Дата документу 31.07.2020
Справа № 334/4249/19
Провадження № 2/334/806/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 13 березня 2015 року між виконавчим комітетом Запорізької міської ради та ОСОБА_1 було укладено договір про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Запоріжжя № 0406/15-П, відповідно до якого відповідачка зобов`язалась перерахувати кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста в розмірі 2831,00 грн. єдиним платежем протягом п`яти банківських днів з моменту отримання підписаного договору замовником до бюджету розвитку міста відповідно до розрахунку. Але взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 не виконані, письмові вимоги позивача проігноровані, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Запорізької міської суму основного боргу - 2 831грн., пеню за період часу з 16.05.2018р. по 16.05.2019р. в розмірі 1001,09грн., інфляційні витрати 16.05.2016р. по 16.05.2019р. в розмірі 1075,78грн., 3% річних - 255,02 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921грн., які були понесені позивачем у зв`язку зі зверненням із позовом до суду.

ОСОБА_1 надала відзив на позовну заяву, в якому просила застосувати строки позовної давності та в задоволенні позову відмовити, зазначивши що згідно з п. 1.1 договору № 0406/15-П від 13.03.2015 року про пайову участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури місті Запоріжжя, предметом даного договору є пайова участь Замовник: ( ОСОБА_1 ) у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста при здійсненні будівництва об`єкта містобудування на умовах, зазначених цим Договором. Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженим представниками Сторін (п. 6.4 Договору). Відповідно до п. 2.1 Договору, замовник перераховує кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста у розмірі 2831 грн. єдиним платежем на протязі п`яти банківський днівз моменту отримання підписаного договору замовником до бюджету розвитку міста відповідно до розрахунку. Враховуючи, що договір було підписано та примірник цього договору був отриманий відповідачкою 13.03.2015 року, строк оплати мав становити до 20.03.2015 року.

У зв`язку з цим просить застосувати позовну давність та відмовити у позові.

Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що після підписання договору міським головою відповідач не отримала примірник договору та не виконала обов`язок щодо прийняття участі у створенні та розвитку інфраструктури міста Запоріжжя. Листом від 21.09.2015р. за №08/02-21/03158 виконавчим комітетом Запорізької міської ради було повідомлено ОСОБА_1 про укладення договору та запропоновано звернутися до департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради за його отриманням. Оскільки ОСОБА_1 за період з 13.03.2015 по 28.02.2018 не сплачувала кошти пайової участі по Договору до бюджету міста, на її адресу було надіслано лист від 17.04.2018 за №03/03-21/00901 про виконання замовником умов договору про пайову участь. До листа було додано завірену копію примірника Договору. Зазначений лист відповідачка отримала 20.04.2018 року. У зв`язку з цим доводи щодо спливу строків позовної давності позивач вважає необґрунтованими.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачки в судовому засіданні проти позову заперечувала з наведених вище підстав.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши у сукупності надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що 13 березня 2015 року між виконавчим комітетом Запорізької міської ради та ОСОБА_1 укладено договір № 0406/15-П про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя (а.с.13-15).

Відповідно до п. 1.1 предметом договору є пайова участь замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста при здійсненні будівництва об`єкту містобудування на умовах, зазначених цим договором.

Відповідно до п.2.1 Договору, замовник перераховує кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста у розмірі 2831,00 грн. єдиним платежем на протязі п`яти банківських днів з моменту отримання підписаного Договору «Замовником» до бюджету розвитку міста відповідно до розрахунку.

Відповідно до п.3.1 Замовник зобов`язується перерахувати кошти в сумі зазначеній у п.2.1 розділу 2 цього Договору з моменту отримання підписаного договору «Замовником».

Відповідно до п. 6.4 Договору, договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін.

ОСОБА_1 зобов`язання за договором не виконала, що нею не заперечується.

З метою досудового врегулювання спору виконавчим комітетом Запорізької міської ради на адресу ОСОБА_1 надіслано листа від 17.04.2018 року за № 03/03-21/00901 з вимогою виконання зобов`язання за договором, який був отриманий ОСОБА_1 20.04.2018.

З цього листа вбачається, що згідно листів департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради від 05.01.2016 № 02/2-15/29. 04.01.2017 № 02/2-15/26, 03.01.2018 №02/2-15/9 та 01.03.2018 № 02/2-15/471 ОСОБА_1 за період з 13.03.2015-28.02.2018 не сплачувала кошти пайової участі по вищезазначеному договору (а.с.20).

Департамент фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради листом від 26.04.2019 підтвердив, що ОСОБА_1 з березня 2015 по квітень 2019 року кошти пайової участі за договором від 13.03.2015 № 0406/15-П не перераховувала (а.с. 24).

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України встановлено, що невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як встановлено судом, відповідачка прострочила виконання зобов`язання за договором. У запереченнях проти позову просить суд застосувати позовну давність.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено та вбачається зі змісту позовної заяви, відповідачка прострочила виконання зобов`язання з 21.03.2015.

З позовом про стягнення з ОСОБА_1 основного боргу, пені, 3% річних і інфляційних втрат Виконавчий комітет Запорізької міської ради звернувся 04.06.2019.

Таким чином, позивач звернувся до суду з пропуском встановленого законом загального строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Заперечення представника позивача щодо пропуску строку позовної давності з посиланням на те, що строк виконання зобов`язання за договором у ОСОБА_1 розпочався з 20.04.2018, тобто з моменту отримання нею підписаного оригіналу договору разом з листом від 17.04.2018 року № 03/03-21/00901, суд оцінює критично, оскільки з цим листом надсилалася копія договору. Також представником позивача не доведено, що ОСОБА_1 не було отримано належний їй підписаний примірник договору та не спростовано доводи, що договір нею був отриманий у березні 2015 року.

Таким чином, аналізуючи у сукупності надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову виконавчого комітету Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 19, 263, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Виконавчого комітету Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Складення повного судового рішення - 05.08.2020.

Суддя: Турбіна Т. Ф.