Справа № 303/7522/19
Номер рядка статистичного звіту -48
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судового засідання Сайлер Х.С.

розглянувши у судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

20 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем ОСОБА_2 , 26.01.1991 року у виконавчому комітету Завидівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 01.

Позовні вимоги мотивує тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося, оскільки на протязі останнього часу у них виникали непорозуміння, сварки, почали часто конфліктувати, що призвело до взаємного відчуження. Вони втратили довіру один до одного та всі фізичні і духовні зв`язки . Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливими. Від даного у них неповнолітніх дітей не мають. Спір про розподіл майна відсутній.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено 26.01.1991 року у виконавчому комітету Завидівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 01 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.01.1991 року (а.с. 4).

Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України).

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною п`ятою ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями частин третьої та четвертої ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно з частиною третьою ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З доводів позивача вбачається, що спільне життя між ним та відповідачем не склалося, подальше сумісне життя, збереження сім'ї та примирення є неможливими.

За таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню.

Статтею 113 СК України передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За заявою позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_1 ».

Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 200, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 24, 110, 112, 113 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 26.01.1991 року у виконавчому комітету Завидівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 01, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

Рішення виготовлено 10 лютого 2020 року.

Головуюча О.В.Гутій