УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Король О.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану його представником, про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2020 року до участі у справі залучено співвідповідача - ОСОБА_3 .

Представник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову та просить накласти арешт на все рухоме майно ОСОБА_2 та на все нерухоме та рухоме майно, що належить ОСОБА_3 , а саме:

- квартиру АДРЕСА_1 ;

- квартиру АДРЕСА_2 ;

- квартиру АДРЕСА_3 ;

Зазначено, що придбання цих квартир ОСОБА_3 у 2019 році свідчить про наявність у відповідачів коштів для повернення суми позики та свідоме ухилення останніх від виконання зобов`язання. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 1307500 гривень, штраф у сумі 130750 гривень, пеню в розмірі 283100 гривень 60 копійок, три проценти річних в розмірі 141550 гривень 29 копійок та інфляційні втрати в сумі 130750 гривень.

Заявник посилається на те, що придбання ОСОБА_3 квартир у 2019 році свідчить про наявність у відповідачів коштів для повернення суми позики та свідоме ухилення останніх від виконання зобов`язання.

З наданої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що квартири, на які позивач просить накласти арешт, належать ОСОБА_3 .

За таких обставин, вимога про вжиття заходів забезпечення є обґрунтованою.

Разом з тим, суду не надано доказів необхідності забезпечення позову шляхом накладення саме арешту на майно, тому з урахуванням вимог розумності, суд вважає за можливе вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Спір між сторонами виник з приводу стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за договором позики у розмірі 1307500 гривень, штраф у сумі 130750 гривень, пеню в розмірі 283100 гривень 60 копійок, три проценти річних в розмірі 141550 гривень 29 копійок та інфляційні втрати в сумі 130750 гривень.

Таким чином, з урахуванням ціни позову достатнім та співмірним є забезпечення позову шляхом заборони відчуження частини нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_3 , а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Представник позивача також просить накласти арешт на все рухоме майно, що належить відповідачам.

Разом з тим, у заяві відсутні дані про те, яке саме майно належить на праві власності відповідачам та не надані докази, що це підтверджують.

З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 149, 150-153, 157 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , подану його представником, про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити частково.

Заборонити відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 .

У задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Зазначити дані позивача: АДРЕСА_5 , ОСОБА_1 .

Зазначити дані представника позивача: АДРЕСА_6 , ОСОБА_4 .

Зазначити дані відповідача: АДРЕСА_7 , ОСОБА_2 .

Зазначити дані відповідача: АДРЕСА_7 , ОСОБА_3 .

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Власник квартири АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 28 квітня 2017 року - ОСОБА_3 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: