянку та приймає внутрішнє рішення. Це рішення оголошується на сесії міської ради в процесі затвердження проекту землеустрою. Він особисто розмовляв з землевпорядником та казав, щоб вони підняли матеріали, тому що було конкретизовано каталоги координат, які розглянули на земельних комісіях, давали позитивну оцінку. Конфігурація ОСОБА_5 не відповідала конфігурації каталогу координат, який надавався на сесії міської ради. Це спричинило конфлікт та земельний збій. В міській раді є графічний матеріал на цю територію, топографічний план з внесенням цим юридичних меж, які пропонувалися. В міській раді не повний документ, його склала земельна комісія. Це питання було погоджено не ним, а безпосередньо земельною комісією. Вони попросили поділити земельну ділянку навпіл і ми фактично її розділили.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача та його представника, допитавши свідка, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

05.10.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Вишгородської міської ради із заявою, в якій просила надати їй в оренду земельну ділянку площею 0,0996 га під огородництво, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

30.03.2017 року Вишгородською міською радою прийнято рішення № 22/17 «Про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років для городництва орієнтовною площею 0,0500 га, яка розташована у АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 23).

19.04.2017 року до Вишгородської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років для городництва, площею 0,0500 га, яка розташована по АДРЕСА_2 звернувся ОСОБА_3

25.04.2017 року Вишгородською міською радою прийнято рішення № 23/23 «Про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років для городництва орієнтовною площею 0,0500 га, яка розташована у АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 25).

Рішенням Вишгородської міської ради Київської області від 06.03.2018 року № 36/28 затверджено ОСОБА_3 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років для городництва орієнтовною площею 0,0500 га, яка розташована у АДРЕСА_1 та передано в оренду на 49 років земельну ділянку (кадастровий номер :01:150:6011) площею 0,0500 га для городництва по АДРЕСА_1 , за умови виконання п. 2 вказаного рішення.(т. 1 а.с. 89).

04.04.2018 року між Вишгородською міською радою Київської області та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0500 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , цільове призначення - для городництва, кадастровий номер :01:150:6011, строк на 49 років. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л.А. за № 603 (т. 1 а.с. 91-94).

Під час внесення даних про земельну ділянку, що відведена в оренду ОСОБА_1 до Державного земельного кадастру було отримано відмову, у зв`язку з накладанням на земельну ділянку з кадастровим номером :01:150:6011, яка відведена в оренду ОСОБА_3 , що підтверджується рішенням № РВ-018 від 13.03.2018 року (т. 1 а.с. 79).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Згідно з пунктом 34 частини 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад. Оскільки, Вишгородська міська рада є колегіальним органом, вона приймає нормативні та інші акти у формі рішень на її пленарному засіданні для обговорення більшістю депутатів від загального складу ради в порядку, визначеному ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Тобто, вирішення питання про передачу землі у користування є виключним правом ради і це питання вирішується виключно на пленарному засіданні відповідної ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно ч. 1 ст. 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 19.04.2017 року звернувся до міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. В даній заяві зазначив розмір ділянки та її місце розташування та цільове призначення. До заяви ним було додано план земельної ділянки.

Твердження позивача, що міською радою при розгляді заяви ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, ним не додано належно оформлений графічний матеріал, судом не береться до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних доводів.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

З наведених норм можна зробити висновок, що набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування.

Водночас згідно із приписами статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування на право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені у ст. 126 ЗК України.

Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах від 27.02.2018 року № 545/808/17; постанова від 24.09.2018 (справа № 814/239/16, постанова від 18.09.2018 (справа № 444/1247/16-а).

Судом встановлено, що у даній справі виникла ситуація, за якої на одну й ту саму земельну ділянку претендують дві особи. При цьому, як встановлено судом та не заперечено сторонами, позивач звернувся до міської ради з відповідною заявою раніше, а ніж відповідач ОСОБА_3 .

Однак, чинним законодавством не передбачено право міської ради відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України, в тому числі не передбачено й прийняття міською радою рішення про відмову у задоволенні вимоги, порушеної в заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку з відведенням земельної ділянки іншій особі.

Тому як у позивача так і у відповідача ОСОБА_3 є рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на земельну ділянку, внаслідок чого у міської ради не має підстав вважати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а відтак і порушення права позивача.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про наявність у неї переваги на відведення земельної ділянки, оскільки питання передачі земельної ділянки у власність (користування) є дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень, в які суд не може втручатися, а тому судом не може бути надана оцінка наявності переваг тієї чи іншої особи.

З огляду на викладені обставини Вишгородська міська рада, приймаючи рішення № 23/23 від 25.04.2017 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном 49 років громадянину ОСОБА_3 » та рішення від 06.03.2018 року № 36/28 «Про затвердження проекту із землеустрою ОСОБА_3 » діяла виключно в межах її повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними та скасування рішення Вишгородської міської ради № 23/23 від 25.04.2017 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном 49 років громадянину ОСОБА_3 » та рішення від 06.03.2018 року № 36/28 «Про затвердження проекту із землеустрою ОСОБА_3 »

Суд, прийшовши до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними та скасування рішення Вишгородської міської ради № 23/23 від 25.04.2017 та рішення від 06.03.2018 року № 36/28 , приходить до висновку і про відмову інших позовних вимог позивача ОСОБА_1 , оскільки вони є похідними.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 116, 122, 123, 124, 125, 126, 151, 186, 186-1 ЗК України, ст.ст. 3, 4, 13, 15, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273-279, ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Вишгородської міської ради (07300, пл. Шевченка, 1 м. Вишгород, Київська область), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ), Відділу у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області (07300, пл. Шевченка, м. Вишгород, Київська область), приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Людмили Андріївни (07300, пр. Мазепи, 1, м. Вишгород, Київська область) про визнання недійсним та скасування рішення міської ради, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д. Рудюк