Справа № 128/3152/19
УХВАЛА

Іменем України

11 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Нагірняк Т.А.,

розглянувши у відкритому підготовчомузасіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Селянського фермерського господарства «Ромашка», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Вінницька районна державна адміністрація, Головне управління статистики у Вінницькій області, про відшкодування шкоди,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Селянського фермерського господарства «Ромашка», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Комісія Вінницької районної державної адміністрації, Головне управління статистики у Вінницькій області, про відшкодування шкоди.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Позивач в підготовче засідання 27.12.2019 не з`явився, хоча був повідомлений про судове засідання належним чином та завчасно, що підтверджують матеріали справи (а. с. 17), про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

В подальшому позивача було викликано в підготовче засідання на 22.01.2020, до якого позивач також не з`явився, хоча був повідомлений про судове засідання належним чином та завчасно, що підтверджують матеріали справи (а.с. 71), зокрема шляхом направлення судової повістки (а.с. 67).

Тому підготовче засідання було відкладено на 11.02.2020 та викликано осіб, які не з`явилися, згідно положень ст. 128 ЦПК України.

В підготовче засідання 11.02.2020 позивач також не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений судом належним чином та завчасно, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 84). Про причини неявки в судове засідання позивач не повідомив, жодних заяв від позивача, в тому числі про розгляд справи за його відсутності, на адресу суду не надходило.

Представник відповідача адвокат Мельник Ю.М. 11.02.2020 подав клопотання про залишення позову без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання. Згідно поданого клопотання також просив стягнути з позивача ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 25 000 гривень. Судове засідання просив провести за його відсутності.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Вінницької районної державної адміністрації та Головного управління статистики у Вінницькій області, в підготовче засідання також не з`явилися, надали до канцелярії суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, при прийнятті рішення по справі покладались на думку суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність залишення позову без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, що також встановлено ч. 5 ст. 223 ЦПК України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.05.2019 по справі № 310/12817/13 наголосив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, в тому числі, про залишення позовної заяви без розгляду.

Оскільки позивач, будучи повідомленим про судові засідання належним чином та завчасно, повторно не з`явився до судового засідання, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності позивача до суду не подавав, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Вирішуючи питання щодо відшкодування відповідачу понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім інших, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Таким чином, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, відповідачу необхідно довести саме необґрунтованість дій позивача.

Верховний Суд у постанові від 26.09.2018 по справі № 148/312/16-ц дійшов висновку, що для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Представник відповідача адвокат Мельник Ю.М. просить стягнути з позивача здійснені відповідачем витрати на правову допомогу в розмірі 25 000 гривень, у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання. При цьому така заява взагалі не містить доводів і доказів необґрунтованості дій позивача. Та суд звертає увагу, що витрати на професійну правничу допомогу, відомості про які наявні в матеріалах справи, були здійснені відповідачем не в зв`язку з неявкою позивача до суду, а в зв`язку із заявленням позову, тобто в зв`язку з використанням позивачем права на звернення до суду.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так звернення позивача до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим цивільним процесуальним законодавством України та статтями 55, 124 Конституції України, та є безумовним правом на доступ до правосуддя.

Звертаючись до суду позивач обгрунтував в позовній заяві свої вимоги та виклав обставини, на підставі яких заявив вказані ним позовні вимоги, з яких підстав позивач не з`явився в судові засідання, чи були в нього поважні причини такої неявки, суду не відомо.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являится в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що звернення ОСОБА_1 до суду з позовом до СФГ «Ромашка» про відшкодування шкоди, в зв`язку з чим відповідачем було здійснено витрати на професійну правничу допомогу, не свідчить про необґрунтованість його позову та недобросовісність дій позивача. Повторна неявка позивача в судове засідання також не може бути розцінена як необґрунтовані дії позивача, оскільки за відсутності визнання його явки обов`язковою є передбаченим ЦПК України правом, та причини неявки в судові засідання позивача суду не відомі.

За таких обставин, оскільки необгрунтованості дій позивача при розгляді даної справи відповідачем не доведено, заява представника відповідача адвоката Мельника Ю.М. про компенсацію витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст.ст. 4, 42, 142, 200, 223, 257, 279, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Селянського фермерського господарства «Ромашка», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Вінницька районна державна адміністрація, Головне управління статистики у Вінницькій області, про відшкодування шкоди, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду з заявленими вимогами.

В задоволенні заяви представника відповідача Селянського фермерського господарства «Ромашка»про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Повний текст ухвали складено 14.02.2020.

Суддя: