Справа № 226/1222/20
Справа 226/1222/20
Провадження № 2/226/491/2020
і м е н е м У к р а ї н и
18 серпня 2020 року м. Мирноград
Димитровський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Ковальової І.О.,
учасники судового провадження:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 (відсутній),
третя особа представник ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
І. Стислий виклад позиції позивача.
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача ОСОБА_2 у якому зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2005 року по 16.02.2009 року. З відповідачем вона має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина ОСОБА_4 мешкає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 не проживає з нею з березня 2007 року. Дитина народилась без відповідача, він не переймався ніякими турботами щодо народження дитини, не забирав її з дитиною з полового будинку, навіть не приходив на неї подивитись. Відповідач вихованням дитини не займається з моменту її народження по теперішній час, з ними не проживає та не спілкується, ніякого зв`язку позивач з ним не має багато років. Вона самостійно піклується про стан здоров`я їхньої дитини, про її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач нехтував та нехтує своїми батьківськими обов`язками, не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкувався з дитиною, не надавав їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяв засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляв інтересу до внутрішнього світу дитини, не створював умов для отримання нею освіти. Просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_4 .
Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Надала суду пояснення аналогічні обставинам, викладеним у позові. Додала, що місцезнаходження ОСОБА_2 їй не відоме, та те, що аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 замість нього сплачують його батьки.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи за його участі сповіщений належним чином, будь-яких даних про поважність відсутності у судовому засіданні або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав.
Представник третьої особи органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Мирноградської міської ради Кизим Є.І. в судовому засіданні позов підтримала. Запевнила, що позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 щодо малолітньої дитини ОСОБА_4 на думку органу, від імені якого вона бере участь у справі, буде відповідати інтересам дітей.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
11.06.2020 року ухвалою судді відкрите провадження у даній справі, призначено справу до підготовчого судового засідання о 10.30 год. 20.07.2020 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву.
20.07.2020 року ухвалою судді було призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні о 09.30 год. 03.08.2020 року
03.08.2020 року було відкладено судове засідання у зв`язку із неявкою відповідача на 09.30 год. 18.08.2020 року.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 9).
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 25 червня 1985 року (а.с. 34).
ОСОБА_4 здорова, на диспансерному обліку в Мирноградській міській центральній лікарні не перебуває (а.с. 25). На цей час дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12). Навчається ОСОБА_4 у закладі загальної середньої освіти І-ІІ ступенів - № 4 Мирноградської міської ради (а.с. 23). За характеристикою, наданою навчальним закладом, щодо ОСОБА_4 , за час навчання батько жодного разу не з`являвся у школі, не телефонував класному керівнику та не цікавився навчальними досягненнями своєї доньки. Навчанням дитини займається мати (а.с. 23).
Орган опіки та піклування Мирнограсдької міської ради у висновку № 017 від 08 липня 2020 року вважає позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 доцільним стосовно доньки ОСОБА_4 (а.с. 44-45).
Свідок ОСОБА_6 , яка є сусідкою позивача ОСОБА_1 , в судовому засіданні показала, що знає ОСОБА_2 , так як була присутня на їх весіллі. Після чого, ОСОБА_7 з чоловіком мешкали на «АДРЕСА_4», а коли вона завагітніла, то мати забрала її до себе додому. За весь час ОСОБА_2 доньку не провідував. Один раз на рік, на день народження ОСОБА_5 , приїжджають дідусь і бабуся зі сторони батька. Чула від людей, що у ОСОБА_2 інша родина, що у місті Мирноград він не мешкає, а мешкає за межами України. Де він знаходиться на теперішній час їй не відомо. Також їй відомо, що аліменти на утримання ОСОБА_5 замість батька присилає бабуся. Знає про це оскільки у неї з позивачем одна поштова скринька на двох, і на квитанціях вона бачила адресу або прізвище бабусі.
Свідок ОСОБА_8 , який є сусідом позивача ОСОБА_1 , дав покази аналогічні поясненням свідка ОСОБА_6 . Зазначив, що ОСОБА_2 ніколи не забороняли бачитись зі своєю донькою.
V. Оцінка суду.
Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України якого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема у разі ухилення від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідач ОСОБА_2 допустив всі зазначені фактори щодо малолітньої ОСОБА_4 , взагалі самоусунувшись від її виховання з часу народження дитини, від її належного своєчасного утримання. Тривалість невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків свідчить про свідоме нехтування ним цими обов`язками.
Малолітня ОСОБА_4 , опитана у судовому засіданні, повідомила, що батька бачила лише на фотографіях, які їй показувала мати. Батько до неї ніколи не приходив. Бабуся і дідусь приїжджають до неї, але про батька ніколи не говорять. Виявила своє бажання, щоб ОСОБА_2 був позбавлений батьківських прав.
В судовому засіданні, на підставі даних, наданих органом опіки та піклування Мирноградської міської ради та показах позивача і свідків встановлено, що відповідач ОСОБА_2 взагалі не приймає участі у її вихованні і не цікавиться її життям.
Враховуючи всі обставини, задля захисту інтересів малолітньої ОСОБА_4 , суд вважає необхідним позбавити відповідача ОСОБА_2 стосовно неї батьківських прав.
На підставі, ст.ст. 150,164,180 СК України, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 141, 259, 265, 280-288, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Заочне рiшення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача.
Заяву про перегляд заочного рiшення може бути подано протягом тридцяти днiв з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 28 серпня 2020 року.

Суддя Т.О.Коваленко