ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/3462/18 Головуючий суддя І інстанції Шевченко Г. С.
Провадження № 22-ц/818/3411/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: споживчого кредиту
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

за участю секретаря : Семикрас О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2020 року, постановлену у складі головуючого судді Шевченко Г.С., по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

30 березня 2018 року банк звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2020 року позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 28 листопада 2012 року у розмірі 44 265,04 грн. та судовий збір у розмірі 1660,22 грн.

06 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовлено. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без руху для усунення недоліків її змісту, що передбачені вимогами п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України, та для сплати судового збору у розмірі 420,40 грн., відповідно до ч. 6 ст. 285 ЦПК України. Встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали. Роз`яснено заявнику, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у вказаний строк, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати.

Зазначив, що спір виник щодо споживчого кредиту, посилався на п.7 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати» в якому судам було роз`яснено, що оскільки ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад Законом України «Про захист прав споживачів», вважає, що він на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки є споживачем банківських послуг.

Позивач своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу не скористався і своїх заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

18 вересня 2020 року до Харківського апеляційного суду надійшли письмові пояснення від представника АТ КБ «Приватбанк» Шевченко А.О., у яких зазначив, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а суд першої інстанції прийняв законне рішення.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України за відсутності усіх учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в обґрунтування доводів клопотання не зазначено обставин, визначених законом для звільнення від сплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду.

Згідно з частинами шостою, восьмою статті 285 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду заяви про скасування заочного рішення підлягає оплаті судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У заяві ОСОБА_1 просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що він є споживачем банківських послуг в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а відповідно до вказаного Закону споживачі звільняються від сплати судового збору.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовлено. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без руху для усунення недоліків її змісту, що передбачені вимогами п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України, та для сплати судового збору у розмірі 420,40 грн., відповідно до ч. 6 ст. 285 ЦПК України. Встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали.

На вказану ухвалу суду 05 травня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, зокрема щодо визначення розміру судового збору, який за вказівкою суду першої інстанції він має сплатити. Тому в цій частині згідно приписів п. 13 ч. 1 ст. 353 ЦПК України у поєднанні з положенням ч. 2 вказаної статті Кодексу про можливість окремо від рішення суду оскарження в апеляційному порядку згаданої ухвали суду першої інстанції лише щодо визначення розміру судових витрат.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2020 року в частині відмови у задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору та визначення його розміру - залишено без руху для сплати судового збору у сумі 420 грн 40 коп. та надання до Харківського апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату цих витрат.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2020 року в частині залишення без руху заяви ОСОБА_1 для усунення недоліків її змісту, викладених в п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України - визнано неподаною та повернуто апелянту.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору позивачами (заявниками), проте цей перелік не є вичерпний.

У частині 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» додатково до вказаної норми ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 5 постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року від сплати судового збору за подання позовів, апеляційної/касаційної скарги у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, споживачі звільнені лише в разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів, наприклад за позовом банку про стягнення кредитної заборгованості, що відповідає змісту частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Колегія суддів Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року № 14-57цс18, відступаючи від правої позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 06 вересня 2017 року у справі 6-185цс17 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-916цс17 розглядаючи питання обов`язку позивача - споживача послуг банку сплачувати судовий збір за подання апеляційної скарги сформулювала правовий висновок щодо застосування згаданих норм Законів України «Про судовий збір» та «Про захист прав споживачів» про те, що позивачі, які звертаються до суду за захистом своїх прав споживача, звільнені від сплати судового збору на всіх стадіях судового процесу (частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

З матеріалів справи вбачається, що у даному випадку суд розглянув позов банка до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, ніяких зустрічних вимог про захист прав споживача банківських послуг відповідачем ОСОБА_1 не заявлялося і судом не розглядалося. Тому відповідно до наведеного правового обґрунтування його заява про перегляд заочного рішення суду щодо визначення розміру судових витрат обкладається судовим збором на загальних підставах, передбачених Законом України «Про судовий збір». Тому колегія суддів відхиляє наведені з цього приводу доводи скарги.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, та зводяться до власного тлумачення заявником положень процесуального закону.

Виходячи з того, що ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає за необхідне відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу - залишити без задоволення, судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 381-384, 388,389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2020 року-залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 23 вересня 2020 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

А.В.Котелевець.