Справа № 484/1548/20
Провадження № 2/484/826/20 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання Панчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

18.05.2020 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що вона являється власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 18.05.1991 року, виданого на підставі рішення Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області № 28 від 22.11.1989 р. В ньому були зареєстровані відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її невістка з 17.06.2010 р., та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її онучка з 15.02.2018 р.

Однак, після розірвання стосунків з її сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно мешкає за іншою адресою в с. Коритно-забузьке Вільшанського району Кіровоградської області. Інша донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишилася проживати разом з батьком ОСОБА_4 на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації Миколаївської області №265-р від 25.09.2018 р., за яким місце проживання визначено біля батька за адресою в АДРЕСА_1 .

В будинку відповідачка та її донька з червня 2018 року не проживала. За даними, що маються, вони постійно мешкають за іншою адресою в с. Коритно-забузьке Вільшанського району Кіровоградської області. Речей чи іншого майна, які належать відповідачці та її доньці, в будинку немає.

Ніякої домовленості між сторонами про збереження за нею та її донькою права на проживання на тривалий час не було. Факт реєстрації в будинку відповідачки та її доньки підтверджується копією будинкової книги. Факт тривалого не проживання в будинку відповідача та її доньки підтверджується довідками Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області № 873 від 30.07.2019 р. та № 114 від 31.01.2020 р. Посилаючись на те, що відповідачка та її донька добровільно не знялися з реєстрації, хоча в будинку з червня 2018 року не мешкають, тому просила визнати їх такими, що втратили право користування цим житловим будинком.

На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивачки надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність та у відсутність позивачки, позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач до суду не з`явилася, про час та місце слухання справи судом повідомлена своєчасно та належним чином. Відзив не подала.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 18.05.1991 року, виданого на підставі рішення Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області № 28 від 22.11.1989 року (а.с. 6).

Згідно копій будинкової книги, довідок Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області №№ 871, 872, 873 від 30.07.2019 р., № 114 від 31.01.2020 р. та розпорядження Первомайської райдержадміністрації Миколаївської області №265-р від 25.09.2018 р., вбачається, що що за даною адресою зареєстровані та фактично проживають власник ОСОБА_1 , 1959 р.н., її син - ОСОБА_4 , 1979 р.н., та її онука - ОСОБА_5 , 2011 р.н. Її невістка ОСОБА_2 , 1987 р.н., та її донька ОСОБА_3 , 2002 р.н., зареєстровані за вказаною адресою, але з червня 2018 року там не проживають (а.с. 9, 11, 16). Витрати на утримання будинку несуть позивачка та її син (а.с. 11-13).

Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно із ст.ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів.

Відповідно до норм ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо без поважних причин не проживає на спірній жилплощі понад встановлені законом строки, або вибула на інше постійне місце проживання.

Згідно ст. 405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом.

Реєстрація відповідачки та її доньки у будинку є перешкодою власнику у повному здійсненні права власності.

В зв`язку з цим суд вважає необхідними зазначити про те, що відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч.2 ст.29 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачка та її донька з червня 2018 року не проживає в будинку АДРЕСА_1 , з даного житла добровільно вибули в інше житло, то суд вважає, що вони вважаються такими, що втратили право користування ним.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279, 280-283 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (с. Коритно-Забузьке, Вільшанський район, Кіровоградська область, РНОКПП: відсутні дані) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати такими, що втратили право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: