№ справи687/682/20
УХВАЛА

(про залишення позовної заяви без руху)

28 серпня 2020 року смт.Чемерівці

Суддя Чемеровецького районного суду Хмельницької області Горобець Н.О., розглянувши позовну заяву першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чемеровецької районної ради, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог комунальне некомерційне підприємство «Чемеровецька центральна районна лікарня» Чемеровецької районної ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

встановила:

11 серпня 2020 року перший заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури звернувся в суд із позовом в інтересах держави в особі Чемеровецької районної ради, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог комунальне некомерційне підприємство «Чемеровецька центральна районна лікарня» Чемеровецької районної ради та просить стягнути з ОСОБА_1 24019 грн. 70 коп. на лікування потерпілої від злочину.

Під час прийняття позовної заяви, встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до вимог ч. 5 ст. 175 ЦПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Пунктами 5, 8 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що саме в позовній заяві зазначаються докази, що підтверджують кожну обставину, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначенням доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 185 ЦПК України.

Підстави для здійснення прокурором представництва держави в суді визначені у ч. 3 та 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Зокрема, у Законі України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзац перший та другий частини третьої статті 23).

Отже, прокурор звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва. Відповідно, наявність одного факту порушення інтересів держави недостатньо для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді. Таке право, в тому числі право подавати позов, прокурор має лише, якщо орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Так, за правовими висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 слідує:

1) прокурор має повідомити компетентний орган про виявлене порушення інтересів держави;

2) надати компетентному органу можливість відреагувати вказане повідомлення протягом розумного строку (зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення).

Тобто прокурор повинен направити попередньо, до звернення до суду, до відповідного суб`єкта владних повноважень лист про намір звернутися до суду, дочекатись протягом розумного строку реакції або відсутності реакції відповідного органу на отриманий лист прокурора, і вже тільки потім подати відповідний позов до суду за наявності бездіяльності компетентного органу.

Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.

Першим заступником керівника Городоцької місцевої прокуратури до матеріалів позову додано копію повідомлення про встановлення підстав та наміру здійснювати представництво інтересів держави в суді від 11 серпня 2020 року, однак доказів завчасного (із врахуванням розумного строку для відповідного реагування та відповіді) направлення або вручення вказаного повідомлення позовна заява не містить.

Відтак, прокурором до звернення до суду з даним позовом за захистом інтересів держави взагалі не з`ясовано питання вжиття компетентним органом (Чемеровецькою районною радою) самостійних заходів щодо усунення порушень.

З наведеного слідує, що прокурором не дотримано порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме попередньо не повідомлено позивача про виявлене порушення, не надано останньому можливості відреагувати на відповідне повідомлення.

Сама по собі обставина не звернення позивача з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 12 Закону України «Про прокуратуру» окружну прокуратуру очолює керівник окружної прокуратури, який має першого заступника та не більше двох заступників.

Згідно з частиною 3 статті 13 Закону України «Про прокуратуру» у разі відсутності керівника окружної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник окружної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника окружної прокуратури.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що підписувати позовну заяву від імені окружної прокуратури має право лише керівник окружної прокуратури, або уповноважена ним особа на підставі довіреності.

Разом з тим законом визначена можливість для реалізації цих повноважень іншими особами (першим заступником керівника окружної прокуратури, а в разі його відсутності - заступниками керівника окружної прокуратури), однак, такі повноваження можуть бути реалізовані ними лише у разі відсутності керівника окружної прокуратури.

Згідно з статтею 4 Закону України «Про прокуратуру», організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом України «Про прокуратуру» не передбачено можливості керівника органу прокуратури делегувати повноваження щодо представництва прокуратури у взаємовідносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями, окрім випадків, передбачених частиною третьою статті 13 Закону України «Про прокуратуру».

При цьому, надання відповідних повноважень заступнику керівника у внутрішніх актах прокуратури, не є самостійною підставою для підписання ним позовної заяви від імені прокуратури, оскільки суперечить нормам статті 13 Закону України «Про прокуратуру».

Аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 819/478/17, від 25.09.2019 у справі №819/198/17.

Доказів відсутності керівника Городоцької місцевої прокуратури станом на дату підписання позовної заяви 11.08.2020 прокурором до позовної заяви не надано, що не дає суду підстав для встановлення, того що перший заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури Олійник Р. може бути уповноваженим на підписання позовної заяви.

Оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам закону, суддя вважає, що її слід залишити без руху.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

постановила :

Позовну заяву першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чемеровецької районної ради, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог комунальне некомерційне підприємство «Чемеровецька центральна районна лікарня» Чемеровецької районної ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення залишити без руху, надавши термін для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: