Провадження № 2-з/161/29/20
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
29 вересня 2020 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд в складі:
головуючого-судді Філюк Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Денисюка І.В.,
вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, -
28 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви.
Вказує, що достатньо обґрунтованим припущеннями щодо можливої реалізації майна є те, що 25.09.2020 року ДП «Сетам» було проведено електронні торги з реалізації спірного майна та в системі розміщено протокол № 503574 проведення електронних торгів з якого вбачається, що електронні торги відбулися, переможцем торгів визнано ОСОБА_2 та останній надано строк до 09.10.2020 року для оплати придбаного лоту.
Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести в майбутньому до утруднення виконання рішення суду.
Суд, дослідивши матеріали заяви прийшов до висновку, що подана заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п.1. ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.
Частинами першою-другою статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення у справі в разі задоволення заявленого позову. При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.
Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, заявник просить забезпечити позов шляхом заборони Державному підприємству «Сетам» та приватному виконавцю виконавчого округу Волинської області Пирозі С.С. вчиняти дії, що є наслідком електронних торгів, які проводяться державним підприємством «Сетам».
Частиною 11 статті 150 ЦПК України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.
Таким чином, з врахуванням вищенаведеної норми закону, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони Державному підприємству «Сетам» передавати приватному виконавцеві виконавчого округу Волинської області Пирозі С.С. протокол № 503574 про проведення електронних торгів від 25.09.2020 року, заборони приватному виконавцеві виконавчого округу Волинської області Пирозі С.С. видавати акт про проведені електронні торги та заборони видавати свідоцтво про придбання нерухомого майна до задоволення не підлягає.
Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів усіх учасників; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
При цьому, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.
Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Враховуючи викладене, суд вважає, що захід забезпечення позову, який просить вжити заявник не є співмірним з позовними вимогами, які має намір пред`явити в подальшому ОСОБА_1 , а подана заява мотивована лише припущенням про імовірну неможливість виконання рішення суду в майбутньому, що не створює підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд -
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту ухвали 29 вересня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк