Справа № 159/2233/19
Провадження № 6/159/13/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю:

секретаря судового засідання Спасюк К.В.,

розглянувши подання головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Маковецького Р.М. про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань, -

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Маковецький Р.М. звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 60564889 з примусового виконання виконавчого листа, що видав Ковельський міськрайонний суду Волинської області від 07.11.2019 по справі № 159/2233/19, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , 207461 (двісті сім тисяч чотириста шістдесят одну) гривню 22 копійки боргу за договором позики від 21.12.2017 року.

Боржник в добровільному порядку дане рішення не виконує, а вжиті до боржника заходи примусового виконання судового рішення не принесли позитивного результату, внаслідок чого рішення суду залишається невиконаним, борг не сплачений.

Зважаючи на викладене, заявник просить суд винести ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом у справі № 159/2233/19, виданого 07.11.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , 207461 (двісті сім тисяч чотириста шістдесят одну) гривню 22 копійки боргу за договором позики від 21.12.2017 року.

В судове засідання по розгляду даного подання Головний державний виконавець Маковецький Р.М. подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Подання підтримує повністю.

Суд, вивчивши долучені до подання матеріали, прийшов до висновку про те, що вказане подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожен, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З огляду на дану норму Конституції України, слід прийти до висновку, що обмеження особи права вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, є обмеженням її конституційного права на свободу пересування, гарантованого державою.

Згідно вимог п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, згідно вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем.

Зважаючи на викладені правові норми, слід прийти до висновку, що першочерговими заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; звернення стягнення на майно (майнові права боржника).

Як вбачається з матеріалів, доданих до подання, вжитими державним виконавцем заходами було встановлено місце роботи боржника, однак державним виконавцем не було вжито усіх заходів, щодо звернення стягнення на заробітну плату боржника.

Крім цього, державним виконавцем не вжито всіх необхідних заходів для перевірки майнового стану боржника за двома адресами його проживання. При цьому, відсутність боржника за даними адресами не може вважатись поважними причинами для того, щоб державний виконавець не перевірив майновий стан боржника по місцю проживання.

Подання державного виконавця та додані до нього матеріали не містять доказів того, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду. Так зокрема, як встановлено з матеріалів подання державного виконавця та підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.11.21019 року, останній вказав своє місце роботи та просить проводити стягнення з отриманої заробітної плати. Доказів того, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання зобов`язання суду не надано.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон (тимчасово відмовлено у видачі паспорта, затримано чи вилучено паспорт) у разі якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання, а також якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Зважаючи на викладене вище, суд прийшов до висновку про відсутність підстав вважати, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням іншого органу (посадової особи), а вжиті державним виконавцем заходи по примусовому виконанню цих зобов`язань вичерпані та не принесли позитивного результату.

За таких обставин обмеження ОСОБА_1 у праві вільно залишати територію України позбавлене законних підстав та є прямим порушенням його конституційного права.

Таким чином, доводи подання є необґрунтованими, а відтак підстави для його задоволення відсутні.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, на підставі ст. 33 Конституції України, ст.ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні подання головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Маковецького Р.М. про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.02.2020 року.

Головуючий: П.Ю. Бойчук