Провадження № 2/344/916/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на 1/2 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на 1/2 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивувала тим, що згідно договору міни квартири та житлового будинку, укладеного 18.09.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Слободян Л.А. батьки позивачки набули на праві спільної сумісної власності житловий будинок з господарськими спорудами (домоволодіння), який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , батько позивачки помер. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 21.09.2007 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д. згідно якого все своє майно заповів позивачці. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 жовтня 2013 року виданого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 позивачка успадкувала земельну ділянку, площею 0,0825 га, кадастровий номер :15:002:0388, що належала покійному на підставі державного акта на право приватної власності на землю І-ІФ № 046788, виданого 10 квітня 2000 року на підставі рішення № 39 виконкому Микитинецької сільської ради від 24 грудня 1999 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 жовтня 2013 року виданого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 позивачка успадкувала 1/2 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку під літ. А, житловою площею 39,4 кв.м., загальною площею 80,9 кв.м.; літньої кухні під літ. Б,Б1 площею 15,7 кв.м.; сараю під літ. Б2, площею 12,8 кв.м.; вбиральні під літ. Г, площею 1,4 кв.м.; огорожі № 1, площею 65,0 кв.м.; воріт № 2, площею 6,8 кв.м.; огорожі № 3, площею 30,1 кв.м.; колодязя № 4. Після смерті ОСОБА_2 його дружина - ОСОБА_4 , яка була власником 1/2 вищевказаного домоволодіння і проживала в домоволодінні здійснила самовільне будівництво, а саме збудувала гараж, площею 24,6 кв.м.

В зв`язку з цим вищевказане домоволодіння згідно відомостей технічного паспорта, виготовленого 01.12.2011 року ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» складається з житлового будинку під літ. А, житловою площею 39,4 кв.м., загальною площею 80,9 кв.м.; літньої кухні під літ. Б,Б1 площею 15,7 кв.м.; сараю під літ. Б2, площею 12,8 кв.м.; вбиральні під літ. Г, площею 1,4 кв.м.; гаражу під літ. Д, площею 24,6 кв.м.; огорожі № 1, площею 65,0 кв.м.; воріт № 2, площею 6,8 кв.м.; огорожі № 3, площею 30,1 кв.м.; колодязя № 4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Позивачка прийняла спадщину у встановлений законом спосіб та звернулась до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв`язку з наявністю у складі домоволодіння самовільної прибудови - гаражу. А тому, просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку під літ. А, житловою площею 39,4 кв.м., загальною площею 80,9 кв.м.; літньої кухні під літ. Б,Б1 площею 15,7 кв.м.; сараю під літ. Б2, площею 12,8 кв.м.; вбиральні під літ. Г, площею 1,4 кв.м.; самовільно збудованого гаражу під літ. Д, площею 24,6 кв.м.; огорожі № 1, площею 65,0 кв.м.; воріт № 2, площею 6,8 кв.м.; огорожі № З, площею 30,1 кв.м.; колодязя № 4.

15.09.2020 року представник позивачки подав до суду уточнюючу заяву (а.с.60).

Позивачка в судове засідання не з`явилася подала до суду заяву, відповідно до якої просила позов задоволити в повному обсязі та проводити розгляд справи без її участі (а.с. 61).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 15.08.2019 року подав заяву, відповідно до якої проти позову не заперечив, просив розглядати справу без його участі(а.с.26,27).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлено.

Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого 05.11.1969 року батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.18).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 виданого 10.11.1990 року позивачка 10.11.1990 року змінила дівоче прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 (а.с.18).

Відповідно до договору міни квартири та житлового будинку, укладеного 18.09.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Слободян Л.А. зареєстрованого в реєстрі за № Д-830, батьки позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 набули на праві спільної сумісної власності житловий будинок з господарськими спорудами (домоволодіння), який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно технічного паспорта, виготовленого Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 12.11.1987 року домоволодіння складалось із: житлового будинку під літ. А, житловою площею 38,6 кв.м., загальною площею 89,0 кв.м.; веранди під літ. а, площею 15 кв.м.; літньої кухні під літ. Б, площею 15,7 кв.м.; підвалу під літ. Б1 площею 15,8 кв.м.; кладової, під літ. В, площею 12,8 кв.м.; вбиральні під літ. Г, площею 1,3 кв.м.; паркану № 1, площею 65,0 кв.м.; воріт № 2, площею 6,8 кв.м.; паркану № 3, площею 30,1 кв.м.(а.с.7-9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 02.04.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 487(а.с. 10).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 21.09.2007 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д. зареєстрований у реєстрі за № 6-1096, згідно якого все своє майно заповів позивачці(а.с.11).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.10.2013 року виданого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Федина А.М. зареєстрованого у реєстрі за № 3-1227, позивачка успадкувала земельну ділянку, площею 0,0825 га., кадастровий номер :15:002:0388, що належала покійному на підставі державного акта на право приватної власності на землю І-ІФ № 046788, виданого 10 квітня 2000 року на підставі рішення № 39 виконкому Микитинецької сільської ради від 24 грудня 1999 року зареєстровано в книзі записів державних актів за номером 369(а.с.12).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.10.2013 року виданого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Федина А.М. зареєстрованого в реєстрі за № 3-1225, позивачка успадкувала 1/2 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку під літ. А, житловою площею 39,4 кв.м., загальною площею 80,9 кв.м.; літньої кухні під літ. Б,Б1 площею 15,7 кв.м.; сараю під літ. Б2, площею 12,8 кв.м.; вбиральні під літ. Г, площею 1,4 кв.м.; огорожі № 1, площею 65,0 кв.м.; воріт № 2, площею 6,8 кв.м.; огорожі № 3, площею 30,1 кв.м.; колодязя № 4(а.с.13).

Як встановлено в судовому засіданні після смерті ОСОБА_2 його дружина - ОСОБА_4 , яка була власником 1/2 вищевказаного домоволодіння і проживала в домоволодінні здійснила самовільне будівництво, а саме збудувала гараж, площею 24,6 кв.м, у зв`язку з цим вищевказане домоволодіння згідно відомостей технічного паспорта, виготовленого 01.12.2011 року ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» складається з житлового будинку під літ. А, житловою площею 39,4 кв.м., загальною площею 80,9 кв.м.; літньої кухні під літ. Б,Б1 площею 15,7 кв.м.; сараю під літ. Б2, площею 12,8 кв.м.; вбиральні під літ. Г, площею 1,4 кв.м.; гаражу під літ. Д, площею 24,6 кв.м.; огорожі № 1, площею 65,0 кв.м.; воріт № 2, площею 6,8 кв.м.; огорожі № 3, площею 30,1 кв.м.; колодязя № 4 (а.с.14-16).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого 23.06.2018 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 1048(а.с.17).

Звернувшись із заявою до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, для видачі свідоцтва про право на спадщину, отримала відмову № 3661/02-14 від 30.10.19 року, в зв`язку з наявністю у складі домоволодіння самовільної прибудови гаражу, площею 24,6 кв.м.(а.с.35).

Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1. ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. А ч.3 цієї статті передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Ч.3 ст.376 ЦКУкраїни зазначає, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» висловлена правова позиція про те, що право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 , відкрилася спадщина на 1/2 домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідач на спадкове майно не претендує, про що свідчить подана ним до суду заява. Отже, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачкою права власності на спадкове майно.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Статтею 12 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання права власності на 1/2 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 1216-1218, 1225, 1233, 1268, 1296 ЦК України, листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/0-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-82 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на 1/2 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на спадкове майно на 1/2 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку під літ. А, житловою площею 39,4 кв.м., загальною площею 80,9 кв.м.; літньої кухні під літ. Б,Б1 площею 15,7 кв.м.; сараю під літ. Б2, площею 12,8 кв.м.; вбиральні під літ. Г, площею 1,4 кв.м.; самовільно збудованого гаражу під літ. Д, площею 24,6 кв.м.; огорожі № 1, площею 65,0 кв.м.; воріт № 2, площею 6,8 кв.м.; огорожі № 3, площею 30,1 кв.м.; колодязя № 4, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 24.09.2020 року.

Суддя Пастернак І.А.