01.10.2020
Справа №642/4738/20
Провадження №4-с/642/29/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року суддя Ленінський районного суду м.Харкова Гримайло А.М., за участі секретаря Самотой В.С., скаржника ОСОБА_1 , представника ДВС Корда Р.С., розглянувши скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на дії Міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова Східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Харків, вул.Москалівська 58), про скасування постанови про арешт майна та виключення з реєстру обтяження,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 16.09.2020 року звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова зі скаргою на постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції про арешт майна №5-39/08 та просив скасувати заборону на відчуження у виконавчому провадженні №5-365/07 від 09.08.2007 та виключити скаржника з реєстру речових прав на майно про реєстирацію обтяження. В обґрунтування вимог зазначив, що в провадженні Ленінського відділу виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області перебувало виконавче провадження листа Аппеляційного суду АРК № 1-42/06 від 10.07.2007 р. про конфіскацію всього майна, яке особисто належить ОСОБА_1 .

Постановою 5-39/08 був накладений арешт на все майно, яке належить, ОСОБА_1 .

Відповідно до зазначеної постанови та протоколу № 2113449 від 25 березня 2014 р. була реалізована належна скаржнику частина квартири АДРЕСА_2 .

Незважаючи на те, що квартира була реалізована, іншого майна у скаржника немає, останній регулярно сплачував на погашення позову, але в Державному реєстрі речових прав як особа на яку накладене обтяження на все майно.

Скаржник звернувся до органу ДВС про зняття обтяження, Листом ДВС від 02.09.2020 р. № 10418 останньому було відмовлено, так як виконавче провадження було передано до архіву ДВС, строк зберігання якого скінчився і воно було знищене.

Відповідно до листа ДВС від 02.09.2020 року зазначений вище виконавчий документ на примусовому виконанні не перебуває, строк його повторного пред`явлення минув. Таким чином підстави для подальшої дії арешту всього майна відсутні у зв`язку з чим скаржник просить задовольнити скаргу.

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Представник Міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства Юстиції (м.Харків) надав суду відзив в порядку ст.43 ЦПК України та просив відмовити в задоволені скарги в повному обсязі.

Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам приходить до висновку про залишення скарги без розгляду виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 447 ЦПК України передбачено право на звернення із скаргою до суду, згідно з якою сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції та у відповідності до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, перш ніж вирішувати скаргу по суті заявлених учасником виконавчого провадження вимог про захист порушеного права, суд зобов`язаний перевірити, чи дотримано заявником встановлений статтею 449 ЦПК України десятиденний строк на звернення до суду з такою скаргою, а якщо не дотримано, то чи підтверджуються його доводи в заяві про поновлення пропущеного строку поважність причин такого пропуску.

Однією із основних засада цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, відповідно до змісту якого саме особа, яка звертається зі скаргою до суду, повинна довести факт дотримання нею вимог закону щодо оскарження нею дій державного (приватного) виконавця в межах встановленого законом строку, а у разі оскарження поза межами передбаченого законом строку довести наявність поважних причин, які перешкодили їй вчинити цю процесуальну дію в передбачений законом строк.

Відповідно до вимог ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, як вбачається з матеріалів скарги, то ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду із скаргою, оскільки, як вказує заявник, він знав про обтяження у вигляді арешту майна державним виконавцем з моменту його створення, що підтверджується наданою ОСОБА_1 копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження сформоване 03.04.2014 року, а скаргу останнім подано 16.09.2020 року, суду не надано підтвердження щодо поважності причин пропуску строку, передбаченого законодавством на звернення до суду із відповідною скаргою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що скаржником пропущено строк звернення до суду із відповідною скаргою, визначений ст. 449 ЦПК України, та матеріали скарги не містять клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із даною скаргою, що є підставою для залишення даної скарги без розгляду відповідно до ст.126 ЦПК.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 126, 449 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова Східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції про скасування постанови про арешт майна та виключення з реєстру обтяження - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.М.Гримайло