Ухвала

23 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 288/1260/19

провадження № 61-13182ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: архівний сектор Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області, Попільнянський районний відділ Житомирської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про визнання недійсними договорів оренди, скасування записів про проведення державної реєстрації прав оренди земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу у цивільній справі № 288/1260/19.

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

І. Щодо судових рішень, які є предметом касаційного оскарження

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується, а також клопотання особи, яка подає скаргу.

Касаційна скарга подана на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 30 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 14 липня 2020 року, однак з її змісту вбачається, що особа, яка подає касаційну скаргу не погоджується також із додатковою постановою Житомирського апеляційного суду від 28 липня 2020 року і вважає що вона підлягає скасуванню.

Натомість формулюючи своє клопотання (процесуальну вимогу) за касаційною скаргою, заявник просить скасувати рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 30 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 14 липня 2020 року.

Визначення судового рішення, яке є предметом касаційного оскарження має істотне значення при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

ІІ. Щодо строку на касаційне оскарження

Крім того, касаційна скарга ОСОБА_1 подана із пропуском строку передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі ЄДРСР).

Аналіз ЄДРСР свідчить, що повний текст постанови Житомирського апеляційного суду від 14 липня 2020 року у справі № 288/1260/19 було надіслано до вказаного реєстру 15 липня 2020 року.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України

(далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Безпосередньо у касаційній скарзі викладене клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що датою отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду є 04 серпня 2020 року. Проте жодних доказів, які б підтверджували вказану дату, до касаційної скарги не додано.

На час вирішення питання про відкриття касаційного провадження матеріали цивільної справи № 288/1260/19 в розпорядженні Верховного Суду відсутні.

За змістом частини другої та четвертої статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків пов`язаних вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Таким чином наведені у касаційній скарзі підстави для поновлення строку касаційного оскарження, а саме дата отримання копії постанови апеляційного суду, не доведені, а отже на даний час не можуть бути визнані поважними.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Підтвердженням дати отримання копії судового рішення можуть бути, зокрема довідка суду; поштові документи, що дають можливість ідентифікувати поштове відправлення або інші документи, в яких зазначена дата вручення копії оскаржуваної постанови апеляційного суду.

ІІІ. Щодо підстав касаційного оскарження

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої

статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої

статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Однак, в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником не зазначено в касаційній скарзі підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

IV. Щодо судового збору

Крім того, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору в повному обсязі.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (в редакції на момент подання позову).

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).

Аналіз ЄДРСР свідчить, що позивачем заявлено дві самостійні вимоги немайнового характеру:

1) визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 03 листопада 2010 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зі скасування запису про державну реєстрацію договору

2) визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 03 листопада 2010 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зі скасуванням запису про державну реєстрацію договору.

З урахуванням наведеного та виходячи із того, що позов до суду було пред`явлено ОСОБА_1 у 2019 році, за подання касаційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 073,60 грн (із розрахунку (768,40 грн х 2) х 200%).

Натомість до касаційної скарги додана квитанція від 28 серпня 2020 року про сплату судового збору в сумі 1 681,60 грн.

Отже розмір недоплати складає 1 392 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до УК у Печерському районі/ Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:

1) зазначення в касаційній скарзі, яке (які) саме судові рішення він оскаржує в касаційному порядку та викласти клопотання (процесуальну вимоги) щодо кожного оскаржуваного рішення з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції згідно статті 409 ЦПК України;

2) подання заяви про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження із зазначенням підстав для такого поновлення та наданням доказів, які підтверджують наявність таких підстав;

3) зазначення в касаційній скарзі підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав);

4) надання суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 1 392 грн.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених

статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог

статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 у цивільній справі № 288/1260/19 залишити без руху.

Визначити ОСОБА_1 для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута особі, яка її подала.

Роз`яснити особі, яка подала касаційну скаргу, право протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення пропущеного строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович