ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Херсон

єдиний унікальний номер справи 766/11725/18

номер провадження 22ц/819/1054/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий (суддя доповідач) Базіль Л.В.

суддів: Приходько Л.А.

Семиженка Г.В.

секретар Дундич А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2020 року ухвалене у складі судді Майдан С.І. в цивільній справі № 766/11725/18 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтований тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.11.2010 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4000.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http:// privatbank.ua /terms/ pages/70/, складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», викладені на банківському сайті.

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору, за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 30 квітня 2018 року відповідач має заборгованість в загальній сумі 36906,19 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 3471,91 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 28686,15 грн, заборгованості по комісії за користування кредитом та пенею у сумі 2514,44 грн, а також штрафу (фіксована частина) у сумі 500,00 грн та штрафу (процентна складова) у сумі 1733,62 грн, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь вказану заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2020 року позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.11.2010 року в сумі 3471,91 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 165,80 гривень.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, АТ КБ «Приват Банк» подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2020 року в частині незадоволених позовних вимог з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення вимог банку.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не дотримався засад змагальності та вчинив грубе порушення принципів правосуддя, оскільки не маючи в справі обґрунтованих та доказових заперечень відповідача, суд, замість відповідача, навів доводи проти вимог позивача і відмовив банку у заявлених вимогах щодо стягнення процентів, неустойки.

Зазначає, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між сторонами кредитний договір, а тому висновки суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків по кредиту є хибними. В судовому засіданні представник позивача, Логвіновська А.А. доводи викладені в апеляційній скарзі підтримала з підстав в ній викладених, в останнє судове засідання (27.08.2020 р.) не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, через канцелярію суду 26.08.2020 року направила розрахунок заборгованості по процентам, виходячи з базової ставки - 36% річних.

Представник відповідача, адвокат Ошурко М.М. в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, зазначаючи про безпідставність її доводів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки фактично отримані та використанні ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку позивачу (банку) не повернуті, суд вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитом у розмірі 3471.91 грн.

При цьому суд зазначив, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме витяг із Тарифів та витяг з Умов, які долучені до позову розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені), комісії та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки відсотків, пені та штрафів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, з таких підстав.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2020 року не оскаржується в частині задоволення позову про стягнення основної суми боргу (тіла кредиту) у сумі 3471,91 грн, предметом апеляційного перегляду є перевірка оскаржуваного рішення лише в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом та неустойки.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Із матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем 22.11.2010 року було укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання анкети заяви, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

У зазначеній заяві, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру та визначених відсотків як плати за отримані кошти.

Позивач, обгрунтовуючи право вимоги в цій частині посилався на Умови та правила надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", в яких зазначено про базову ставку в місяць - 3.0%, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф, як невід`ємні частини спірного договору.

Однак в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи 22.11.2010 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів з базовою ставкою 36% річних та щодо сплати неустойки (пені, штрафів).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що підписанням анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідач погодилася з умовами та правилами надання банком послуг згідно з якими здійснювалося нарахування відсотків,пені та штрафів, оскільки сама анкета-заява таких умов не містить, а позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що саме долучений до позову Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилась з ним.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що суд першої інстанції не дотримався засад змагальності та вчинив грубе порушення принципів правосуддя, оскільки не маючи в справі обґрунтованих та доказових заперечень відповідача, та, замість відповідача, навів доводи проти вимог позивача і відмовив банку в частині вимог про стягнення процентів та неустойки є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи, зокрема, є відзив на позовну заяву (відзив).

В матеріалах справи на а.с.52-53 наявний відзив ОСОБА_1 на позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» від 14.06.2018 року, з якого вбачається, що відповідачкою не визнаються долучені позивачем до позову документи та заявлені до неї вимоги, який відповідно до вимог ст.229 ЦПК України досліджувався судом під час розгляду справи .

За таких обставин та без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та Правила банківських послуг, Тарифів банку, які діяли на момент підписання анкети -заяви, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови та Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Обгрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі.

Таким чином апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» слід залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий Л.В.Базіль

Судді Л.А.Приходько

Г.В.Семиженко

Повний текст постанови складено 31 серпня 2020 року

Головуючий Л.В.Базіль