Головуючий суду 1 інстанції - Архипенко А.В.
Доповідач - Авалян Н.М.
Справа № 423/2370/17
Провадження № 22-ц/810/194/20
УХВАЛА

про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі

05 серпня 2020 року м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Авалян Н.М., суддів - Єрмакова Ю.В., Луганської В.М., за участю секретаря судового засідання - Сінько А.І. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 23 січня 2020 року

встановив:

29 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з вимогою про визнаня недійсним заповіту, складений його батьком. В обгрунтування позову вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_4 . 28 липня 2016 року об 11 годині 20 хвілин був нотаріально посвідчений заповіт ОСОБА_4 , яким він заповів належне йому на праві власності приміщення магазину відповідачці ОСОБА_2 , яка є донькою заповідача та сестрою позивача.Заповіт був укладений і посвідчений у присутності третьої особи ОСОБА_3 , яка є дружиною заповідача та матір`ю сторін.Заповідач ОСОБА_4 останній рік свого життя хворів, в березні 2016 року перебував на лікуванні в Луганському клінічному онкологічному диспансері в м.Кремінна Луганської області, переніс операцію, приймав знеболювальний преперат «Налбуфін», перебував у безпорадному стані внаслідок онколігчного захворювання. Позивач вважає, що внаслідок хвороби та прийняття знеболюючого препарату заповідач не усвідомлював зазначення своїх дій та не міг керувати ними на момент складання заповіту.

У відзиві на позов відповідачка позов не визнала та вказала, що посилання позивача на те, що батько після операції перебував у безпорадному стані не відповідає дійсності, оскільки після операції та проходження курсів хіміотерапії батько навпаки став почуватися краще. Після операції батько дійсно приймав знеболювальне «Налбуфін», однак не чотири рази на день, як зазначено в позові, а лише один раз перед сном. Залежність батька від вказаного медичного препарату була вже фактично на останньому місяці його життя, коли він почав страждати на нестерпний біль. Оформлювати заповіт батько з матір`ю приїхали до нотаріальної контори на своєму автомобілі під керуванням батька. Майно, що зазначено в заповіті, батько хотів їй подарувати, однак проконсультувавшись з нотаріусом, вирішив скласти заповіт.

Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 23 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

На рішення суду позивачем подано апеляційну скаргу, яка є предметом апеляційного розгляду.

Під час апеляційного розгляду справи позивачем заявлено клопотання про призначення по справі повторної посмертної психіатричної експертизи, яке підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позов про визнання заповіту недійсним обґрунтований низкою обставин, доведення наявності яких може впливати на висновок суду щодо обґрунтованості позовних вимог, зокрема, щодо вчинення оспорюваного заповіту особою в стані, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. При цьому позивачем зазначається про наявність у заповідача психічних вад в момент вчинення оспорюваного правочину.

Судом першої інстанції за клопотанням позивача була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза, проведення якої було доручено експертами Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради.

На вирішення експертів було поставлене запитання: чи міг ОСОБА_4 в момент підписання заповіту 28 липня 2016 року об 11 годині 20 хвилин усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок захворювання, яке стало причиною його смерті.

Згідно висновку судово-психіатричної експертзи № 367 від 14 серпня 2019 року ОСОБА_4 під час укладання заповіту 28 липня 2016 року об 11.20 год. виявляв ознаки психічного розладу у вигляді органічного емоційно-нестійкого (астенічного) розладу помірно-вираженого ступеню внаслідок ракової інтоксикації, викликаної раком сигмовидної кишки, ускладненого больовим синдромом. В момент підписання заповіту ступінь психічних розладів був такий, що істотно впливав (обмежував) на його здатність розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Наданий експертний висновок судом першої інстанції визнаний неналежним та недопустими доказом з наступних підстав: 1) експертами не надано відповіді на поставлене судом питання, а сформулювана відповідь на розсуд експертної комісії; 2) у висновку не міститься чіткого ствердження про неможливість померлого усвідомлювати значення своїх дій або неможливість керувати ними в момент підписання оскаржуваного заповіту; 3) експертами при дослідженні не приймались до уваги показання свідків, допитаних в судовому засіданні.

Визнаючи висновок експертів недопустимим доказом, суд першої інстанції не вирішив питання про призначення повторної експертизи.

Відповідно до частини першої статті 107 Цивільного процесуального кодексу України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи.

Відповідно до частини другої статті 107 Цивільного процесуального кодексу України експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати.

Відповідно до частини другої статті 113 Цивільного процесуального кодексу України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Оскільки суд першої інстанції не вирішив питання про призначення у справі повторної експертизи, це питання підлягає вирішенню судом апеляційної інстанції відповідно до частини третьої статті 367 Цивільного процесуального кодексу, оскільки, якщо у справі необхідно встановити психічний стан призначення експертизи є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін відповідно до статті 105 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач просив поставити на вирішення експертів одне запитання: чи міг ОСОБА_4 у момент підписання заповіту усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок захворювання, що стало причиною його смерті.

Відповідачка проти призначення експертизи не заперечувала, але заперечувала проти проведення експертизи експертними установами Луганської та Донецької областей.

Проведення посмертної судово-психіатричної експертизи позивач просив доручити

експертам Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (04080, м. Київ, вул.Кирилівська, буд.103).

Вказана установа згідно відкритої інформації на офіційному веб-сайті, здійснює експертну діяльність, у тому числі проводить судово-психіатричні експертизи.

В розпорядження експертів судом надаються наступні матеріали.

1. Додані до матеріалів справи оригінали медичної документації.

1.1. Журнал обліку спеціальних рецептурних бланків форми № 3, що використовуються дільничними лікарями закладу Амбулаторії ЗПСМ № 2 м. Попасна, у якому зазначено про виписані хворому ОСОБА_5 лікарські засоби (назва та кількість) 04.04.2016, 26.10.2016.

1.2. Медична карта стаціонарного хворого № 2412 КУ Попаснянська ЦРБ про знаходження ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні в період з 29.10.2016 по 10.11.2016 (день смерті).

1.3. Медична карта амбулаторного хворого ОСОБА_5 , у якій зафіксовані дати відвідування лікарів в період з 04.04.2016 по 26.10.2016, а також до якої приєднані:

- виписний епікриз № 476 про знаходження на стаціонарному лікуванні у відділенні проктології Луганського обласного клінічного онкологічного диспансеру в періоди з 10.03.2016 по 21.03.2016,

- довідка без номера про стаціонарне лікування у хіміотерапевтичному відділенні № 1 Луганського обласного клінічного онкологічного диспансері в період з 18.04.2016 по 31.04.2016,

- індивідуальна програма реабілітації інвалідів від 17.05.2016 № 957 Луганського обласного центру медико-соціальних експертиз,

- довідка без номера про стаціонарне лікування у хіміотерапевтичному відділенні № 1 Луганського обласного клінічного онкологічного диспансері в період з 10.05.2016 по 14.05.2016,

- витяг з історії хвороби № 1774 про стаціонарне лікування у хірургічному відділенні КУ ПЦРБ в період з 15.08.2016 по 31.08.2016,

- витяг з історії хвороби № 54242 про стаціонарне лікування у радіологічному відділенні онкологічного центра в період з 19.09.2016 по 12.10.2016.

2.Письмові докази, які знаходяться у томі першому справи.

2.1.Аркуш 11 - копія висновку ВКК № 679 від 04.07.2016.

2.2. Аркуш 12 - копія виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії 12 ААА № 500365 від 17.05.2016.

2.3. Аркуш 13 - копії рецептів від 30.06.206 та від 27.09.2016.

2.4. Аркуш 16 - копія виписного епікризу № 476 про знаходження на стаціонарному лікуванні у відділенні проктології Луганського обласного клінічного онкологічного диспансеру в періоди з 10.03.2016 по 21.03.2016.

2.5. Аркуш 17 - копія довідки про відвідування 03.03.2016 кабінету комп`ютерної томографії Купінської центральної міської лікарні.

2.6. Аркуши 21-23 - копії товарних чеків від 18.04.2016, 06.06.2016, 29.04.2016, 27.09.2016, 20.03, 17.05, 15.08.

2.7. Аркуши 111 - 112 - повідомлення Луганського обласного клінічного онкологічного диспансеру від 05.07.2018 № 01-14/305 про перебування на лікуванні та призначені лікарські засоби.

2.8. Аркуш 125 - копія реєстраційної карти хворого на злоякісне новоутворення про взяття на облік 22.03.2016.

2.9. Аркуш 126 - копія виписного епікризу № 476 про знаходження на стаціонарному лікуванні в періоди з 10.03.2016 по 21.03.2016.

2.10. аркуши 127-128 - копія журналу (витяг) про призначене лікування ОСОБА_5 (пункт 5).

3.Покази свідків, допитаних судом першої інстанції, які містяться на аудиозаписах судових засідань від 15.03.2018, 06.06.2018, 18.09.2018 (том 1 аркуш справи 246), які показали наступне.

3.1. Свідок ОСОБА_6 показала, що працює державним нотаріусом в Попаснянській державній нотаріальній конторі. 28 червня 2016 року до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_4 . зі своєю дружиною ОСОБА_3 за консультацією з приводу розпорядження майном. Родинні відносини вона не перевіряла, але ОСОБА_7 звертався до ОСОБА_7 як до дружини. Візиту передував телефонний дзвінок ОСОБА_7 , який просив призначити йому час для зустрічі. Було призначено на 28 липня 2016 року. ОСОБА_7 цікавило розпорядження майном. Це питання досить об`ємне, тому спілкування тривало досить довгий час і носило консультативний характер. Після консультації ОСОБА_7 сказав, що хоче зробити розпорядження щодо свого майна. Вона запропонувала йому час для того, щоб визначитись. ОСОБА_7 сказав, що визначився і буде оформлювати заповіт. Вона звернула увагу на те, що ОСОБА_7 має декілька видів майна, на що він відповів, що бажає оформити заповіт на конкретне майно - на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Коли був підготовлений проект заповіту, текст був наданий ОСОБА_7 для ознайомлення та висловлення зауважень. Після прочитання заповіту, ОСОБА_7 сказав, що його воля викладена вірно і він готовий підписати заповіт. До неї звертались з приводу заповіту ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але було це до чи після підписання заповіту ОСОБА_7 , вона не пам`ятає, оскільки це було неодноразово. Спілкування з ОСОБА_7 тривало досить довгий час. Вона пояснювала всі варіанти розпорядження майном та звертала увагу на правові наслідки цих варіантів. Під час спілкування в неї не виникли сумніви у дієздатності ОСОБА_7 . Волевиявлення його було, вільним без будь-якого тиску. Консультація тривала у присутності дружини заповідача. Після консультації ОСОБА_7 сказав, що бажає оформити заповіт. Після цього вона сказала, що посвідчення заповіту відбувається таємно від інших осіб, на що ОСОБА_7 відповів, що бажає, щоб дружина була присутня. Їй не було відомо про встановлення ОСОБА_7 інвалідності та про обмеження його життєдіяльності. Крім того, підчас спілкування в неї не виникло будь-яких сумнівів у його дієздатності. Перед вчиненням нотаріальної дії вона запитала, чи це його добровільна воля, на що він відповів, що це його рішення. Вона звернула увагу ОСОБА_7 на те, що в нього є інше майно та інші спадкоємці, на що він відповів, що бажає скласти заповіт на конкретне майно на конкретну спадкоємицю. Це не дослівно, але зміст був такий. Під час спілкування дружина ОСОБА_7 тиск на нього не здійснювала. Під час консультації їй ОСОБА_7 ставились запитання, на які вона відповідала. Під час посвідчення заповіту дружина була присутня, оскільки так бажав заповідач. ОСОБА_7 був досить впевнений. Вона завертала увагу ОСОБА_7 на правові наслідки укладення договору дарування, купівлі-продажу та заповіту. І остаточно вин визначився, що буде укладати заповіт. Обсяг всього спадкового майна їй не був відомий. Заповіт складався на конкретне майно. Їй невідомо, як себе почував заповідач, але зовні вона нічого не помітила.

3.2. Свідок ОСОБА_8 показав, що дружив з ОСОБА_4 приблизно 45 років. Йому відомо про хворобу ОСОБА_7 . Він возив його на консультації. Вони зустрічались та спілкувались не часто. Про заповіти, договори дарування йому нічого не відомо. ОСОБА_7 купив автомобіль марки «Шкода» , він при цьому був присутній. Про свій стан здоров`я ОСОБА_7 не розповідав, але говорив, що спати не може, поки не уколять. Який препарат кололи ОСОБА_7 , він не знає. Але говорив, що кожну ніч колять. Про конфлікти з близькими в період хвороби ОСОБА_7 йому нічого не відомо. Про хворобу ОСОБА_7 він дізнався у березні 2016 року, а помер ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .Змін у поведінці ОСОБА_7 він не помітив. Він більше мовчав.

3.3. Свідок ОСОБА_9 показав, що він є чоловіком відповідачки ОСОБА_2 , а ОСОБА_4 був його тестем, з яким він спілкувався. Тесть хворів, але сам керував автомобілем, їздив на дачу, їздив в м.Артемівськ. Він був в адекватному стані. В червні 2016 року він приїжджав на дачу дивився, як качали мед. Приїхав проконтролювати, подивився і поїхав. На дачі в той час були Орищенки. В липні 2016 року другий раз качали мед, вже ніхто не приїжджав. У середині жовтня тесть лікувався від онкозахворювання у м.Донецьку. Після цього його стан погіршився і він попав у реанімацію. А до цього він себе нормально почував. На пасіку тесть приїжджав на годину, щоби подивитися як іде процес качки меду. Тесть попросив його, чи зможе він покачати мед. Він сам запропонував свою допомогу тестю, оскілки він був після операції. Тестю робили хіміотерапію, він відвозив його на хіміотерапію. Як тестя лікували в інші періоди, він не знає та нічого не може сказати про знеболюючі препарати.

3.4. Свідок ОСОБА_10 показала, що вона є дружиною позивача. ОСОБА_4 був її свекром, з яким вони близько спілкувались, але він ніколи не говорив про намір розпорядитись майном. Він мав намір жити. Магазин він віддав дочці в оренду. Він запитував, чи приходила ОСОБА_11 та чи приносила гроші. Про те, що свекор склав заповіт, їй не було відомо. Про заповіт вона дізналась від чоловіка. А коли вони запитали про це у свекрухи, вона сказала, що вона не в курсі. Свекру була встановлена інвалідність і він потребував стороннього догляду. Влітку 2016 року вона спілкувалась з ОСОБА_7 . В нього був постійний сильний біль, йому постійно кололи знеболююче. Коли свекра привезли з м.Донецька, він знаходився у них, а потім вони його відвезли в м.Попасна. Потім свекруха сказала, що він перестав їсти. Вони порекомендували відвезти його у реанімацію, де його кормили через крапельниці. В реанімації його відвідували дружина та дочка. З дружиною в нього були нормальні відносини, а з дочкою вони сварились. ОСОБА_11 неодноразово зверталась до батька з приводу магазину, але отримувала відмову. Останній раз з цього приводу виник скандал. Між матір`ю та дочкою відносини також були натягнуті з 2015 року.Вона не бачила, щоби після операції ОСОБА_7 керував автомобілем. Коли він був з ними за кермом був її чоловік або зять. З зятем відносини у ОСОБА_7 були натягнуті. Знеболююче кололи вона та свекруха. Вона не може сказати, чи кололи знеболююче 28 липня 2016 року, але препарат кололи з лютого.

3.5. Свідок ОСОБА_12 показав, що знає родину ОСОБА_7 . Він допомогав качати мед влітку 2016 року, в червні і в липні. ОСОБА_4 приїжджав сам на своєму автомобілі. Йому було відомо, що ОСОБА_7 хворий. Поведінка ОСОБА_7 була звичайною.

3.6. Свідок ОСОБА_13 показала, що вона знала ОСОБА_7 . В червні-липні 2016 року вони з чоловіком качали мед. Бурцев приїждав двічі на дачу з онуками. Приїхав, походив, подивися. Нічого незвичайного вона в його поведінці не помітила. Він був спокійний, розсудливий. Знаходився приблизно годину на дачі. Приїздив сам, привозив з собою онуків. В серпні також мед качали, але її там не було

3.7. Свідок ОСОБА_14 показала, що вона є лікарем-онкологом Попаснянської районної лікарні. ОСОБА_4 був встановлений діагноз - онкологічне захворювання у стадії інтоксикації, больовий синдром. Бурцев звертався за знеболюючими препаратами, які йому призначались на підставі її рекомендації дільничим терапевтом. Проводиться бесіда з рідними про те, що препарат не може передаватись стороннім особам. Заповнюється лист призначення, в якому родичі розписуються, коли і у якій кількості отримали препарат. Подальший нагляд здійснює терапевт. Якщо препарат неефективний, про це її повідомляє терапевт. Вона не пам`ятає, чи призначала вона ОСОБА_7 наркотичні препарати, але про це буде зафіксовано в медичних документах: в журналі наркотичних засобів та журналі призначення планових лікувань. Також в картках фіксується платний чи безоплатний рецепт видавався. «Налбуфін» - це препарат, який відпускається тільки по рецепту з двома печатками. Цей препарат знімає больовий синдром. Цей препарат не є наркотичним. Це сильне знеболююче. Чи відноситься він до наркотичних, вона не знає.

Керуючись статтями 102-109,113,202252,253,368Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

Задовольнити клопотання позивача ОСОБА_1 задовольнити про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Призначити повтору посмертну судово-психіатричну експертизу щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На вирішення експертів поставити наступне питання: чи міг ОСОБА_4 в момент підписання заповіту 28 липня 2016 року об 11 годині 20 хвилин усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок захворювання, яке стало причиною його смерті.

Проведення посмертної судово-психіатричної експертизи доручити експертам Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здров`я України» (04080, м. Київ, вул.Кирилівська, буд.103)

Направити експертній установі матеріали цивільної справи.

Попередити судових експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок або за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 .

Роз`яснити учасникам справи положення статті 109 Цивільного процесуального кодексу України, в якій зазначено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Н.М.Авалян

Судді: Ю.В.Єрмаков

В.М.Луганська