Дата документу 31.01.2020 Справа № 554/106/20
Провадження №2/554/544/2020
У Х В А Л А

іменем України

31 січня 2020 року cуддя Октябрського районного суду м.Полтави Гальонкіна Ю.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради про визнання права на проживання та користування квартирою,-

В С ТА Н О В И В :

08 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з позовною заявою, у якій просив визнати за ним право користування квартирою АДРЕСА_1 як членом сім`ї наймача.

Зазначена позовна заява була подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме згідно з актом канцелярії Октябрського районного суду м.Полтави від 08.01.2020 року встановлено, що при розкриванні поштового відправлення, яке надійшло від ОСОБА_1 , не виявилось документів, що зазначені в додатках, зокрема: квитанції про сплату судового збору, крім того, позивачем не надано копії позовної заяви та копій всіх доданих до неї документів за кількістю учасників справи. Також на порушення вимог п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява не містила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

13 січня 2020 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

28 січня 2020 року до відкриття провадження у справі від позивача до канцелярії суду надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки в суді вже перебуває на розгляді аналогічна справа №554/11515/19.

Разом із тим, згідно даних програми електронного документообігу суду, судом установлено, що позивачем ОСОБА_1 за період з кінця грудня 2019 року до 08 січня 2020 року подано п`ять аналогічних позовних заяв до одного й того самого відповідача з тим самим предметом позову та з тих самих підстав (справи №554/11515/19; 554/11517/19; 554/105/20; 554/106/20; 554/110/20), одну позовну заяву з яких протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2020 року зареєстровано та передано до провадження судді Гальонкіної Ю.С., що також підтверджується матеріалами відповідних судових справ (а.с.13-14, 15, 17-20).

Більше того, тотожну позовну заяву ОСОБА_1 до КП «ЖЕО №2» ПМР про визнання права на проживання та користування квартирою (справа №554/11517/19), що надійшла до провадження судді 26 грудня 2019 року (а.с.15), ухвалою суду від 11 січня 2020 року повернуто у зв`язку з її відкликанням позивачем (а.с.16, 17).

Але позивач знову подав до цього суду декілька позовних заяв до того самого відповідача з тим самим предметом позову і з аналогічних підстав, про що вбачається з наявних матеріалів справи у їх сукупності.

Крім того, сам позивач у заяві від 28 січня 2020 року підтверджує даний факт, вказуючи, що в суді вже перебуває на розгляді аналогічна справа №554/11515/19, що підтверджує його маніпуляції з автоматизованим розподілом справ між суддями з метою вибору судді для розгляду його позовної заяви.

Цивільний процесуальний кодекс України в редакції від 15 грудня 2017 року усунув прогалини в законодавстві в питанні впливу з боку сторін на вибір суддів шляхом подання численної кількості тотожних позовів.

Так, приписи п.11 ч.1 ст.257 та ст.185 ЦПК України спрямовані на запобігання маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з п.2 ч.2 ст.44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Згідно з ч.3 ст.44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Нормами ч.4 ст.44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

За статтею 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Статтею 143 ЦПК України передбачені такі види заходів процесуального примусу: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву повернути позивачу, а враховуючи, що позивачем протягом короткого проміжку часу подано п`ять позовів (26.12.2019 року два позови; 08.01.2020 року три позови) до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, суд визнає такі дії позивача зловживанням процесуальними правами, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Крім того, дії позивача ОСОБА_1 є свідченням недобросовісного використання наданих йому законом процесуальних прав, а тому застосовує до нього заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі в розмірі 1-го прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2102,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.44, 143-144, 148, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради про визнання права на проживання та користування квартирою повернути позивачу.

Визнати дії ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 в дохід державного бюджету штраф у розмірі 1-го прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2102 грн. 00 коп.

Стягувач - Державна судова адміністрація України, місцезнаходження - вул.Липська, 18/5, м.Київ, .

Реквізити рахунку для зарахування надходжень від сплати штрафу (як засобу процесуального примусу) на користь держави: Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026007; Код класифікації доходів бюджету 21081100; призначення платежу *;101;__(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Штраф (як засіб процесуального примусу) накладений на __ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується штраф), за рішенням №_/_/_(номер рішення про стягнення штрафу).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня оголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.С. Гальонкіна