Справа № 589/4643/16-ц
Номер провадження 22-ц/816/97/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Орлова І.В.,

суддів: Левченко Т.А., Хвостика С.Г.,

учасники справи: позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 жовтня 2019 року (суддя Євдокімова О.П., повне рішення складено 08 жовтня 2019 року) у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в:

22 листопада 2016 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 25195,01 гривень заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 квітня 2011 року з відповідачкою був укладений кредитний договір, за умовами якого вона отримала кредит у розмірі 2500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом та кінцевим строком повернення кредиту, який відповідає строку дії кредитної картки. Скориставшись кредитними коштами, ОСОБА_1 не виконала зобов`язання із вчасного їх повернення, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2016 року утворилась заборгованість на загальну суму 25195,01 гривень, яка складається з 1565,02 гривень боргу по тілу кредиту, 18764,04 гривень боргу по процентам за користування кредитом, 3190 гривень пені та комісії, 500 гривень фіксованої частини штрафу та 1175,95 гривень процентної складової штрафу.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 жовтня 2019 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 1565,02 гривень заборгованості та 85,43 гривень судового збору.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду в частині незадоволених вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позичальниця, підписавши Анкету-заяву, визнала факт укладення кредитного договору та погодилась з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на його виконання, зокрема, на погашення заборгованості, а тому відсутність підпису боржниці у Тарифах, Умовах та Правилах надання банківських послуг не свідчить про те, що відповідачка не була ознайомлена з ними. Умови кредитного договору позичальниця не оспорювала, згоду на укладення договору не відкликала. На думку заявника апеляційної скарги, розрахунком заборгованості доведено всі складові кредитного боргу. Відмовивши у стягненні відсотків по кредиту, місцевий суд допустив грубе порушення основоположних норм банківського кредитування та поставив під загрозу фінансову стабільність банку, який є системною державною фінансовою інституцією.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення з відповідачки боргу по тілу кредиту не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

05 лютого 2020 року на адресу апеляційного суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшло пояснення по справі, до якого банк додав копію Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 29 квітня 2011 року, а також прінт-скрін номеру кредитної картки ОСОБА_1 зі строком її дії. Ці нові докази з огляду на вимоги ч. 3 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд не приймає, оскільки позивач не надав доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд з доводами апеляційної скарги не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 квітня 2011 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, в якій зазначена згода позичальниці, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Підписом у Анкеті-заяві відповідачка також засвідчила, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку (а.с. 6).

До кредитного договору банк додав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які відповідачкою не підписані (а.с. 7-8, 9-32).

Згідно з розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 29 квітня 2011 року станом на 31 жовтня 2016 року становить 25195,01 гривень та складається з 1565,02 гривень боргу по тілу кредиту, 18764,04 гривень боргу по процентам за користування кредитом, 3190 гривень пені та комісії, 500 гривень фіксованої частини штрафу, 1175,95 гривень процентної складової штрафу (а.с. 4-5).

Випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2011 року по 13 липня 2018 року підтверджується рух коштів за кредитною карткою № НОМЕР_1 , а саме: використання та повернення кредитних коштів шляхом готівкового та безготівкового розрахунку (а.с. 76-78).

Доказів на підтвердження того, що 29 квітня 2011 року, тобто у день підписання позичальницею Анкети-заяви, чи у будь-який інший день після її підписання, відповідачка отримала від банку кредитну картку № НОМЕР_1 матеріали справи не містять. У анкеті-заяві також відсутня інформація про отримання ОСОБА_1 вказаної кредитної картки, про строк дії якої суду також не відомо.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення боргу по процентам, суд першої інстанції виходив з того, що у Анкеті-заяві позичальниці відсутні умови договору про встановлення процентної ставки за користування кредитом, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині. Також суд вказав, що Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, що розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання Анкети-заяви, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що саме з вказаними документами відповідачка ознайомилась, розуміла їх зміст і погодилась з ними, підписуючи Анкету-заяву.

Апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог банку про стягнення боргу по процентам за користування кредитом правильними з огляду на наступне.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції враховував висновки щодо застосування норм права, які регулюють спірні правовідносини у даній справі, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Так, судом правильно встановлено, що у Анкеті-заяві позичальниці від 29 квітня 2011 року процентна ставка не зазначена, тобто сторонами кредитного договору плата за користування кредитом у виді процентів не обумовлена, а доказів на підтвердження зворотного позивачем ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надані. Зокрема, не доведено, що Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, на які послався банк як на підставу для задоволення позову, розуміла відповідачка та ознайомився і погодилась з ними у момент підписання Анкети-заяви.

Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з позовом. Позивач не надав суду доказів, що редакція Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку діяла на момент підписання Анкети-заяви позичальницею.

Отже, за відсутності конкретних запропонованих відповідачці Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, відсутності у підписаній відповідачкою Анкеті-заяві умов про сплату відсотків за користування кредитними коштами, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані банком Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладення з відповідачкою кредитного договору.

У зв`язку з викладеним не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про безпідставність висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині стягнення боргу по процентам.

Решта доводів скарги щодо грубого порушення судом основоположних норм банківського кредитування, фінансової стабільності банку предмету спору не стосуються, а тому не розглядаються.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову в оскаржуваній частині. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до статті 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення, а рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 жовтня 2019 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Дата складення повного тексту постанови 06 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач І.В.Орлов

Судді: Т.А.Левченко

С.Г.Хвостик