Справа № 461/7648/19 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/811/3736/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандра М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова в складі судді Стрельбицького В.В. від 10 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Октагон аутдор» про визнання недійсним дозволу та приведення фасаду будинку по попереднього стану, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Октагон аутдор» про визнання недійсним дозволу та приведення фасаду будинку по попереднього стану, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу і направити справу для продовження розгляду до Галицького районного суду м. Львова. Вважає, що оскаржувана ухвала є упереджена, неправомірна та незаконна, ухвалена з грубим порушенням ЦПК України, ЦК України та КАС України зокрема. Зазначає, що спір не є публічно-правовим як це вказано в ухвалі, так як основні позовні вимоги є відшкодування матеріальної та моральної шкоди та приведення фасаду будинку до попереднього стану ТзОВ «Октагон Аутдор», а визнання дозволу ДЕР ЛМР №1-11-03-015 недійсним є похідною. Вказує, що ТзОВ «Октагон Аутдор» явно не суб`єкт владних повноважень, окрім цього наголошує, що ч.1 ст. 5 КАС України не передбачено визнання дозволу недійсним, натомість згідно п.2 ч.2 ст. 16 ЦК України таке право захисту передбачене. Зазначає, що відповідно до положень ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема ч.3: адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

В судове засідання окрім позивача решта учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав заможливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників) зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також те, що від відповідача ТзОВ «Октагон-Аутдор» подано відзив на апеляційну скаргу із викладом своєї позиції по суті розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.1 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, п.1 ч.1 ст. 19, ст. 20, ч.3 ст. 21 КАС України, п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та відмовляючи у відкритті провадження, виходив з того, що дослідивши матеріали позовної заяви, вважав, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступних підстав. До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій. Підставою позову позивач зазначив неправомірні дії Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, як суб`єкта владних повноважень, дії якого позивач вважав неправомірними та такими, що порушують його права. За наведених обставин спір, який виник є публічно-правовим і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства. Таким чином, оскільки суд встановив, що спір відноситься до юрисдикції адміністративного суду та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, прийшов до висновку, що у відкриття провадження у справі слід відмовити.Роз`яснено заявнику право на звернення до адміністративного суду із позовною заявою відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають.

9.10.2019р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Львівської міської ради, ТзОВ «Октагон Аутдор», у якому просив:

- визнати недійсним дозвіл №1-11-03-015 від 23.03.2011 року;

- зобов`язати ТзОВ «Октагон Аутдор»:

?демонтувати рекламу,

?привести фасадні стіни будинку до попереднього стану, зокрема: в осях «1» - «5» шляхом ліквідації тріщини над його вікном, в осях «А»-«В» шляхом ліквідації отворів розчином «Рідкі цвяхи»;

- стягнути з відповідачів солідарно на його користь завдану йому матеріальну шкоду в сумі 13581,19 гривень та

- моральну шкоду в сумі 1100 000 гривень.

В обґрунтування позову зазначає, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № АДРЕСА_2 від 18 жовтня 1994 року. Вказує, що в даному будинку зліва та справа були встановлені реклами. В результаті ваги реклам та систематичних монтажів і демонтажів на фасадних стінах будинку утворилися тріщини, а в подальшому призвело до відходження фасадної стіни в осях «А»-«В» від фасадної стіни в осях «1»-«5», що спричинило утворення тріщини по всій довжині стелі кімнати під літерою 11-3 та призвело до аварійного стану будинку. Дана обставина визнана Львівською міською радою, яка згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва «Капітальний ремонт житлового будинку АДРЕСА_3 » в сумі 1579 190,00 гривень, затвердженого наказом №655 від 29.09.2016 року. З додатків до вищевказаного кошторису вбачається, зокрема укріплення фасаду в осях «А»-«В» та «1»-«5» металевими швелерами у зв`язку з великою кількістю тріщин та відставання капітальної стіни в осях «А»-«В» від капітальної стіни в осях «1»-«5». Наголошує, що жоден із співвласників квартири будинку згоди на розміщення реклами на фасадній стіні будинку в осях «А»-«В» відповідачеві 1 не давав. Окрім цього встановлена відповідачем 2 реклама підсвітлюється в нічний період доби, в результаті чого в кімнаті під літерою 11-2 квартири спати неможливо. Також, звертає увагу, що відповідачі своїми діями заподіяли йому моральну шкоду, яка полягає у фізичних стражданнях, хвилюваннях, які призвели до головного болю, головокружіння, серцебиття, підвищення артеріального тиску, похитування при ходьбі, відсутності повноцінного сну, болей в плечі та обмеження рухів, дратівливості, загальної слабості, втомлюваності на протязі вже шести місяців, в результаті чого змушений був звертатися за медичною допомогою.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

За змістом статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Згідно із п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Одним із критеріїв розмежування справ цивільної й адміністративної юрисдикції є суб`єктний критерій.

Вказане відповідає також правовим позиціям Верховного Суду, викладених у постановах від 05.09.2019 року у справі №686/6775/18 та від 05.06.2019 року у справі №686/23445/17.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається із позовної заяви, апеляційної скарги та пояснень позивача, він, як співвласник квартири, а також як співвласник спільних приміщень будинку, а також конструктивних елементів, обладнання, тощо, звернувся в суд з даним позовом з метою припинення дій, що спричиняють пошкодження та руйнування його квартири та будинку вцілому, а також відшкодування шкоди спричиненої, на його думку, незаконними діями відповідачів (одним із яких є до речі юридична особа, господарюючий суб`єкт, а не суб`єкт владних повноважень). Тобто позов поданий на захист своїх майнових прав, особистих немайнових прав та законних інтересів, як власника нерухомого майна.

Зважаючи на вказане, даний спір за своєю суттю, характером правовідносин, суб`єктним складом сторін, підставами та предметом позову, спільна вимога якого пред`явлена до органу місцевого самоврядування та юридичної особи, є приватно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивач фактично ініціював даний судовий спір з відповідачами на захист свого права власності та інших пов`язаних з ним прав та інтересів. Скасування дозволу на розміщення зовнішньої реклами, є одним із необхідних елементів вищезазначеного спору, спрямованого на захист майнових прав позивача.

Тому доводи апеляційної скарги слід визнати обґрунтованими та саму скаргу слід задовольнити.

Оскаржувану ж ухвалу слід скасувати з направленням справи для вирішення питання про відкриття провадження до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 10 жовтня 2019 року скасувати, справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Октагон аутдор» про визнання недійсним дозволу та приведення фасаду будинку по попереднього стану, відшкодування матеріальної та моральної шкоди направити до Галицького районного суду м.Львова для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2020 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М.Шандра