Справа №718/3147/19
Провадження №2-з/718/2/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2020 року м. Кіцмань Чернівецької області

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого - судді Масюк Л.О., секретаря - Лакусти В.С, розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третья особа Кіцманський районний відділ державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Чернівецькій області про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив зняти арешт з належної йому на праві власності 1/2 частини нежитлового приміщення, загальною площею 60,27 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 , який накладений постановою державного виконавця від 10.01.2018р. (ВП № 55224318), та виключити дане нерухоме майно з постанови державного виконавця про опис та арешт майна боржника ВП № 55224318 від 10.01.2018р.

06.02.2020 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення реалізації арештованого майна, а саме нежитлового приміщення, загальною площею 60,27 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 5 частини першої та частини третьої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №81679970, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками 1/2 частини кожен нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 .

Згідно рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02.08.2017 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на зазначене нерухоме майно шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 619450 гривень.

Встановлено, що на виконанні Кіцманського РВДВС перебуває виконавчий лист Кіцманського районного суду №718/1499/14-ц від 06.09.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» заборгованості в сумі 50772,70 дол. США та 293935 гривень 18 коп.

Постановою державного виконавця від 10.01.2018 року у ВП №55224318 накладено арешт на все нежитлове приміщення загальною площею 60,27 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 17375552.

Встановлено, що нерухоме майно було передано в іпотеку за згодою позивача на забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором, а відтак позивач усвідомлював ризики невиконання його дружиною зобов`язань за кредитним договором, зокрема можливість примусової реалізації спірного нерухомого майна на виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості.

Відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договори кредиту та іпотеки, укладені в інтересах сім`ї, створюють обов`язки для обох із подружжя. Позивач не надав будь-яких доказів на підтвердження того, що договір іпотеки був укладений ОСОБА_2 всупереч інтересам сім`ї і не ставив питання про визнання його недійсним.

За змістом статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача цього нерухомого майна, навіть якщо до його відома не була доведена інформація про обтяження цього майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у такому обсязі і на таких умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, суд вважає, що зупинення продажу арештованого нерухомого майна порушить права ТзОВ «Кредитні ініціативи», як кредитора та стягувача у виконавчому провадженні та призведе до невиконання рішення суду.

Зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третьої особи Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Чернівецькій області про зняття арешту з майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третьої особи Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Чернівецькій області про зняття арешту з майна відмовити.

Ухвала підлягає оскарженню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Кіцманського

районного суду: Масюк Л.О.