Справа № 127/8516/20
Провадження 2/127/1324/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2020 року
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Максимчука Я.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 127/8516/20 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.07.2008 року відповідач ОСОБА_2 отримала кредит в АТ КБ «ПриватБанк» шляхом відкриття карткового рахунку із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку і надання в користування кредитної картки. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 24 400,00 грн.
При укладенні даного договору сторони керувались положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України про договір приєднання.
Відповідач погодилась, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, складає між нею і банком договір про надання банківських послуг.
01.07.2008 року відповідач ОСОБА_2 підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підтвердивши, що з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів вона ознайомлена.
Встановлення та зміна кредитного ліміту визначені п. 3.2, п. 3.3 договору. Відповідач надала свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку.
ОСОБА_1 використала кредитні кошти, але не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасила борг, тому станом на 08.12.2019 року заборгованість відповідача перед банком становить 115 563,80 грн. Дана сума складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту 47 552, 94 грн.; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 7 551, 36 грн.; пені 54 480, 27 грн., а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 5 479, 23 грн. штраф (процентна складова).
На підставі ст.ст. 526, 629, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 08.12.2019 року в загальній сумі 115 563, 80 грн.
Представник АТ КБ «ПриватБанк» - Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності представника позивача, просив задоволити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась повісткою, надісланою рекомендованим листом з повідомленням за останнім місцем реєстрації проживання, а також шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надавала. Про причини неявки суд не повідомила.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.07.2008 року відповідач отримала кредит в АТ КБ «ПриватБанк» шляхом відкриття карткового рахунку із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, і надання відповідачу в користування кредитної картки. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 24 400, 00 грн.
Відповідач ОСОБА_1 погодилась, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, складає між нею і банком договір про надання банківських послуг.
01.07.2008 року відповідач підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Товари оптом», з фінансовими умовами надання кредитки «Товари оптом» вона ознайомлена.
Встановлення та зміна кредитного ліміту визначені п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку.
При укладенні даного договору сторони, крім іншого, керувались ст. 634 ч. 1 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернула.
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, заборгованість відповідача перед АТ КБ «ПриватБанк» за договором № б/н від 01.07.2008 року станом на 08.12.2019 року становить 115 563, 80 грн. (а.с. 5-19).
Дана сума складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту 47 552, 94 грн.; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 7 551, 36 грн.; пені 54 480, 27 грн., а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 5 479, 23 грн. штраф (процентна складова).
Суд вважає, що сума боргу підлягає частковому стягненню з відповідача.
Так, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який відповідатиме загальним засадам цивільного законодавства, в тому числі справедливості, добросовісності і розумності.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Загальна сума неустойки (пеня, штрафи), заявлена позивачем, складає 60 459, 50 грн., що значно перевищує суму боргу по кредиту.
Враховуючи вищенаведені норми Закону, суму кредиту, те, що кошти отримувались на споживчі цілі, враховуючи інші істотні обставини, зокрема розмір погашеної заборгованості, а також загальні засади цивільного законодавства щодо розумності і справедливості (ст. 3 ЦК України), суд вважає можливим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшити розмір неустойки до розміру, що складає заборгованість за тілом кредиту та відсотками.
Тому стягненню підлягає сума боргу, яка виникла станом на 08.12.2019 року і складається з: заборгованості за тілом кредиту 47 552, 94 грн., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 7 551, 36 грн. та неустойки 55 104, 30 грн., а всього 110 208, 60 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в загальній сумі 2 102 грн., сплата яких підтверджена платіжним дорученням від 06.02.2020 року (а.с. 53).
Керуючись ст.ст. 3, 6, 526, 551, 629, 634, 642, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
позов задоволити частково.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 25 вересня 2020 року.

Суддя: