Справа №265/7138/19
Провадження №2/265/358/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Міхєєвої І.М.

за участю секретаря судового засідання - Красноухова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Управління "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він є дядьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач, ОСОБА_2 , є батьком дитини та його братом. Мати неповнолітньої померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого відповідач втратив будь-який інтерес до дитини, не цікавиться її життям, не виконує свої обов`язки щодо її виховання, матеріально не забезпечує. На теперішній час дитина мешкає разом з ним, він займається її вихованням. Відповідач склав письмову відмову від доньки. Враховуючи те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, просив суд позбавити його батьківських прав у відношенні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з нього аліменти на її утримання у розмірі ј частини заробітку.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, в письмових заявах позовні вимоги підтримали та просили розглянути справу без їх участі.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки, просив розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи - Управління "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради Мамаєва С.В. до суду не з`явилася, надіславши до адреси суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення просила максимально врахувати інтереси неповнолітньої дитини.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 955 від 19.12.2005 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданим 03 вересня 2018 року Лівобережним районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1472, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В матеріалах справи наявна заява відповідача ОСОБА_2 на адресу суду, в якій він просить позбавити його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, а також зазначає, що не вважає своєю донькою ОСОБА_6 , яка проживає в сім`ї позивача.

З наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що вони є рідними братами по матері, тобто неповнолітня ОСОБА_7 є племінницею позивача.

Відповідно до акту про фактичне проживання, складеного головою КСН «Правий берег» 09.09.2019, ОСОБА_7 мешкає разом з тіткою ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 03.02.2020 року № 01.2-01-09-14, після смерті матері, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітня ОСОБА_3 проживає в родині позивача ОСОБА_1 , який є її рідним дядьком. Батько дитини, ОСОБА_2 , участі у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки не приймає. Встановлені факти можуть бути достатньою підставою для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, матеріали справи свідчать, що неповнолітня ОСОБА_3 проживає в сім`ї позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав до суду має право звернутись, зокрема, особа, в сім`ї якої проживає дитина.

Згідно з ч. 4 ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Проте згідно матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, діє всупереч інтересам та потребам своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , що на думку суду є неприпустимим.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Виходячи з інтересів дитини, обставин, що були встановлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що дитина не проживає з батьком і він не опікується її долею, з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, неповнолітня дитина не отримує від нього тепла та батьківської турботи, суд вважає за можливе позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .

Як вбачається зі змісту ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183 СК України та приходить до висновку про можливість стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд, такими чином, вважає, враховуючи викладене, що з відповідача на утримання його неповнолітньої доньки підлягають стягненню аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Управління "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, юридична адреса: Донецька область, місто Маріуполь. проспект Миру,70.

Повний текст рішення складено 12 лютого 2020 року.

Суддя: І.М.Міхєєва