Справа № 603/367/20
Провадження №2/603/196/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2020 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю.Г.,

секретар судового засідання Смолінчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Доброводівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Доброводівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області (далі - Доброводівська сільська рада) про визнання права власності на спадкове майно, у якому просить встановити факт належності ОСОБА_2 заповіту, посвідченого 25.05.1992 року секретарем Ковалівської сільської ради Костурою О.І., визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. Ще за життя ОСОБА_3 заповів все своє майно ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла, але нотаріально не оформила своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_2 . Позивачприйняла спадщину, що залишилась після смерті матері, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню. Також виникла необхідність у встановленні факту належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіту, посвідченого 25.05.1992 року секретарем Ковалівської сільської ради Костурою О.І., де спадкодавець зазначена як « ОСОБА_4 ».

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач - Доброводівська сільська рада не забезпечили в судове засідання явку представника, у відзиві на позовну заяву просять розглядати справу у їх відсутності, позовні визнали, з приводу позовних вимог не заперечили.

Судом встановлено такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.07.1972 року батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

При укладенні шлюбу 15.02.1992 року з ОСОБА_7 позивач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 15.02.1992 року.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10.02.1989 року 1/2 частина житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, що складається з одного члена, головою якого є ОСОБА_3 .

На час розгляду справи свідоцтво про право особистої власності на вищевказане домоволодіння втрачено.

На дане домоволодіння комунальним підприємством «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» 12.06.2020 року виготовлено технічних паспорт, за даними якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , розміщено: одноповерховий житловий будинок під літерою «А» загальною площею 60,7 кв. м, житловою - 32,7 кв. м, сарай «В», стодола «В1», сарай «Г», стодола «Г1», огорожа №1, огорожа №2, ворота №3, замощення №4. Роками зведення домоволодіння є 1939 - 1999 роки (ксерокопія технічного паспорта додана до матеріалів справи).

За даними повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №2, сформованого 08.07.2020 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №3.

Зі змісту заповіту, посвідченого 25.05.1992 року секретарем виконкому Ковалівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №6, слідує, що ОСОБА_3 вищевказане домоволодіння заповів ОСОБА_4 .

Згідно довідки №60, виданої 24.02.2020 року виконавчим комітетом Доброводівської сільської ради, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним проживала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заведена, що вбачається зі змісту інформаційної відповіді приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу Пивоварчук О.Є.

Рішенням Доброводівської сільської ради №42 від 12.04.2000 року ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,08 га для обслуговування будівель.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 27.07.2017 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №05.

Як убачається зі змісту довідки №65, виданої 27.02.2020 року виконавчим комітетом Доброводівської сільської ради, « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_4 , та « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_4 , - одна і та сама особа.

Встановлено, що у актовому записі про народження позивача (свідоцтво серії НОМЕР_1 від 07.07.1972 року) та у заповіті, посвідченому 25.05.1992 року секретарем виконкому Ковалівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №6, спадкодавець вказана як ОСОБА_4 , а в актовому записі про смерть №05 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 27.07.2017 року) - як ОСОБА_2 .

Згідно довідки №61, виданої 24.02.2020 року виконавчим комітетом Висоцької сільської ради, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею проживала дочка ОСОБА_1 .

Зі змісту інформаційного листа приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу Пивоварчук О.Є. №61/02-14 від 08.07.2020 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за заявою ОСОБА_1 від 12.02.2018 року заведено спадкову справу за реєстровим №2. 19.02.2018 року на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Доброводівської сільської ради.

У зв`язку з тим, що спадкодавець ОСОБА_2 нотаріально не оформила право власності на частину домоволодіння, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що приватним нотаріусом Монастириського районного нотаріального округу Пивоварчук О.Є. 16.06.2020 року видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №49/02-14.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Зі змісту роз`яснень Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та п.26 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що в позовному провадженні факт не може встановлюватися сам по собі в якості окремої позовної вимоги, а є предметом доказування, як обставина справи, що має юридичне значення для підтвердження вимог у існуючому спорі про право, що розглядається судом і підлягає встановленню в мотивувальній частині при ухвалені рішення.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними (абзац 1 п. 2 Постанови ВСУ).

Згідно витягу з Узагальнення Верховного Суду України про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 01.01.2012 року, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 21.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, заповіту.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Враховуючи вищенаведені обставини, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов висновку, що позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення. Установлено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , належав заповіт, посвідчений 25.05.1992 року секретарем Ковалівської сільської ради Костурою О.І. Спадкодавцю ОСОБА_2 належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, слід задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на спадкове майно - 1/2 частину житлового будинку, що належало спадкодавцю ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 354ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1218, 1225, 1262, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд,

у х в а л и в:

Позовзадовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 заповіту, посвідченого 25.05.1992 року секретарем Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області Костурою О.І., зареєстрованого в реєстрі за №6, складеного від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до якого входить: одноповерховий житловий будинок під літерою «А», загальною площею 60,7 кв. м, житловою - 32,7 кв. м, сарай «В», стодола «В1», сарай «Г», стодола «Г1», огорожа №1, огорожа №2, ворота №3, замощення №4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Доброводівська сільська рада Монастириського району Тернопільської області, місцезнаходження: АДРЕСА_1, .

Головуючий суддя Ю. Г. Гудкова