Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/1827/20
Провадження № 4-с/552/47/20
У Х В А Л А

іменем України

01.09.2020 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Кондра Ю.Ю.,

за участю представника заявника ОСОБА_1 ,

державного виконавця Дорошко П.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду скаргу ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Київського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Дорошко Поліни Сергіївни щодо не повернення виконавчого документа без виконання стягувачу, про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 18 серпня 2020 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність старшого державного виконавця Київського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Дорошко Поліни Сергіївни (а.с. 120-126).

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2020 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті провадження в справі в порядку цивільного судочинства за даною скаргою на рішення старшого державного виконавця Київського відділу ДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Дорошко П.С. в частині вимог про визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 10.08.2020 № 62778703 з примусового виконання постанови державного виконавця від 15.07.2020 про стягнення виконавчого збору; про відкриття виконавчого провадження від 10.08.2020 № 62778173 з примусового виконання постанови державного виконавця від 15.07.2020 про стягнення витрат виконавчого провадження; про об`єднання виконавчих проваджень у зведене від 11.08.2020 № 62778703; про арешт коштів боржника від 13.08.2020 № 62778703. В частині решти вимог про визнання неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця Київського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Дорошко П.С. щодо не повернення виконавчого документа ухвали Київського районного суду м. Полтави від 25.06.2020 в справі № 552/1827/20 без виконання стягувачу ОСОБА_3 ; про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 06.08.2020 № 62575085 скаргу ОСОБА_2 призначено до судового розгляду.

Скарга ОСОБА_2 обґрунтована тим, що постановою державного виконавця від 15.07.2020 було відкрите виконавче провадження № 62575085 з примусового виконання ухвали Київського районного суду м. Полтави від 25.06.2020 в справі № 552/1827/20 про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в розмірі 505 000 грн. 22 липня 2020 року стягувач ОСОБА_3 звернувся до державного виконавця з заявою, в якій просив повернути без виконання виконавчий документ.

Заявник зазначала, що виконавчий документ згідно ч. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу повернуто не було, а 06.08.2020 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав повного фактичного виконання судового рішення.

Вважає, що державним виконавцем порушено визначену законом послідовність подій, а саме не розглянуто заяву про повернення виконавчого документа стягувачу з винесенням відповідної постанови, а прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження.

З цих підстав заявник в поданій до суду скарзі просила визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Київського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Дорошко П.С. щодо не повернення виконавчого документа ухвали Київського районного суду м. Полтави від 25.06.2020 в справі № 552/1827/20, без виконання стягувачу ОСОБА_3 ; просила визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 06.08.2020 № 62575085.

В судовому засіданні представник заявника повністю підтримав вимоги скарги в частині, яка прийнята судом до розгляду, посилаючись на викладені в скарзі обставини.

Державний виконавець в судовому засіданні в задоволенні скарги просила відмовити. Пояснила, що в провадженні перебувало виконавче провадження з примусового виконання судового рішення про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 . Оскільки державному виконавцю стало відомо про повне фактичне виконання судового рішення, постановою від 06.08.2020 відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та за відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження закінчене. Вважає, що рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не порушує права сторін виконавчого провадження. Також вважає, що боржник виконавчого провадження ОСОБА_2 недобросовісно користується наданими їй правами, подаючи до судів різної юрисдикції (цивільного та адміністративного) розписки з різними датами виконання судового рішення.

Суд, заслухавши представника заявника та державного виконавця, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.06.2020 затверджено укладену між сторонами по справі № 552/1827/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів мирову угоду, за якою сторони визнають, що загальна сума зобов`язань ОСОБА_2 становить 505000,00 грн, з яких за розпискою від 05.09.2018 500000,00 грн та 5000,00 грн сплаченого судового збору, які ОСОБА_2 зобов`язується сплатити за наступним графіком: 5000,00 грн в строк до 27.06.2020; 250000,00 грн в строк до 29.06.2020; 250000,00 грн в строк до 01.07.2020.

Також встановлено, що добровільно судове рішення боржником виконано не було.

Постановою державного виконавця Київського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Дорошко П.С. від 15.07.2020 за заявою ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження № 62575085 з примусового виконання ухвали Київського районного суду м. Полтави від 25.06.2020 в справі № 552/1827/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів в сумі 505000 грн.

