Провадження № 2-з/760/322/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Шпори М.М.

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача 734 316, 66 гр. боргу за Договором про відступлення права вимоги.

Разом із позовом до суду надійшло клопотання позивача про забезпечення позову, в якому останній просить накласти арешт на належне відповідачу нерухоме майно, а саме:

- земельну ділянку кадастровий номер: 351220011 площею 0,2414 га, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с.Новосілки, район і б/в «Кінап»;

- земельну ділянку кадастровий номер: 351220010 площею 0,2302 га, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с.Новосілки, район і б/в «Кінап»;

- земельну ділянку кадастровий номер: 351220012 площею 0,2402 га, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с.Новосілки, район і б/в «Кінап»;

- земельну ділянку кадастровий номер: 351220003 площею 0,2452 га, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с.Новосілки, район і б/в «Кінап»;

- земельну ділянку кадастровий номер: 351220002 площею 0,2500 га, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с.Новосілки, район і б/в «Кінап»;

- земельну ділянку кадастровий номер: 351220001 площею 0,2217 та, яка розташована в Київській області, Вишгородському районі, с.Новосілки, район і б/в «Кінап».

Посилається на те, що з ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2020 року йому стало відомо, що у відповідача, як боржника, відсутнє будь-яке інше рухоме чи нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення та задовольнити вимоги стягувача. Коштів, на виявлених рахунках боржника у банківських установах у розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача, немає.

З урахуванням підтвердження факту відсутності у боржника джерел доходу та інших активів, крім вказаних земельних ділянок, єдиним способом подальшого виконання рішення суду є саме арешт майна боржника.

Вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову відповідач матиме можливість здійснити відчуження майна, що є предметом даного спору на користь інших осіб чи вчинити будь-які інші дії щодо зазначеного майна, тому дійсно існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду, так як у сторони спору наявна можливість розпорядитись об`єктом прав, що йому належить, в зв`язку з чим невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Підстави забезпечення позову врегульовано ст.149 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову застосовується, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно.

За даною нормою закону однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність при цьому передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Так, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач просить накласти арешт на 6 земельних ділянок, які знаходяться у с. Новоселки Вишгородського району Київської області, кожна приблизною площею 0,25 га.

З доступних Інтернет ресурсів вбачається, що приблизна вартість однієї такої земельної ділянки в місці її розташування становить приблизно 1 000 000, 00гр.

В свою чергу, предметом позову є сума 734 316, 66 гр.

Крім того, з клопотання про забезпечення позову вбачається, що за інформацією Головного управління Держгеокадастру від 24 січня 2020 року вказані земельні ділянки обтяжені іпотекою АТ`Альфа-Банк».

З урахуванням цього, суми позову, суд вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказані земельні ділянки не є співмірним заходом та призведе до порушення прав як боржника, та і 3-ї особи, як іпотекодержателя.

Виходячи з цього, підстави для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.А.Шереметьєва