печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2020 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Вовк С. В.,

при секретарі судових засідань Брачун О. О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

вирішивши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про призначення повторної експертизи у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2018 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва про визнання батьківства, внесення змін до актового запису, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вказане клопотання, яке обґрунтоване тим, що після відносин з ОСОБА_4 він два роки проживає із дівчиною та вони не можуть завести дітей. Крім того, ОСОБА_3 переніс операцію, через яку 30 % ймовірності того, що розвинулось безпліддя.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Відповідно до принципу 2 Рекомендацій № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення функціонування правосуддя, ухвалених Комітетом Міністрів Ради Європи на 367 засіданні заступників міністрів 28 лютого 1984 року, коли в ході судового провадження сторона поводиться недобросовісно і явно зловживає процедурою з очевидною метою затягти провадження, суд має бути наділений повноваженнями або невідкладно винести рішення по суті справи, або застосувати санкції, такі як накладення штрафу, відшкодування завданих збитків або позбавлення права на процесуальну дію; в особливих випадках суд має бути у змозі стягнути судові витрати з адвоката.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Зацікавлена особа має лише демонструвати належне виконання всіх процесуальних заходів, які її стосуються з метою запобігання затримок, і отримання доступу до заходів національного законодавства щодо скорочення проваджень (рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року, заява № 11681/85, § 35).

Аналогічно ЄСПЛ, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Шehбk v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

За приписами пункту 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

За правилами частини першої, пункту 1 частини другої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

Під час розгляду заяви про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2018 року за нововиявленими обставинами ухвалами від 12 березня 2020 року та від 27 серпня 2020 року суд вже відмовляв узадоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення повторної судової експертизи. Натомість останній звернувся втретє із аналогічним клопотанням. Усі клопотання за своєю суттю обґрунтовуються неможливістю мати дітей у зв`язку із перенесеною хворобою. Поряд із цим, такі обставини вже були предметом судового аналізу, за наслідком чого прийнято відповідні процесуальні рішення.

З урахуванням вищенаведеного, суд визнає заявлення ОСОБА_3 повторного клопотання про призначення повторної експертизи зловживанням процесуальними правами та залишає заяву без розгляду з метою протидії недобросовісно створюваним учасником справи перепонам для руху справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 44, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про призначення повторної експертизи у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2018 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва про визнання батьківства, внесення змін до актового запису, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною трирічного віку - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий С. В. Вовк