Постановою державного виконавця від 06.08.2020 закінчено виконавче провадження № 62575085 з примусового виконання ухвали Київського районного суду м. Полтави від 25.06.2020 в справі № 552/1827/20 з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись із постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження заявник ОСОБА_2 , яка є боржником у виконавчому провадженні, вказує на ту обставину, що виконавчий документ мав бути повернутий стягувачу ОСОБА_3 за його заявою.

Разом з тим, як встановлено судом та не оспорюється заявником, судове рішення (ухвала суду від 25.06.2020 в справі № 552/1827/20) була виконана заявником ОСОБА_2 27 липня 2020 року (а.с. 60, 58, 63).

Судом встановлено, що датою виконання судового рішення є саме 27 липня 2020 року, оскільки саме така дата зазначена в залученій до матеріалів цивільної справи розписці (а.с. 60), яка завірена підписом ОСОБА_2 . Саме дата 27 липня 2020 року зазначена в поданих до суду заявах як боржником ОСОБА_2 (а.с. 58), так і стягувачем ОСОБА_3 (а.с. 63).

Подальше виправлення учасниками правовідносин дати виконання зобов`язань (а.с. 168) судом оцінюється критично, як спосіб ухилення від зобов`язань з виконання рішень державного виконавця.

В силу норм п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом є безумовною підставою для закінчення виконавчого провадження.

Частиною 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Аналіз норм ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави для висновку про те, що державний виконавець зобов`язаний, а не має право закінчити виконавче провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням судового рішення.

Як встановлено судом, державному виконавцеві про повне фактичне виконання судового рішення в справі № 552/1827/20 (виконавче провадження № 62575085) стало відомо 5 серпня 2020 року (а.с. 77), у зв`язку з чим державним виконавцем Дорошко П.С. на виконання норм ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» було прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження № 62575085 з підстав повного фактичного виконання судового рішення.

Зазначене рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження прийнято на підставі та в межах повноважень, наданих державному виконавцеві.

Тобто, державний виконавець, виконуючи свої професійні обов`язки та діючи в межах чинного законодавства, вчинив дії, обов`язок з виконання яких покладено на нього нормами закону.

Тому суд приходить до висновку, що таке рішення є правомірним.

Статтею 447 ЦПК України передбачено право на звернення із скаргою до суду сторони виконавчого провадження, якщо що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено її права чи свободи.

Згідно зі ст. 551 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд звертає увагу, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 06.08.2020, яка є предметом оскарження, жодним чином не порушує права чи свободи боржника ОСОБА_2 .

Натомість, в силу норм ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання оскаржуваного рішення державного виконавця неправомірним, а скарга ОСОБА_2 в цій частині є безпідставною та не підлягає задоволенню.

При вішенні вимог скарги про визнання бездіяльності протиправною суд виходить з такого.

Як встановлено судом, в межах виконавчого провадження № 62575085 стягувачем ОСОБА_3 22 липня 2020 року до органу ДВС було подано заяву про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 128).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Пунктом 20 Розділу III. Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року N 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року N 2832/5), передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки державним виконавцем після отримання заяви ОСОБА_3 було встановлено факт повного та фактичного виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 25.06.2020 в справі № 552/1827/20, старшим державним виконавцем Дорошко П.С. правомірно та обґрунтовано було прийнято рішення саме про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», та про повернення виконавчого документа до суду.

Окрім того, як встановлено судом, стягувач ОСОБА_3 з будь-якими скаргами на рішення дії чи бездіяльність державного виконавця до суду не звертався, погодився з відповідним рішенням державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Суд приходить до висновку, що за умови повного та фактичного виконання судового рішення боржником ОСОБА_2 державний виконавець був позбавлений можливості прийняти рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки таке повернення не позбавляє права стягувача на повторне пред`явлення виконавчого документа на виконання та потягло б за собою порушення прав боржника ОСОБА_2 .

Твердження заявника про порушення державним виконавцем визначеної законом послідовності подій не заслуговує на увагу.

Закон України «Про виконавче провадження» передбачає перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві, для закінчення виконавчого провадження, а також наслідки відповідних рішень державного виконавця, які і були враховані державним виконавцем при прийнятті відповідного рішення.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 є повністю безпідставною та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Київського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Дорошко Поліни Сергіївни щодо не повернення виконавчого документа без виконання стягувачу, про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Повний текст ухвали складено 01.09.2020.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко