УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кремінна

27 серпня 2020 р. м. Кремінна

Справа № 414/1167/20

Провадження № 2-к/414/1/2020

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючої судді Тесленко І.О.,

за участі секретаря судового засідання Горбаньової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кремінна цивільну справу за клопотанням ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Железнодорожного району міста Гомеля Республіки Білорусь,

встановив:

05 червня 2020 року на адресу суду від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Железнодорожного району міста Гомеля Республіки Білорусь від 17.02.2020 року в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 . ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року №2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції", на підставі подань Державної судової адміністрації України на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам (вх. № 913/0/1-14 від 29 серпня 2014 року, вх. № 10027/0/30-14 від 01 вересня 2014 року), визначено територіальну підсудність: Кіровський міський суд Луганської області - Кремінський районний суд Луганської області.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 року, тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» №254-VIII від 17.03.2015р., визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких, відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014р., запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Як вбачається з Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р., м. Голубівка (в минулому м. Кіровськ) є тимчасово окупованою територією, що не підконтрольна українській владі.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів

На виконання вимог ч. 1 ст. 467 ЦПК України судом прийнято заходи щодо повідомлення ОСОБА_2 про надходження зазначеного клопотання та запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Про дату, час та місце проведення судового засідання ОСОБА_2 було повідомлено належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення публікації на веб-порталі судової влади України. Станом на теперішній час заперечення до суду не надійшли.

Ухвалою суду від 10 липня 2020 року клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Железнодорожного району міста Гомеля Республіки Білорусь було призначено до розгляду.

До суду ОСОБА_1 не з?явилась, жодних відомостей щодо причин неявки суду не повідомила.

У відповідності до ч. 5 ст. 467 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Судом встановлено, що рішенням суду Железнодорожного району міста Гомеля Республіки Білорусь від 17 лютого 2020 року, яке набрало законної сили 04 березня 2020 року, вирішено стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , кошти (аліменти) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 25 % з усіх видів заробітків щомісячно, але не менше 50 відсотків бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи стягнення з 06.08.2019 року. Стягнення проводити до повноліття дитини. Також стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави держмито в розмірі 185 рублів 81 копійка.

Заявником до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення Железнодорожного району міста Гомеля Республіки Білорусь від 17 лютого 2020 року додано усі необхідні документи, передбачені частиною третьою статті 466 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов?язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Згідно ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року № 2709-IV, в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Україна та Республіка Білорусь є учасниками Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року, яка 10.11.1994 року ратифікована Верховною Радою України та набула чинності для України 14 квітня 1995 року.

Згідно статті 51 Конвенції, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Дослідивши матеріали клопотання, суд встановив, що клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Железнодорожного району міста Гомеля Республіки Білорусь від 17.02.2020 року, за формою та змістом відповідає вимогам, встановленим ст. 53 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року та ст. 466 ЦПК України.

Рішення суду Железнодорожного району міста Гомеля Республіки Білорусь від 17.02.2020 року набрало законної сили; відповідач ОСОБА_2 не був позбавлений можливості взяти участь у судовому процесі, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду; відсутнє рішення суду України, що набрало законної сили у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах та відсутня справа у провадженні суду України у спорі між тими самими сторонами з того ж предмета і на тих же підставах, спір за законом України підлягає судовому розгляду, виконання рішення не загрожує інтересам України, тобто відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на примусове виконання зазначеного рішення іноземного суду, тому клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Железнодорожного району міста Гомеля Республіки Білорусь від 17.02.2020 року підлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року № 2709-IV, Законом України «Про міжнародні договори України» від 29 червня 2004 року № 1906-IV, Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року та ст.ст. 1, 2, 3, 4, 10, 18, 76-82, 128, 241, 258, 260, 467- 468 ЦПК України, суд

ухвалив:

клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Железнодорожного району міста Гомеля Республіки Білорусь від 17.02.2020 року - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Железнодорожного району міста Гомеля Республіки Білорусь від 17.02.2020 року, яке набрало законної сили, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , кошти (аліменти) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 25 % з усіх видів заробітків щомісячно, але не менше 50 відсотків бюджету прожиткового мінімуму в середньому на особу населення, починаючи стягнення з 06.08.2019 року. Стягнення проводити до повноліття дитини. Також стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави держмито в розмірі 185 рублів 81 копійки.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду зазначеної цивільної справи на офіційному веб-порталі «Судова влада України» на веб-сторінці Кремінського районного суду Луганської області за посиланням: http://km.lg.court.gov.ua/sud1212/.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу, а у разі подання апеляційної скарги відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.О. Тесленко

ОПРЕДЕНЕНИЕ

ИМЕНЕМ УКРАИНЫ

27 августа 2020 года г. Кременная

Дело № 414/1167/20

Производство № 2-к/414/1/2020

Кременской районный суд Луганской области в составе:

председательствующей судьи Тесленко И.А.,

с участием секретаря судебного заседания Горбанёвой Ю.Н.,

рассмотрев в открытом судебном заседании в г. Кременная гражданское дело по ходатайству Кетовой Инны Андреевны о признании и предоставлении разрешения на принудительное исполнение на территории Украины решения суда Железнодорожного района города Гомеля Республики Беларусь,

установил:

5 июня 2020 в адрес суда от Восточного межрегионального управления Министерства юстиции (г. Харьков) поступило ходатайство ОСОБА_4 о признании и предоставлении разрешения на принудительное исполнение на территории Украины решения суда Железнодорожного района города Гомеля Республики Беларусь от 17.02.2020 года в части взыскания с ОСОБА_5 алиментов на содержание сына Саенко П.П. ОСОБА_5 зарегистрирован по адресу: АДРЕСА_1 .

Как следует из Распоряжение ВССУ по рассмотрению гражданских и уголовных дел от 02.09.2014 года № 2710 / 38-14 «Об определении территориальной подсудности дел», в соответствии с частью первой статьи 1 Закона Украины "Об осуществлении правосудия и уголовного производства в связи с проведением антитеррористической операции", на основании представлений Государственной судебной администрации Украины на изменение территориальной подсудности судебных дел, подсудных расположенным в районе проведения антитеррористической операции местным общим и апелляционным судам (вх. №913/0 / 1-14 от 29 августа 2014 года, вх. № 10027/0/30-14 от 1 сентября 2014), определено территориальную подсудность: Кировский городской суд Луганской области - Кременской районный суд Луганской области.

Согласно ст.1 Закона Украины «Об обеспечении прав и свобод граждан и правовой режим на временно оккупированной территории Украины» № 1207-VII от 15.04.2014 года, временно оккупированная территория Украины является неотъемлемой частью территории Украины, на которую распространяется действие Конституции и законов Украины.

Постановлением Верховной Рады Украины «О признании отдельных районов, городов, поселков и сел Донецкой и Луганской областей временно оккупированными территориями» №254-VIII от 17.03.2015г., признаны временно оккупированными территориями отдельные районы, города, поселки и села Донецкой и Луганской областей, в которых, согласно Закону Украины «Об особом порядке местного самоуправления в отдельных районах Донецкой и Луганской областей» № 1680-VII от 16.09.2014г., вводится особый порядок местного самоуправления, до момента вывода всех незаконных вооруженных формирований, российских оккупационных войск, их военной техники, а также боевиков и наемников с территории Украины и восстановления полного контроля Украины по государственной границей Украины.

В соответствии с Перечнем населенных пунктов, на территории которых органы государственной власти временно не осуществляют свои полномочия, утвержденного Распоряжением Кабинета Министров Украины от 7 ноября 2014 года №1085-р., г. Голубовка (в прошлом г. Кировск) является временно оккупированной территорией, которая не подконтрольна украинской власти.

Согласно ст. 3, 8, 9 Конституции Украины, в Украине признается и действует принцип верховенства права, утверждение и обеспечение прав и свобод человека является главной обязанностью государства, а действующие международные договоры, согласие на обязательность которых предоставлено Верховной Радой Украины, являются частью национального законодательства Украины.

Как усматривается из ч. 11 ст. 128 ГПК Украины ответчик, третье лицо, свидетель, зарегистрированное место жительства (пребывания), местонахождение или место работы которого неизвестно, а также заинтересованное лицо по делам о выдаче ограничительного предписания вызываются в суд через объявление на официальном сайте судебной власти Украины, которое должно быть размещено не позднее чем за десять дней.

Воисполнение требований ч. 1 ст. 467 ГПК Украины судом приняты меры по уведомлению ОСОБА_5 о поступлении указанного ходатайства и предложено в месячный срок подать возможные возражения против этого ходатайства.

О дате, времени и месте проведения судебного заседания ОСОБА_5 было сообщено надлежащим образом, в соответствии со ст. 128 ГПК Украины, путем размещения публикации на веб-портале судебной власти Украины. По состоянию на настоящее время возражений в суд не поступили.

Определением суда от 10 июля 2020 года ходатайство Кетовой Инны Андреевны о признании и предоставлении разрешения на принудительное исполнение на территории Украины решения суда Железнодорожного района города Гомеля Республики Беларусь было назначено к рассмотрению.

В суд ОСОБА_4 не явилась, никаких сведений о причинах неявки суду не сообщила.

В соответствии с ч. 5 ст. 467 ГПК Украины, неявка без уважительных причин в судебное заседание кого-либо из сторон или их представителей, в отношении которых суд известно о своевременном вручении им повестки о вызове в суд, не является препятствием для рассмотрения ходатайства, если одной из сторон не было заявлено о переносе его рассмотрения.

Судом установлено, что решение суда Железнодорожного района города Гомеля Республики Беларусь от 17 февраля 2020 года, которое вступило в законную силу 04 марта 2020 года, решено взыскать с ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживающего по адресу: АДРЕСА_1 , в пользу ОСОБА_4 , которая живет по адресу: АДРЕСА_2 , средства (алименты) на содержание сына ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в размере 25% от всех видов заработков ежемесячно, но не менее 50 процентов бюджета прожиточного минимума в среднем на душу населения, начиная взыскание с 06.08.2019 года. Взыскание проводить до совершеннолетия ребенка. Также взыскано с ОСОБА_5 в доход государства госпошлину в размере 185 рублей 81 копейки.

Заявителем к ходатайству о признании и предоставлении разрешения на принудительное исполнение решения суда Железнодорожного района города Гомеля Республики Беларусь от 17 февраля 2020 года приложено все необходимые документы, предусмотренные частью третьей статьи 466 ГПК Украины. Согласно ч. 1 ст. 462 ГПК Украины, решение иностранного суда (суда иностранного государства, других компетентных органов иностранных государств, к компетенции которых относится рассмотрение гражданских дел) признаются и исполняются в Украине, если их признание и исполнение предусмотрено международным договором, согласие на обязательность которого предоставлено Верховной Радой Украины, или по принципу взаимности.

В случае если признание и исполнение решения иностранного суда зависит от принципа взаимности, считается, что он существует, поскольку не доказано иное.

Согласно ст. 81 Закона Украины «О международном частном праве» от 23 июня 2005 года № 2709-IV, в Украине могут быть признаны и исполнены решения иностранных судов по делам, возникающим из гражданских, трудовых, семейных и хозяйственных правоотношений, приговоры иностранных судов по уголовным производствам в части, касающейся возмещения ущерба и причиненных убытков, а также решения иностранных арбитражей и других органов иностранных государств, к компетенции которых относится рассмотрение гражданских и хозяйственных дел, вступивших в законную силу.

Признание и исполнение решений, определенных в статье 81 настоящего Закона, осуществляется в порядке, установленном законом Украины.

Украина и Республика Беларусь являются участниками Конвенции «О правовой помощи и правовых отношениях по гражданским, семейным и уголовным делам» от 22.01.1993 года, которая 10.11.1994 года ратифицирована Верховной Радой Украины и вступила в силу для Украины 14 апреля 1995 года. Согласно статье 51 Конвенции, каждая из Договаривающихся Сторон на условиях, предусмотренных настоящей Конвенцией, признает и исполняет следующие решения, вынесенные на территории других Договаривающихся Сторон, в частности, решения учреждений юстиции по гражданским и семейным делам, включая утвержденные судом мировые соглашения по таким делам и нотариальные акты в отношении денежных обязательств. В соответствии со статьей 54 Конвенции, ходатайство о признании и разрешении принудительного исполнения решений, предусмотренных в статье 51, рассматриваются судами Договаривающейся Стороны, на территории которой должно быть осуществлено принудительное исполнение. Суд, рассматривающий ходатайство о признании и разрешении принудительного исполнения решения, ограничивается установлением того, что условия, предусмотренные настоящей Конвенцией, соблюдены. В случае, если условия соблюдены, суд выносит решение о принудительном исполнении. Порядок принудительного исполнения определяется по законодательству Договаривающейся Стороны, на территории которой должно быть осуществлено принудительное исполнение. Исследовав материалы ходатайства, суд установил, что ходатайство Кетовой Инны Андреевны о признании и предоставлении разрешения на принудительное исполнение на территории Украины решения суда Железнодорожного района города Гомеля Республики Беларусь от 17.02.2020 года, по форме и содержанию соответствует требованиям, установленным ст. 53 Конвенции «О правовой помощи и правовых отношениях по гражданским, семейным и уголовным делам» от 22.01.1993 года, ст. 466 ГПК Украины. Решение суда Железнодорожного района города Гомеля Республики Беларусь от 17.02.2020 года вступило в законную силу; ответчик ОСОБА_5 не был лишен возможности принять участие в судебном процессе, надлежащим образом о времени и месте судебного разбирательства уведомлен; отсутствует решение суда Украины, вступившее в законную силу по спору между теми же сторонами, по тому же предмету и на тех же основаниях и отсутствует дело в производстве суда Украины в споре между теми же сторонами по тому же предмету и на тех же основаниях, спор по закону Украины подлежит судебному разбирательству, выполнение решения не угрожает интересам Украины, то есть отсутствуют основания для отказа в предоставлении разрешения на принудительное исполнение указанного решения иностранного суда, поэтому ходатайство Кетовой Инны Андреевны о признании и предоставлении разрешения на принудительное исполнение на территории Украины решения суда Железнодорожного района города Гомеля Республики Беларусь от 17.02.2020 года подлежит удовлетворению.

Руководствуясь Конституцией Украины, Законом Украины «О международном частном праве» от 23 июня 2005 года № 2709-IV, Законом Украины «О международных договорах Украины» от 29 июня 2004 года № 1906-IV, Законом Украины «Об исполнительном производстве» от 2 июня 2016 года № 1404-VIII, Конвенцией «О правовой помощи и правовых отношениях по гражданским, семейным и уголовным делам» от 22.01.1993 года и ст.ст. 1, 2, 3, 4, 10, 18, 76-82, 128, 241, 258, 260, 467- 468 ГПК Украины, суд

определил:

ходатайство Кетовой Инны Андреевны о признании и предоставлении разрешения на принудительное исполнение на территории Украины решения суда Железнодорожного района города Гомеля Республики Беларусь от 17.02.2020 года - удовлетворить.

Признать и разрешить принудительное исполнение на территории Украины решения суда Железнодорожного района города Гомеля Республики Беларусь от 17.02.2020 года, которое вступило в законную силу, согласно которому взыскано с ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживающего по адресу: АДРЕСА_1 , в пользу ОСОБА_4 , которая живет по адресу: АДРЕСА_2 , средства (алименты) на содержание сына ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в размере 25% от всех видов заработков ежемесячно, но не менее 50 процентов бюджета прожиточного минимума в среднем на душу населения, начиная взыскание с 06.08.2019 года. Взыскание проводить до совершеннолетия ребенка. Также взыскано с ОСОБА_5 в доход государства госпошлину в размере 185 рублей 81 копейку.

Участники дела могут получить информацию о рассмотрении указанного гражданского дела на официальном веб-портале «Судебная власть Украины» на странице Кременского районного суда Луганской области по ссылке: http://km.lg.court.gov.ua/sud1212/.

Определение может быть обжаловано в Луганский апелляционный суд через Кременской районный суд Луганской области в течение пятнадцати дней со дня вынесения.

Определение вступает в законную силу по истечении срока на подачу апелляционной жалобы на определение, а в случае подачи апелляционной жалобы сразу после окончания апелляционного рассмотрения дела.

Судья И.А. Тесленко