ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Херсон

Справа №662/1934/19

Провадження №22ц/819/1242/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

судді: Базіль Л.В.,

Приходько Л.А.,

секретар судового засідання: Дундич А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Ільченко Дмитро Олегович, на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 березня 2007 року, ухвалене під головуванням судді Соляник Н.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до спілки громадян-власників (співвласників) «Росія», третя особа на стороні відповідача ОСОБА_7 про визнання недійсними зборів уповноважених спілки власників (співвласників) «Росія» від 08 лютого 2003 року та послідуючих зборів та всіх прийнятих ними рішень, рішень комітету спілки «Росія» за період з 08 лютого 2003 року до 16 березня 2007 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом до відповідача та третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_7 про визнання недійсними зборів уповноважених громадян спілки власників (співвласників) «Росія» від 08 лютого 2003 року та послідуючих зборів і прийнятих ними рішень та рішень комітету спілки за період з 08 лютого 2003 року до 16 березня 2007 року, під головуванням ОСОБА_8 , заступника голови спілки ОСОБА_7 .

Позов мотивований тим, що рішеннями зборів громадян спілки власників (співвласників) «Росія», далі спілки «Росія», прийнятими 08 лютого 2003 року та рішеннями послідуючих зборів від 23 березня 2003 року і рішеннями комітету спілки «Росія» порушені їх права на отримання частки майна виділені їм в натурі рішеннями зборів уповноважених громадян спілки власників (співвласників) «Росія» від 18 січня 2003 року під головуванням ОСОБА_9 , оскільки майно виділене їм відповідно до їх майнових сертифікатів і вони його отримали, але рішеннями зборів спілки «Росія» під головуванням ОСОБА_8 і заступника голови спілки «Росія», ОСОБА_7 одне і теж майно перерозподілилося і виділене іншим особам, а не їм.

Просили визнати рішення зборів уповноважених членів спілки власників (співвласників) «Росія» від 08 лютого 2003 року, від 23 березня 2003 року і рішення комітету спілки «Росія», прийнятих протягом періоду з 08 лютого 2003 року до 16 березня 2007 року недійсними, вилучити печатку у ОСОБА_10 , яка обрана цими зборами головою спілки та ОСОБА_7 і заборонити їм будь-яким способом виділяти майно членам спілки «Росія», так як майно вже все розподілене між членами спілки, головою якої є ОСОБА_9 .

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 березня 2007 року позов задоволений.

Визнано недійсними: збори уповноважених членів спілки громадян-власників (співвласників) «Росія» від 08 лютого 2003 року, всі прийняті ними рішення під головуванням ОСОБА_8 , всі послідуючі після цього збори уповноважених та їх рішення, рішення комітету спілки «Росія» прийняті за період з 08 лютого 2003 року по 16 березня 2007року, підписані головою спілки ОСОБА_10 , заступником голови ОСОБА_7 та посвідчені печаткою спілки «Росія».

Припинено діяльність спілки громадян - власників (співвласників) «Росія», головою якої є ОСОБА_10 , а заступником голови є ОСОБА_7 .

Визнано недійсною печатку Спілки «Росія», ухвалено вилучити її та знищити, про що зробити оголошення в місцевому засобі інформації.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 09 жовтня 2007 року апеляційна скарга ОСОБА_7 задоволена частково.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 березня 2007 року в частині припинення діяльності спілки громадян -власників (співвласників) «Росія», вилучення і знищення печатки і проведення оголошення в місцевому засобі інформації, скасовано та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог.

В іншій частині рішення суду від 16 березня 2007 року залишено без змін.

21 серпня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Ільченко Дмитро Олегович, подали до Херсонського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій ставлять питання про скасування рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 березня 2007 року (справа 2-236/07) та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вони, які колишні члени КСП «Росія», отримали майнові сертифікати відносно майна підприємства. КСП мав у власності дитячий оздоровчий табір (ДОТ) «Юний гагарінець», розташований в АДРЕСА_1 , який згідно рішення загальних зборів КСП був переданий створеній Спілці співвласників майна «Росія», яка рішеннями комітету членів спілки від 28 березня 2003 року виділила в натурі майно в цілісному майновому комплексі ДОТ «Юний гагарінець» ОСОБА_1 відповідно до його майнового паю вартістю 6519грн. згідно свідоцтва № 457 від 10 березня 2000 року - приміщення корпусу №1; ОСОБА_2 , згідно її майнового паю вартістю 1000грн., споруду корпусу № 1 Ж , площею 25,5 кв м. Ці рішення 29 березня 2003 року були затверджені зборами уповноважених членів спілки громадян - власників (співвласників) «Росія».

Рішеннями Новотроїцького районного суду Херсонської області від 20 січня 2007 року за ОСОБА_1 визнано право власності на частку в розмірі 1,3%, вартістю 6519грн., у спільній частковій власності цілісного майнового комплексу ДОТ «Юний гагарінець», а за ОСОБА_2 визнано право власності на частку 0,62% цього майна, вартістю 3000грн.

Апелянти вказали, що не були залучені до участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_3 та інших до Спілки громадян власників (співвласників) «Росія», хоча ухвалене у справі рішення від 16 березня 2007 року стосується їх прав та обов`язків, оскільки суд визнав усі рішення комітету членів спілки та зборів уповноважених членів спілки, ухвалені за період з 08 лютого 2003 року по 16 березня 2007 року, та підписані ОСОБА_10 та ОСОБА_7 недійсними, а саме в цей період - 28 та 29 березня 2003 року було вирішено питання про виділ їм в натурі майна дитячого оздоровчого табору.

Вказавши про незаконність оскаржуваного судового рішення, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначили про те, що рішення суду не конкретизоване, оскільки не містить посилань які саме рішення зборів уповноважених членів спілки та її комітету слід визнати недійсними, а висновок суду про визнання усіх рішень за період з 08 лютого 2003р. по 16 березня 2007р. недійсними носить абстрактний характер.

Також послалися на те, що виниклий між сторонами спір стосується корпоративних відносин та підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, з приводу чого провадження у справі слід закрити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Після подання апеляційної скарги встановлено, що згідно акту суду №31 від 11 грудня 2013 року цивільна справа №2-236/07 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до спілки громадян-власників (співвласників) «Росія», треті особи на стороні відповідача ОСОБА_7 про визнання недійсним зборів уповноважених спілки власників (співвласників) «Росія» від 08 лютого 2003 року та послідуючих зборів та всіх прийнятих ними рішень, рішень комітету спілки «Росія» за період з 08 лютого 2003 року до 16 березня 2007 року, знищена.

Ухвалою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 10 липня 2020 року втрачене судове провадження у справі відновлено частково, а саме в частині документів: оригіналу рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16.03.2007 року у справі №2-236/07, оригіналу рішення апеляційного суду Херсонської області від 09.10.2007 року, копії рішення засідання спілки співвласників майна «Росія» від 28.03.2003 року; копії рішення засідання спілки співвласників майна «Росія» від 28.03.2003 року, копії протоколу №3 спілки співвласників майна «Росія» від 29.03.2003 року, копії протоколу №3 спілки співвласників майна «Росія» від 29.03.2003 року.

В судовому засіданні 27 серпня 2020 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Ільченко Д.О. апеляційну скаргу просив задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

В судове засідання 24 вересня 2020 року не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Інші сторони також до суду не з`явилися, причини неявки не повідомили. Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про день, час та місце розгляду справи обізнані, про що свідчать повідомлення про вручення їм судових повісток.

Спілка громадян-власників (співвласників) «Росія» в силу положень ст.130 ч.10, 128 ч.7 п.1 ЦПК України вважається повідомленою про день, час та місце розгляду справи, у зв`язку із відсутністю юридичної особи за адресою місцезнаходження згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

ОСОБА_11 також в порядку визначеному цивільним процесуальним законодавством вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи (відсутній за адресою наявною в матеріалах справи).

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Ільченка Д.О., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За матеріалами справи встановлено, що колгоспу «Росія», правонаступником якого стало колективне сільськогосподарське підприємство «Росія», на праві власності належав дитячий оздоровчий табір «Юний гагарінець», розташований в АДРЕСА_1 , який увійшов до складу майна, яке підлягає паюванню між співвласниками майна (майнових сертифікатів), та з метою проведення розпаювання був переданий цілісним майновим комплексом Спілці громадян - власників (співвласників) « Росія ».

В ході розгляду справи №2-236/07 судом встановлено, що 25 травня 2001 року внаслідок реформування і реструктуризації сільськогосподарського товариства КСП «Росія» колишніми членами сільськогосподарського товариства відповідно до рішення загальних зборів співвласників та Закону України «Про об`єднання громадян» створена спілка громадян-власників (співвласників) «Росія», яка зареєстрована в Новотроїцькій селищній раді рішенням виконкому № 75 від 13 червня 2001 року. Число членів спілки налічувало 1177 громадян.

Відповідно до п.5 Статуту до складу спільного майна членів включено майно колишнього КСП «Росія» відповідно до акту від 16 березня 2000 року, яке було ними отримане у спільну часткову власність у зв`язку з припиненням діяльності КСП «Росія».

Відповідно до п. 7 Статуту виконання передбачених п.6 завдань спілки покладається на голову спілки, який обирається зборами уповноважених спілки.

