справа № 2-4034/11
провадження №4-с/489/40/20
УХВАЛА

28 вересня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Губницький Д. Г.,

за участю секретаря Сухно А. В.,

представника заявника (боржника) - Островського С.Б.,

представника приватного виконавця Кобзаренко М.Ю.,

представника стягувача - Корець Ю.О.

розглянувши в у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріалами скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївській області Куліченка Дмитра Олександровича, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року представник скаржника звернувся до суду зі скаргою, вимоги якої надалі зменшив та остаточно просив визнати неправомірними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. у зведеному виконавчому провадженні №62168063: від 17.08.2020 про опис та арешт майна боржника, від 31.08.2020 про призначення суб`єкта оціночної діяльності, однієї постанови від 03.09.2020 та від двох постанов від 10 вересня 2020 року про призначення спеціалістів.

Вимоги мотивував тим, що оскаржувана постанова про накладання арешту на накладання арешту на належний їй будинок про АДРЕСА_1 є незаконною, так як будинок є її єдиним житлом, яким вона наразі не може користуватися через створення їй перешкод ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посилається на розповсюдження мораторію на цей будинок, оспорюваний арешт був накладений всупереч заборони цьому приватному виконавцю на вчинення дій з примусового виконання цього ж зведеного виконавчого провадження накладеного Миколаївським окружним адміністративним судом ухвалою від 23.07.2020

Представник скаржника у судове засідання з`явився, просив скаргу задовольнити з урахуванням останніх уточнень.

Представник виконавця проти скарги заперечував, просив відмовити.

Представник стягувача також проти скарги заперечувала.

Дослідивши матеріали скарг, суд встановив наступне.

11.07.2008 Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк» (надалі - Банк) і скаржник уклали кредитний договір № ML-400/094/2008, відповідно до якого ОСОБА_1 був наданий кредит для придбання нерухомого майна (Будинку) в сумі 64 000 дол. США (надалі - кредитний договір).

В цей саме день (11.07.2008) ОСОБА_1 придбала Будинок у власність, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна, та витягом з Державного реєстру правочинів. Право власності ОСОБА_1 було зареєстровано 17.07.2008, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Також 11.07.2008 Банк і скаржник, з метою забезпечення повного і своєчасного виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, уклали договір іпотеки № PML-400/095/2008, предметом якої є Будинок.

Згідно з копією паспорту скаржник з 12.08.2008 зареєстрована за адресою Будинку.

22.05.2020 Виконавець відкрив:

виконавче провадження № 62166614 з виконання виконавчого напису, виданого 13.09.2010 приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бондар І.М., про звернення стягнення на нерухоме майно - Будинок, за рахунок реалізації якого пропонувалось задоволення вимог ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» (правонаступника Банку), що виникли у зв`язку із заборгованістю ОСОБА_1 за кредитним договором, яка у гривневому еквіваленті становила 550 167,35 грн.;

виконавче провадження № 62167514 з виконання виконавчого листа № 2-4034, виданого 18.04.2013 Ленінським районним судом м. Миколаєва, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитом в загальній сумі 589 516 грн.;

виконавче провадження № 62167974 з виконання виконавчого листа № 2-4034/2011, виданого 18.04.2013 Ленінським районним судом м. Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 850 грн. витрат на судовий збір (850 грн.) та 60 грн. на інформаційно-технічне забезпечення.

22.05.2020 Виконавець виніс постанову про об`єднання виконавчих проваджень №№ 62166614, 62167514 у зведене виконавче провадження № 62168063, та постанову про приєднання виконавчого провадження № 62168063 виконавчого провадження № 62167974.

Постановою від 17.08.2020 у виконавчому провадженні № 62166614 виконавчий документ був повернутий стягувачеві

17.08.2020 Виконавець у зведеному виконавчому провадженні № 62168063 виніс постанову про опис та арешт майна боржника, якою наклав арешт на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

31.08. 2020 виконавець у зведеному виконавчому провадженні № 62168063 призначив суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

03.09.2020 Виконавець у зведеному виконавчому провадженні № 62168063 виніс постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні. Цією постановою фізична особа - підприємець ОСОБА_5 був залучений для участі у виконавчому провадженні з метою проведення аерофотозйомки Будинку.

Виконавець у зведеному виконавчому провадженні № 62168063 виніс постанови від 10.09.2020 року про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, а саме залучення ФОП ОСОБА_6 та 10.09.2020 про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, а саме призначення ПП «СОВА-1».

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.07.20 р. по справі №400/2940/20 було забезпечено позов та заборонено приватному виконавцю Куліченку Д.О. у зведеному виконавчому провадженні № 62168063 вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове відчуження без згоди власника нерухомого житлового майна, належного ОСОБА_1 на праві власності, в тому числі і вищезазначеного будинку.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.07.2020 по цій справі, яке набрало законної сили 11.08.2020 визнані протиправними та скасовані постанови приватного виконавця про опис та арешт майна боржника від 30.06.2020, про призначення спеціаліста від 01.07.2020, про призначення оцінювача від 13.07.2020.

Доказів надходження ухвали та рішення МОАС до приватного виконавця раніше ніж той виніс постанови від 01.09.2020 у зведеному виконавчому провадженні № 62168063 на виконання рішення МОАС в справі немає.

У пункті 1 Закону України від 03 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 726/1538/16-ц (провадження 14-111цс19) вказано, що «мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки (застави). Крім того, згідно з пунктом 4 Закону № 1304-VII протягом його дії інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Вказаний Закон є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

З наданих доказів вбачається, що стосовно даного будинку з грудня 2017 по червень 2020 судами усіх інстанцій розглядався цивільний спір між ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в підсумку якого останніх виселено з цього будинку. Виконавце провадження відкрито 23.05.2019, а заявою на адресу даного складу ОСОБА_1 повідомила, що з 24.09.2020 вселилася до будинку.

Вирішуючи скаргу суд виходить з наступного.

Вказаний будинок підпадає за ознаками передбаченими Закону України від 03 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» під дію цього мораторію.

Поважність причин не проживання ОСОБА_1 в цьому будинку встановлена рішеннями судів. даний будинок є її єдиним житлом.

Проведення заходів примусового виконання рішень (ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження"), у т.ч. арешту суперечить висновку ВП ВС тому постанова про арешт та інші оскаржувані постанови, як похідні та такі, що спрямовані на звернення стягнення на предмет іпотеки, який вже виставлений на реалізацію (докази надав представник боржника є неправомірними та підлягають скасуванню

Керуючись статями 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича від 17 серпня 2020 року про опис та арешт майна (коштів) боржника у зведеному виконавчому провадженні №62168063.

Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича від 31 серпня 2020 року у ЗВП № 62168063 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича від 03 вересня 2020 року у ЗВП № 62168063 про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, а саме залучення фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 з метою проведення аерофотозйомки предмета опису.

Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича від 10 вересня 2020 року у ЗВП № 62168063 про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, а саме залучення фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 з метою монтажу системи охоронної сигналізації спірного будинку.

Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича від 10 вересня 2020 року у ЗВП № 62168063 про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, а саме призначення Приватного підприємства «СОВА-1» з метою проведення комплексу заходів по забезпеченню охорони арештованого та описаного спірного будинку.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 01.10.2020 року.

Суддя Д. Г. Губницький