ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2847/20 Справа № 209/3146/19 Суддя у 1-й інстанції - Байбара Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Епіцентр К про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ Епіцентр К про захист прав споживачів.

Вказував, що 14 січня 2018 року у гіпермаркеті «Епіцентр» ТОВ «Епіцентр К» у м.Кам`янське він придбав телевізор марки «ERGO LE55СТ2000АК» за 13 299 грн. зі строком гарантійного обслуговування телевізора два роки. Проте, у грудні 2018 року, тобто через 11 місяців після придбання телевізора, в ньому виник дефект передачі зображення (частина зображення на телевізорі почала зависати). Він одразу звернувся до гіпермаркету «Епіцентр» ТОВ «Епіцентр К» у м.Кам`янське для гарантійного ремонту телевізора.

Зазначав, що 04 грудня 2018 року його телевізор був прийнятий на гарантійне обслуговування, про що продавцем відповідача ОСОБА_2 було складено акт здачі-приймання, згідно якого він, як покупець, здав, а представник від продавця ОСОБА_2 прийняв телевізор марки «ERGO LE55СТ2000АК», заводський номер № НОМЕР_1 , для встановлення причин поломки. В акті був зазначений стан зовнішнього вигляду задовільний та були виявлені недоліки дефект передачі зображення. У п.4 акту здачі-приймання зазначено, що у випадку доведення вини покупця в порушенні умов експлуатації, транспортування та зберігання, вищевказаний товар повертається у такому ж вигляді, в якому передався продавцеві (п.14 ст.8 Закон України «Про захист права споживачів»).

Вказував також на те, що наприкінці січня 2019 року йому зателефонували із сервісного центру та повідомили, що телевізор не підлягає гарантійному обслуговуванню, оскільки на ньому є механічні пошкодження та запропонували платний ремонт, від чого він відмовився.

Зазначав, що через декілька днів йому зателефонували із гіпермаркету «Епіцентр» у м. Кам`янське і повідомили, що його телевізор повернувся із сервісного центру невідремонтований і він може його забрати. Коли він прийшов до магазину з актом №937654 сервісного центру, без дати складання, в якому було зазначено: «Даний акт виданий згідно із замовленням №937654 на виріб телевізор «ERGO LE55СТ2000АК», рідкокристалічний, сер. номер НОМЕР_2 , дата продажу 14 січня 2018 року. Акт засвідчує, що був проведений технічний огляд даного виробу. В процесі технічного огляду виявлено пошкодження матриці дисплею внаслідок механічної дії. Висновок: на виріб телевізор «ERGO LE55СТ2000АК», рідкокристалічний, сер. номер НОМЕР_2 , гарантійні зобов`язання не розповсюджуються». При цьому в наданому акті зазначена дата надходження телевізора до сервісного центра: 24 січня 2019 року, заявлений дефект: «полоси на екрані, бита матриця», тобто через 20 днів після спливу обумовленого строку (до 04 січня 2019 року), протягом якого телевізор повинен був бути вже повернутий йому з гарантійного ремонту, що також викликає сумніви, що на гарантійне обслуговування направлявся саме його телевізор. Також йому для огляду був виданий начебто його телевізор, на якому був видимий механічний дефект бита матриця, і при включенні даного телевізора на його екрані з`являлися смуги, що робило його нефункціональним. Тобто йому був наданий телевізор з тими дефектами, які були зазначені в акті №937654 сервісного центру, в той час, як телевізор, який він здавав на ремонт, мав зовсім інші дефекти в роботі зависала частина зображення. Його телевізор знаходився в робочому стані, але зображення на ньому було неякісним, і жодних механічних пошкоджень на його телевізорі не було, про що свідчить відсутність відповідних відміток в акті здачі приймання від 04 грудня 2018 року. Коли телевізор був наданий йому для огляду, він порівняв заводські номери виробу на телевізорі та коробці з номером телевізору, що був вказаний в акті здачі приймання, і виявив, що ці номери не співпадають, а саме: в гарантійному талоні та акті сервісного центру серійний номер виробу зазначений: НОМЕР_2 , а в акті здачі приймання від 04 грудня 2018 року заводський номер зазначений: 010, тобто йому був виданий зовсім інший телевізор з іншими пошкодженнями, тому він відмовився забирати телевізор із магазину.

Зазначав також, що 26 лютого 2019 року він звернувся з письмовою заявою до директора будівельно-господарського гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К» в м.Кам`янське, в якій просив повернути йому його телевізор або відшкодувати його вартість у повному розмірі, в чому йому було відмовлено без пояснення причини. У травні 2019 року він звернувся до Держпродспоживслужби Головного Управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області із заявою про захист його прав як споживача та проведення перевірки щодо додержання відповідачем вимог законодавства у сфері захисту права споживачів. 24 липня 2019 року йому було надано відповідь про те, що порушень з боку відповідача не встановлено, про що складено відповідний акт № 001748 від 10 червня 2019 року. Такі висновки були зроблені на підставі письмового пояснення директора будівельно-господарського гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К» в м. Кам`янське ОСОБА_3 І. ОСОБА_4 , в якому він зазначив: «Під час заповнення акту приймання передачі продавець, який приймав телевізор, помилково зазначив в даному акті замість серійного номеру товару штрих-код товару, згідно розрахункового документу (чеку), за яким придбано товар, а саме: номер 010. Цей товар дійсно продається з даним штрих-кодом. Проте, серійний (заводський ) номер вказано у гарантійному талоні, який видано покупцю разом із товаром - Е3, що відповідає серійному номеру на товарі. Ніхто не здійснював заміну товару на інший і це є саме той телевізор, який був придбаний 14 січня 2018 року, і всі зазначені номери та штрих-коди співпадають за чеком та гарантійним талоном». Проте, при передачі телевізора на гарантійне обслуговування він передав працівнику магазину всі комплектуючі деталі та документи на телевізор, в тому числі гарантійний талон, в якому вказаний серійний номер товару, тому він не може ідентифікувати на теперішній час свій телевізор та порівняти серійні (заводські) номери на його телевізорі і на тому неробочому телевізорі, який йому пропонують забрати із магазину, а товарний чек про придбання телевізору містить саме той код, який зазначений в акті здачі-приймання.

Посилаючись на ч.9 ст.ст.10,22 Закону України «Про захист прав споживачів» та вищенаведені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь вартість телевізору в розмірі 13 299 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Епіцентр К» про захист прав споживачів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що по наданим представником відповідача документам неможливо ідентифікувати, що позивачу повернуто саме його телевізор; в акті здачі-приймання та в акті сервісного центру є розбіжності у графі заявлений дефект, рішення суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 14 січня 2018 року позивач ОСОБА_1 придбав у гіпермаркеті «Епіцентр» ТОВ «Епіцентр К» у м.Кам`янське телевізор марки «ERGO LE55СТ2000АК» за 13 299 грн.01 коп., що підтверджується фіскальним чеком №17839 від 14 січня 2018 року, в якому був зазначений штрих код товару НОМЕР_1 , який був наклеєний на телевізорі і за яким цей товар сканується на касі продавця (а.с.9).

04 грудня 2018 року відповідач прийняв від позивача телевізор марки «ERGO LE55СТ2000АК» з усіма комплектуючими, гарантійним талоном на телевізор та інструкцією, для встановлення причин виявлених поломок, на підтвердження чого представником відповідача продавцем ОСОБА_2 було складено акт здачі-приймання (а.с. 10). У цьому акті у графі «заводський номер» був вказаний штрих код товару НОМЕР_1 , який був наклеєний на телевізорі при його продажу, за яким він був сканований на касі магазину та який вказаний у фіскальному чеку, що був виданий позивачу при оплаті товару.

Судом першої інстанції також встановлено, що в акті здачі-приймання товару був вказаний штрих код товару, а не заводський номер телевізору через помилку продавця ОСОБА_2 , який, замість заводського (серійного) номеру виробу « НОМЕР_2 », вказав штрих код товару « НОМЕР_1 , але при цьому разом з телевізором позивач надав гарантійний талон, в якому був вказаний серійний номер телевізора, який разом з телевізором був направлений до сервісного центра.

Згідно акта №937654 сервісного центру ФОП Мішота Б. ОСОБА_5 (а.с. 11), був проведений технічний огляд телевізора «ERGO LE55СТ2000АК» рідкокристалічного, серійний номер НОМЕР_2 , який надійшов до сервісного центру 24 січня 2019 року, із заявленим дефектом «полоси на екрані, бита матриця», дата продажу 14 січня 2018 року. В процесі технічного огляду виявлено пошкодження матриці дисплею внаслідок механічної дії та зроблено висновок «гарантійні зобов`язання не розповсюджуються».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки згідно акта №937654 сервісного центру виявлено дефект телевізора «ERGO LE55СТ2000АК» у вигляді пошкодження матриці дисплею внаслідок механічної дії, то згідно діючого законодавства та умов гарантійного обслуговування, вказаних в гарантійному талоні на телевізор (а.с.35), позивач втратив право на гарантійне обслуговування придбаного телевізора.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 3,4 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1)безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2)відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3)безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4)відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5)реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що по наданим представником відповідача документам неможливо ідентифікувати, що позивачу повернуто саме його телевізор, повернутий позивачу телевізор є іншим телевізором не ґрунтуються на доказах.

Так, з матеріалів справи не вбачається, що спірний телевізор мав інший заводський номер ніж НОМЕР_2 , як зазначено в акті сервісного центру від 24 січня 2019 року. Крім того, позивач в позовній заяві зазначає, що ідентифікувати телевізор він не може, оскільки в нього відсутній гарантійний талон, в якому зазначено серійний номер товару.

За таких обставин, посилання апелянта на те, що йому повернули телевізор з іншим заводським номером є припущенням.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2020 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.