18 січня 2003 року рішенням зборів уповноважених групи співвласників головою спілки було обрано ОСОБА_9 та обраний новий комітет, який у встановленому Статутом порядку вирішував питання про виділення майна в натурі групам співвласників, та затвердження рішення комісії про виділення майна спілки «Росія» про виділення майна співвласникам. На цих зборах були присутні уповноважені та громадяни-співвласники з кількістю голосів - 684. Рішенням зборів майно резервного фонду вирішено допаювати в натурі усім співвласникам та не виключати їх у зв`язку з цим із членів Спілки «Росія».

Незважаючи на вищенаведене, 08 лютого 2003 року уповноважені та громадяни-власники (співвласники) з кількістю голосів - 215 осіб приймають рішенням зборів уповноважених членів спілки громадян-власників (співвласників) «Росія», за яким визнають проведені збори спілки від 18 січня 2003 року нелегітимними та приймають рішення про скасування рішень, ухвалених зборами 18 січня 2003 року.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції обґрунтовано послався на ст.13 Закону України «Про об`єднання громадян», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, за якою об`єднання громадян діє на основі Статуту для здійснення цілей та завдань, визначених у статутних документах.

Проаналізувавши положення наявного у суду Статуту спілки, суд встановив, що збори уповноважених спілки вважаються легітимними, якщо в них бере участь не менше 1/2 повноважних представників. Рішення на зборах мають прийматися більшістю голосів від кількості присутніх. У відповідності до протоколу зборів спілки власників (співвласників) «Росія» на зборах 08 лютого 2003 року були присутні уповноважені та власники (співвласники) з кількістю голосів -215, що унеможливлювало проведення зборів, а прийняті за наслідком проведення нелегітимних зборів рішення слід визнати недійсними.

Також суд вказав, що достовірно знаючи про проведення 18 січня 2003 року зборів уповноважених та власників (співвласників) спілки та обрання її нового керуючого складу, попереднє керівництво в особі ОСОБА_10 та ОСОБА_7 не передали документацію та печатку, провели нелегітимні збори 08 лютого 2003 року, на яких обрали себе головою та заступником голови спілки, відповідно. Під час перебування ОСОБА_10 під вартою, ОСОБА_7 в період з 08 лютого 2003 року по 16 березня 2007 року, не маючи законних повноважень, приймав рішення про виділ майна спілки різним особам, передачу майна в оренду, тощо. Оскільки встановити достеменно які саме недійсні рішення та відносно якого майна спілки були видані за підписом вказаних осіб та посвідчені наявною у них печаткою, суд дійшов правильного висновку про недійсність усіх рішень виданих протягом спірного періоду.

Встановлені по справі фактичні обставини апелянтами належними та допустимими доказами не спростовані та не доведено зворотнє, зокрема, законність прийняття 28 березня 2003 року рішень від імені спілки співвласників майна «Росія» про виділ апелянтам в натурі майна в цілісному майновому комплексі ДОТ «Юний гагарінець».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також вказали, що на їх думку виниклі між сторонами спірні правовідносини є корпоративними, а оскільки позивачі є членами спілки власників (співвласників) «Росія», яка є юридичною особою, то виниклий спір слід розглядати в порядку господарського судочинства, з приводу чого провадження у справі підлягає закриттю.

Колегія суддів критично оцінює ці доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно ст.3 ч.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Під час вирішення питання щодо можливості розгляду справи в порядку цивільного судочинства необхідно керуватися завданням цивільного судочинства, передбаченим у статті 2 ЦПК України, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно статті 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки (стаття).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів і обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Відповідно до ст.20 ч.1 п.3 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

За положеннями ст.167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За своєю правовою природою спілка громадян- власників (співвласників) «Росія» не є господарською організацією, діяльність якої спрямована на отримання прибутку в процесі виробництва продукції/товарів, виконання робіт, надання послуг, тощо.

Розмір статутного (складеного) капіталу спілки згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є нульовим. Метою створення спілки було лише проведення паювання майна в натурі між співвласниками майнових сертифікатів КСП «Росія», а отже діяльність цієї спілки регламентується Законом України «Про об`єднання громадян» та Статутом спілки. Оскільки фактично позивачі звернулися до суду за захистом своїх майнових прав від незаконних дій осіб, які привласнили повноваження щодо розпорядження майном членів спілки у непередбачений законом спосіб, розгляд виниклих між сторонами правовідносин підлягав захисту у порядку цивільного судочинства.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, перевіривши доводи скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Ільченко Д.О., колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 березня 2007 року без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 370, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Ільченко Дмитро Олегович, залишити без задоволення.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 березня 2007 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 29 вересня 2020 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль

Л.А. Приходько