Справа №:2-6481/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Савлук Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про видачу дубліката виконавчого листа, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про видачу дубліката виконавчого листа.

Відповідно до поданої заяви, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» просить суд: «видати дублікат виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва по справі 2-6481/11 (провадження № 2/2604/1690/2012) про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №1159-100/ФКВ-08 від 26 червня 2008 року на загальну суму 2183299,56 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1411,50 грн. та витрати пов`язані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача до суду, в розмірі 210,00 грн. а всього на загальну суму 1621,50 грн.»

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї матеріалів, суд приходить до наступного.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що 06 березня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 1159-100/ФКВ-08 від 26 червня 2008 року на загальну суму 2 183 299 грн. 56 коп.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1411,50 грн. та витрати пов`язані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача до суду, в розмірі 210,00 грн. а всього на загальну суму 1621,50 грн.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1411,50 грн. та витрати пов`язані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача до суду, в розмірі 210,00 грн. а всього на загальну суму 1621,50 грн.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 06.05.2012 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

У відповідності до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання перебіг строку поновлюється. Час що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. При цьому, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Заявник обґрунтовуючи підстави звернення до суду посилається на те, що станом на 27 грудня 2019 року місцезнаходження виконавчого листа щодо стягнення із ОСОБА_2 невідомо, припускають, що вищезазначений виконавчий лист втрачений Фастівським МР ВДВС ГТУЮ у Київській області.

Згідно ст. 79 Цивільно процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 Цивільно процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 5 ст. 81 Цивільно процесуального кодексу України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ст. 80 ЦПК).

В статті 89 Цивільно процесуального кодексу України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За умовами ч. 1, 2 Цивільно процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 Цивільно процесуального кодексу України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Однак з урахуванням поданої заяви не можливо з`ясувати коли було втрачено виконавчий лист, фактично заява містить лише вимогу про видачу дублікату виконавчого листа без будь-якого обґрунтування та відповідних доказів, які мали підтвердити пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, та разі наявності, постанови державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачу, звернення до виконавчої служби з приводу втрати виконавчого листа та інше, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви та відмовляє в її задоволенні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про видачу дубліката виконавчого листа є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 124 Конституції України, Законом України "Про виконавче провадження", ст. 260, 354, п.п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про видачу дубліката виконавчого листа, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- відмовити.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: