Справа № 343/1246/20
Провадження № 22-з/4808/57/20
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І.М.
Суддя-доповідач Томин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду від 24 липня 2020 року,

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Просила встановити факт перейменування юридичної особи - Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації із «Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації» на «Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації» станом на 15.07.2020 року; встановити факт перейменування юридичної особи - Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації із «Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації» на «Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації» станом на час прийняття судом рішення по суті; встановити факт, що станом на 15.07.2020 року не відбулося правонаступництва, не існує правонаступників Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації, а відбулася фактично тільки зміна офіційного найменування Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації; встановити факт, що станом на час прийняття судом рішення по суті не відбулося факту правонаступництва, не існує правонаступників Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації, якщо правонаступництво не відбудеться, а відбулася фактично тільки зміна офіційного найменування Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації.

Ухвалою Долинського районного суду від 24 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 07.09.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Долинського районного суду від 24 липня 2020 року залишено без змін.

14.09.2020 року ОСОБА_1 , посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 270, ч. 1 ст. 262, ст. 385 ЦПК України, подала до Івано-Франківського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення по даній справі. Просила ухвалити додаткове рішення за поданими нею заявами від 07.09.2020 року щодо постановлення окремої ухвали про прийняття рішення про скасування Наказу №771 «Про перейменування…»; зобов`язання відповідного органу державного управління прийняти новий наказ про реорганізацію; зобов`язання надати державному реєстратору документи для нової реєстрації юридичної особи (осіб) правонаступників «Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації» відповідно до ЗУ «Про місцеві державні адміністрації», Розпорядження Долинської районної державної адміністрації від 26.10.2012 року №399, №28 та Розпорядження №267, №17 Долинської районної державної адміністрації, про притягнення винних осіб (посадовців) до відповідальності, а також щодо долучення документів до матеріалів справи.

21.09.2020 року ОСОБА_1 подала до Івано-Франківського апеляційного суду заяву, в якій заначила, що відкликає свою заяву про додаткове рішення, а в разі постановлення судом додаткового рішення по справі просить не брати до уваги речення «ухвалою судді Томин О.О. від 13.08.2020 року прийнято рішення витребувати документи, які я просила у заявах».

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення з таких підстав.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

За змістом п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 18 квітня 2019 року у справі №464/944/17, провадження №61-4050св19, зроблено висновок по застосуванню статті 270 ЦПК України та вказано, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 просила ухвалити додаткове рішення за поданими нею заявами, які зареєстровані 07.09.2020 року за вхідними номерами 8172/20 та 8173/20. При цьому заявник посилалася на п. 1 ч. 1 ст. 270, ч. 1 ст. 262, ст. 385 ЦПК України.

В заяві №8172/20 від 07.09.2020 року про постановлення Івано-Франківським апеляційним судом окремої ухвали на підставі ч. 1 ст. 262 ЦПК України ОСОБА_1 просила прийняти рішення про скасування Наказу №771 «Про перейменування…»; зобов`язати відповідний орган державного управління прийняти новий наказ про реорганізацію; зобов`язати надати державному реєстратору документи для нової реєстрації юридичної особи (осіб) правонаступників «Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації» відповідно до ЗУ «Про місцеві державні адміністрації», Розпорядження Долинської районної державної адміністрації від 26.10.2012 року №399, №28 та Розпорядження №267, №17 Долинської районної державної адміністрації; поставити питання про притягнення винних осіб (посадовців) до відповідальності (т. 1, а.с. 194-196).

В заяві №8173/20 від 07.09.2020 року ОСОБА_1 просила долучити до матеріалів справи копію відповіді Сектору освіти Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 19.08.2020 року на запит заявника (т. 1, а.с. 197-198).

Разом з тим, вимоги заяви, з якою ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції, стосувалися встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту зміни найменування юридичної особи - Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації на Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації без правонаступництва.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, враховуючи норми статей 43, 49 цього Кодексу, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами.

Частиною першою, шостою статті 367 та частиною першою статті 368 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги та в межах заявлених позовних вимог. Змінювати за власним розсудом предмет і підставу позову суд апеляційної інстанції не уповноважений.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України суд апеляційної інстанції у випадку і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Частинами 1, 8, 11 ст. 262 ЦПК України передбачено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанції. Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається із вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частини.

При цьому в мотивувальній частині зазначаються: а) встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини; б) доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; в) мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу; г) чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду; ґ) висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції; в резолютивній - а) висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги; б) новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; в) розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції; г) строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

В мотивувальній частині постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 07.09.2020 року судом зазначено про подання вказаної заяви та мотиви відмови в розгляді вимог, які не заявлялися в суді першої інстанції, а також про відсутність підстав для постановлення окремої ухвали.

Щодо стосується долучення до матеріалів справи копії відповіді Сектору освіти Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 19.08.2020 року на запит заявника, то слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином доводи, викладені в заяві про ухвалення додаткового рішення не дають підстав вважати, що судом не розглянуті певні позовні вимоги, не дана оцінка всім доводам та доказам, які надавались сторонами, встановлена відповідність цих вимог нормам закону та встановленим обставинам у справі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткової постанови.

Керуючись ст.ст. 270, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сектор освіти Долинської районної державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду від 24 липня 2020 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук

Повний текст ухвали складено 22 вересня 2020 року.