Дата документу 01.10.2020 Справа № 315/1811/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 315/1811/18 Головуючий у 1 інстанції: Ярош С.О.
№ 22-ц/807/2364/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Полякова О.З.

Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційними скаргами ОСОБА_1 в особі адвоката Яковенко Олександра Сергійовича та Зіненко Ганни Омелянівни на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: ОСОБА_3 , про стягнення витрат на поховання,

ВСТАНОВИВ

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: ОСОБА_3 , про стягнення витрат на поховання.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина, він отримав спадщину за заповітом на 3/4 частки спадкового майна його батька, 1/4 частку отримала відповідач як дружина померлого, 21.05.2018 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області позов ОСОБА_3 до нього про стягнення витрат на поховання спадкодавця було задоволено та стягнуто з нього на користь останнього в рахунок відшкодування витрат на поховання 21272,25 грн., судовий збір в сумі 640 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., а всього 24912,25 грн., відповідач участі у похованні не брав та незважаючи на те отримала допомогу на поховання в розмірі двох пенсій покійного в розмірі 5834,40 грн., недоотриману пенсію 2917,20 грн. та 1218 грн. матеріальної допомоги від підприємства.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд, стягнути з відповідача на його користь 1/2 частку відшкодування витрат у сумі 12456,12 грн. на поховання спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та витрати на сплату судового збору в сумі 704,80 грн.

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18 травня 2020 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі адвоката Яковенко О.С. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою стягнути на її користь понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Позивач скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 . У відзиві зазначав, що відповідач не подав будь-яких доказів, що вона понесла витрати на правничу допомогу , оскільки нею було додано до відзиву лише договір про надання правничої допомоги. З цих підстав просив її апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу - без змін.

Відповідач подала відзив на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 .. У відзиві зазначала, що при розгляді справи судом першої інстанції повно і всебічно з`ясовані обставини справи, судом дана належна оцінка заявленим позовним вимогам позивача та наданим ним доказам. В частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права. Просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а судове рішення в цій частині залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з недоведеності заявлених позивачем вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який є батьком позивача.

Позивач є спадкоємцем за заповітом, який було складено 05.11.2013 року ОСОБА_4 та за яким він заповів все своє майно ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 прийняв спадщину в розмірі ѕ частки спадкового майна після смерті батька, ј частину спадкового майна прийняла дружина померлого ОСОБА_2 .

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач не понесла витрат на поховання спадкодавця, а ці витрати поніс її зять ОСОБА_3 , в розмірі, що становить ј частку витрат на встановлення пам`ятника його батьку, які стягнуті з нього на користь іншої особи, а також допомоги на поховання в розмірі двох пенсій в сумі 5834,40 грн? недоотриманої пенсії 2917,20 грн, та 1218 грн матеріальної допомоги від підприємства.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до частини 1 статті 1232 ЦК України спадкоємці повинні відшкодовувати розумні витрати, які зазнав один з них, або інша особа на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

Позивач не надав суду достовірних, належних та допустимих доказів того, що він як спадкоємець поніс витрати на поховання свого батька.

Посилання позивача на ту обставину, що з нього на користь іншої особи відповідно до ч.1 ст.1232 ЦК України стягнуто відшкодування витрат на поховання батька є неприйнятними.

Так, рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 21.05.2018 року у справі №315/12/18, яке набрало законної чинності встановлено, що 11.07.2017 року ОСОБА_3 поніс витрати на встановлення пам`ятника на могилі ОСОБА_4 на суму 13913 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру №ПРН04619, копією заказу покупця, актом виконаних робіт і право вимоги на відшкодування ј частини цих витрат має особа, яка їх зробила.

На підставі з`ясованих обставин та наданих доказів, суд у відповідності до вимог чинного законодавства, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позову про відшкодування витрат, так як ОСОБА_1 не довів наявність понесених витрат та обов`язків ОСОБА_2 щодо їх компенсації.

Доводи скарги позивача фактично зводяться до незгоди заявника із мотивами судового рішення, які наведені в його обґрунтування а також переоцінки доказів, проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена.

Доводи скарги відповідача стосовно того, що судом безпідставно було відмовлено у стягненні витрат на правничу допомогу є необгрунтованими .

Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Зі справи вбачається, що 14 березня 2019 року ОСОБА_2 надала суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому просила в позові відмовити, стягнути з позивача на її користь понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн

Так, в матеріалах справи міститься договір від 01.02.2019 року про надання правової допомоги, укладений між Адвокатським бюро «Павла Назаренка» та ОСОБА_2 , відповідно до якого адвокат прийняв на себе зобов`язання надавати ОСОБА_2 правову допомогу по цивільній справі № 315/1811/18-ц (а.с.30).

Відповідно до приписів ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт(наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оскільки відповідачем не надано доказів щодо обсягу послуг і виконаних адвокатом робіт (актів наданих послуг, актів виконаних робіт та ін..), суд першої інстанції позбавлений можливості встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Також судова колегія врахзовує, що суд першої інстанції у рішенні суду повно відобразив обставини, які мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими як в суді першої так і в суді апеляційної інстанціях.

Крім того, також слід зазначити, що доводи, викладені в апеляційних скаргах були предметом розгляду у суді першої інстанції, а тому детальному спростуванню не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг на момент винесення судових рішень, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі доводи були розглянуті судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 в особі адвоката Яковенко Олександра Сергійовича та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18 травня 2020 рокупо цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 1 жовтня 2020 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: О.З. Поляков

С.В. Кухар