КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

провадження № 22-з/824/770/2020

28 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кирилюк Г.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд Постійного діючого Третейського суду при Асоціації українських банків», за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до Дочірнього підприємства «Дрінкс Україна» про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

встановив:

24.09.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» ( далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста») звернулося до суду з заявою про забезпечення позову до Дочірнього підприємства «Дрінкс Україна» ( далі - ДП «Дрінкс Україна») про стягнення заборгованості, що станом на 07.05.2020 складає 30 923 979,29 грн, а саме: за договором про надання кредиту №904 від 03.04.2015, що становить 7 315 602,72 грн; за договором про надання кредиту №822 від 12.05.2014 року, що становить 2 817 943,99 грн; договором про відкриття кредитної лінії №709 від 11.02.2013 року, що складає 20 790 432,58 грн.

Просить накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, відкритих в будь-яких фінансових установах, та належать ДП «Дрінкс Україна», які будуть виявлені в ході виконавчого провадження в межах ціни позову в розмірі 30 923 979,29 грн.

Зазначило, що 24 лютого 2020 року між ПАТ «УПБ» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» укладено Договір №80 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання, відповідно до якого право вимоги за вищевказаними кредитними договорами перейшло до заявника.

В п. 4 цього Договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору, а також за продаж Майнових прав за Договором №80/1 від 24 лютого 2020 року купівлі-продажу майнових прав за договорами поруки, договорами застави, за договорами іпотеки суб`єктів господарювання Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 2 507 377,92 грн. Вказані кошти сплачені новим кредитором у повному обсязі на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону).

Ухвалою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Українських банків» від 25 травня 2020 року порушено провадження в даній справі.

Відповідно до Інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ДП «Дрінкс Україна» відсутнє будь-яке нерухоме майно, за рахунок якого позивач матиме змогу задовольнити свої вимоги.

Зважаючи на те, що відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитними договорами, не повертає кредитні кошти і не сплачує відсотки за користування ними та одночасно може вільно користуватися і розпоряджатися належними йому грошовими коштами, наявними на рахунках у банківських установах, є підстави вважати, що у разі не накладення арешту на грошові кошти, вони можуть зникнути чи зменшитись за кількістю, наслідком чого буде утруднення та неможливість виконання можливого рішення суду про стягнення з відповідача відповідної заборгованості у даній справі.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, подається до апеляційного суду за місцезнаходженням арбітражу, третейського суду, місцезнаходженням відповідача або його майна за вибором заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та перевіривши додані до неї матеріали, суд не вбачає правових підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. За заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходи забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, на забезпечення виконання зобов`язань за укладеними з ДП «Дрінкс Україна» кредитними договорами, останнім передано в заставу власне майно позичальника за договорами застави майна №904-1 від 03.04.2015, №822-1 від 12.05.2014, №709-1 від 11.02.2013.

Заявником не надано доказів, яке саме майно за вказаними договорами передано в заставу, чи існує воно на час розгляду справи, його вартість тощо.

Матеріали справи також не містять доказів того, що відповідач має незадовільне фінансове становище, або витрачає кошти не для здійснення розрахунків з позивачем, або має значну заборгованість перед іншими контрагентами, або у останнього відсутнє нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення в разі примусового виконання рішення.

Матеріали поданої заяви також не містять відомостей про наявність відкритих рахунків у відповідача з зазначенням фінансових установ.

Накладення арешту на грошові кошти відповідача, що знаходяться на рахунках, відкритих в будь-яких фінансових установах, без зазначення цих фінансових установ та номерів рахунків, не дозволяє суду виконати вимогу закону щодо перевірки співмірності заявлених вимог вказаному виду забезпечення та може призвести до перешкоджання господарській діяльності відповідача.

Застосування такого виду забезпечення позову є можливим лише у разі доведеності заявником належності боржнику на праві власності певних грошових коштів та конкретно визначеного майна у розумінні вимог статті 190 ЦК України та доведеності того, що зазначені грошові кошти або майно знаходяться у нього або у інших осіб.

Враховуючи викладене, заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 149-153, 260, 381 ЦПК України суд

Ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд Постійного діючого Третейського суду при Асоціації українських банків», за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до Дочірнього підприємства «Дрінкс Україна» про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Кирилюк Г. М.