ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/3709/19
номер провадження 2/695/519/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченко М.Ю.,

за участю секретаря с/з Розпутньої І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золотоноша справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Подільська сільська рада Золотоніського району Черкаської області, Відділ управління праці та соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та скасування реєстрації місця проживання особи, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулись Ткаченко Тетяна Миколаївна (далі позивач 1), ОСОБА_2 (далі позивач 2), ОСОБА_3 (далі позивач 3) з позовом до ОСОБА_4 (далі відповідач), треті особи: ОСОБА_5 , Подільська сільська рада Золотоніського району Черкаської області, Відділ управління праці та соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації, в якому просять:

- визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням по АДРЕСА_1 ;

- скасувати реєстрацію місця проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 ;

- стягнути з відповідача судовий збір на користь позивачів у рівних частках;

- стягнути з відповідача за відрив від звичайних занять у зв`язку з явкою до суду на користь представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_7 згідно з наданим розрахунком.

Ухвалою від 02.12.2019 відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Розгляд справи було розпочато по суті 25.06.2020 р.

31.07.2020 позивачами до суду надано заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки 03.07.2020 відповідача самостійно знявся з реєстрації в Подільській сільській раді.

У судовому засіданні 11.08.2020 р. позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , просили суд закрити провадження у справі та зазначили, що відмовляються від позову в зв`язку з добровільним зняттям відповідача з реєстрації в Подільській сільській раді.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти закриття провадження у справі.

Треті особи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили.

Заслухавши пояснення позивача 1 та представника позивачів 1, 2, 3, вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд зазначає про таке.

Положеннями ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Суд вважає за можливе прийняти відмову позивачів від позову, оскільки дане право позивачів передбачено ст. 49 ЦПК України, даною відмовою не порушуються права та законні інтереси позивачів.

Згідно з ч.2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Одночасно суд роз`яснює, що згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до вимог ч.2,3 ст.138 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», згідно якої сума компенсації (відшкодування) за відрив від звичайних занять обчислюється пропорційно до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія, і не може перевищувати його розміру, обчисленого за фактичні години відриву від звичайних занять.

Згідно з ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Водночас відповідно до п. 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат.

Враховуючи наявні в матеріалах справи розрахунки судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати за відрив від звичайних занять, пов`язаних з явкою до суду сторони і її представника - ОСОБА_7 в сумі 669, 10 грн. та 250,21грн., а всього 919, 31 грн., та на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 витрати за відрив від звичайних занять, пов`язаних з явкою до суду їх представника ОСОБА_6 в сумі 250,21 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 138, 142, 255 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від позову.

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Подільська сільська рада Золотоніського району Черкаської області, Відділ управління праці та соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та скасування реєстрації місця проживання особи - провадженням закрити.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати за відрив від звичайних занять, пов`язаних з явкою до суду сторони і її представника в сумі 669, 10 грн. та 250,21грн., а всього 919, 31 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 витрати за відрив від звичайних занять, пов`язаних з явкою до суду їх представника в сумі 250,21 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст.354,355 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо ухвалу залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст ухвали виготовлений 14 серпня 2020 року.