Справа № 161/5648/20 Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М.
Провадження № 22-ц/802/827/20 Категорія: 39 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А. К.,

суддів - Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») 32 106 грн 77 коп. заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивував тим, що 16 квітня 2019 року відповідач підписав заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням платіжного засобу (платіжної картки) (надалі - Договір), Підписанням заяви на приєднання клієнт беззастережно приєднався до Договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www/ochadbank.ua та уклав з банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку (п. 3.1. Заяви)

Пунктом 3.2. Заяви визначено, що відповідно до умов Договору Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу за дебетовою-кредитною схемою. За змістом Блоку 4 Заяви, відповідач ОСОБА_1 підтверджує своє письмове клопотання на отримання кредиту та усвідомлення того, що укладає Кредитний договір.

На підставі підписаної Заяви Банк надав відповідачу кредит шляхом встановлення кредитної лінії у розмірі 30 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38% річних на строк дії платіжної картки. Проценти нараховуються на фактично отриману суму кредиту.

Згода відповідача на одержання кредиту підтверджується банківською випискою по рахунку, якою підтверджуються усі виконані відповідачем операції.

Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконував, у зв`язку з чим станом на 25 березня 2020 року утворилась заборгованість у сумі 32 106 грн 77 коп., яку банк просив стягнути на свою користь.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач АТ «Державний ощадний банк України» подав апеляційну скаргу, у якій просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На обґрунтування скарги зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги зміст Договору.

Також суд залишив поза увагою банківські виписки, які підтверджують рух коштів по рахунку та свідчать про отримання кредиту відповідачем. Відповідач не скористався правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Тому датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення - 25 серпня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи таке.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності банком суми наданого кредиту, встановленого ліміту, факту видачі кредитної картки, строку дії договору, тому вважав неможливим встановити суму боргу.

Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Державний Ощадний банк України»).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір тіла кредиту і порядок нарахування процентів та пені, посилався на заяву приєднання та Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який є додатком до кредиту.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ця редакція договору, а не інша. Тому, з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Долучений позивачем до позовної заяви Договір прямо не передбачений у заяві про приєднання, яка безпосередньо підписана позичальником.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Звертаючись до суду з позовом, банк вказав, що підписанням заяви відповідач беззастережно приєднався до Договору.

Проте, згадана заява містить у собі лише особисті дані відповідача, являє собою анкету. Будь-яких даних про суму кредиту, кредитний ліміт, відсоткову ставку за користування кредитом, встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, дату видачі платіжної картки та строку дії, заява про приєднання не містить. У заяві відсутні відомості про предмет кредитного договору (а.с.11).

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заява про приєднання, складена від імені ОСОБА_1 16 квітня 2019 року, не містить конкретної суми кредиту, строку його повернення (користування ним), у ній відсутні відомості про те, що кредитна картка відповідачу була видана, оскільки у пункті 3.4.2. заяви про приєднання йдеться лише про оформлення платіжної картки, а не про її видачу.

Приєднана позивачем до позовної заяви виписка по особовому рахунку ОСОБА_1 не є беззаперечним доказом користування кредитним коштами саме відповідачем, оскільки доказів про укладення з ОСОБА_1 кредитного договору банком не подано. З наведених підстав та у зв`язку із відмінністю обставин даної справи, правові позиції, висловлені 14 листопада 2018 року Великою Палатою Верховного Суду у справі 2-1383/2010, Касаційним цивільним судом у постанові від 30 січня 2018 року в справі № 161/1691/15-ц, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги зводяться до власного тлумачення встановлених обставин справи, були предметом дослідження суду першої інстанції і їм суд в сукупності з іншими доказами по справі дав правильну юридичну оцінку, тому висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: