Справа № 155/1173/20
Пр.№ 2/155/770/20
Рішення

іменем України

29 вересня 2020 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі: головуючого - судді Яремчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Задурської К.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м.Горохів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 13.04.2010 року, за час шлюбу дітей не народилось. Спільне життя з відповідачем не склалося, в сторін відсутнє взаєморозуміння, протилежні погляди щодо шлюбу та сімейного життя. Шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим. Просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , який укладений 13 квітня 2010 року, зареєстрований Печихвостівською сільською радою Горохівського району Волинської області, актовий запис №1.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала повністю, просить відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

В судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечує проти позову, згідний на розірвання шлюбу з ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб 13 квітня 2010 року, який зареєстровано Печихвостівською сільською радою Горохівського району Волинської області, актовий запис № 1. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що сторони припинили сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги один до одного, різні погляди на шлюб та сімейне життя. Позивач і відповідач спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивач бажає відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 слідує, що позивач мала дошлюбне прізвище ОСОБА_3 . Таким чином вимога щодо заміни прізвища позивача після розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача.

На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 27, 77-81, 141, 263-265 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 13 квітня 2010 року Печихвостівською сільською радою Горохівського району Волинської області, актовий запис №1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу, ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук