РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/13244/19

Провадження № 2/638/636/20

10.02.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Подус Г.С.,

при секретарі Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: Державний нотаріус Шостої Харківської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин та визнання спадкоємцем за законом, -

встановив:

Позивач звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до Харківської міської ради, третя особа Державний нотаріус Шостої Харківської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 ., про встановлення факту родинних відносин та визнання спадкоємцем за законом.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її вітчим, ОСОБА_3 , який був зареєстрований та проживав у квартирі АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 не був власником квартири, однак на момент смерті був непрацездатним(пенсіонером), в силу закону мав право на обов`язкову частку в спадщині.

Зазначена квартира була залишена раніше ОСОБА_1 у спадщину за заповітом її матір`ю, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач проживала разом з матір`ю та вітчимом в зазначеній квартирі з 2011 року, адже їх стан здоров`я погіршився та вони не могли самостійно дбати про себе. Після смерті матері позивача і до смерті вітчима, ОСОБА_1 фактично продовжила проживати разом із ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 . До моменту смерті вітчима, позивач жила разом із ним однією родиною, вела спільне господарство, доглядала, адже ОСОБА_3 , в силу свого віку, часто хворів і постійно потребував сторонньої допомоги, а інших родичів не мав.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців мати позивача не мала.

Однак, враховуючи те, що ОСОБА_3 , який був зареєстрований та проживав у квартирі померлої дружини, був пенсіонером за віком та учасником бойових дій, тобто був непрацездатним, тому мав право на обов`язкову частку в спадщині в розмірі половини частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом - ј частки.

Оскільки позивач фактично проживала на час смерті з вітчимом однією сім`єю, то вважає, що вона є спадкоємцем і частки вітчима, оскільки вона автоматично фактично прийняла спадщину і після нього. Інших спадкоємців, крім ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не мав.

Звернувшись до Шостої харківської державної нотаріальної контори для отримання спадщини, нотаріусом було відкрито дві спадкові справи. Разом з тим, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про визнання її спадкоємцем четвертої черги після ОСОБА_3 на ј частини квартири у зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 відсутні документи, які підтверджують родинний зв`язок з померлим, а їй необхідно звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та постійного проживання однією сім`єю останні п`ять років до дня відкриття спадщини.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.09.2019 року відкрито провадження у справі в загальному порядку.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Шостої Харківської міської держаної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04.05.1965 року, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_6 , ОСОБА_4

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 7.02.1076 року, актовий запис 108, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб 7.02.1976 року .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 21.02.2018 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 13.03.2018 року.

Відповідно до заповіту, зареєстрованому за №1-1115 від 05.06.1991 року, ОСОБА_4 заповіла квартиру АДРЕСА_1 , своїй дочці, ОСОБА_1 .

Факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю не менше п`яти років підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Іншого способу встановлення родинних відносин крім судового не існує.

Положення ст.1258 ЦК України передбачає, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи обґрунтованість наданих позивачем доказів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позовні вимоги ОСОБА_11 задовольнити повністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 264, 265, ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: Державний нотаріус Шостої Харківської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин та визнання спадкоємцем за законом - задовольнити повністю.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом останніх п`яти років.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , спадкоємцем за законом четвертої черги спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: