26.08.2020 Провадження № 4-с/331/12/20
У Х В А Л А

Іменем України

26 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Антоненко М.В.

за участі секретаря судового засідання: Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Запоріжжя скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться на розгляді скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя

В судові засідання, що були призначені на 01.04.2020 року на 10 год. 00 хв., 17.06.2020 року на 08 год. 50 хв. та 26.08.2020 року на 09 год. 30 хв. скаржник не з`явився, про розгляд скарги був повідомлений належним чином. Заяв про відкладення розгляду скарги, з підстав, які б могли бути визнанні поважними або про розгляд скарги за його відсутності до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду .

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. наприклад рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

За ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст. ст. 43, 49 ЦПК України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Встановлені в судовому засіданні обставини справи, дають суду підстави дійти до висновку, що скаржник ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги 01.04.2020 року на 10 год. 00 хв., 17.06.2020 року на 08 год. 50 хв. та 26.08.2020 року на 09 год. 30 хв., однак до судового засідання не з`явився повторно.

Крім того, в матеріалах справи відсутня заява скаржника про розгляд справи за його відсутності.

Приймаючи до уваги, що скаржник не з`являється в судове засідання, скарга підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з повторною неявкою скаржника до судового засідання та не надання останнім до суду заяви про розгляд справи у його відсутність.

Крім того, слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Тому, у зв`язку з наведеним положенням п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, якими передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до правосуддя.

Керуючись ч. 5 ст. 223 , п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 200 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя, залишити без розгляду.

Роз`яснити скаржнику його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення скарги без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складений 26 серпня 2020 року.

Суддя: М.В. Антоненко