Номер провадження: 22-ц/813/4766/20
Номер справи місцевого суду: 520/2918/18
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів ГромікаР.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року про залишення позову без по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд», Приватного підприємства «Прогрес-Риелт», Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський-1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд» про визнання майнових прав у незавершеному будівництві, -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд», Приватного підприємства «Прогрес-Риелт», Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський-1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд» про визнання майнових прав у незавершеному будівництві (т. 1, а.с. 1-32).

20 серпня 2018 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси (головуючий - суддя Коваленко О.Б.) позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд», Приватного підприємства «Прогрес-Риелт», Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський -1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд №7» про визнання майнових прав у незавершеному будівництві залишено без розгляду (т. 1, а.с. 144-145).

12 грудня 2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року (т. 1, а.с. 148-151).

08 липня 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий - суддя Дрішлюк А.І.) апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд», Приватного підприємства «Прогрес-Риелт», Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський-1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд» про визнання майнових прав у незавершеному будівництві визнано неподаною та повернуто апелянту (т. 1, а.с. 166-167).

09 вересня 2019 року ОСОБА_1 (повторно) подала апеляційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року (т. 1, а.с. 171-176).

26 листопада 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий - суддя Сегеда С.М.) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду визнано неподаною та повернуто скаржнику (т. 1, а.с. 184-185).

23 грудня 2019 року ОСОБА_1 (повторно) подала апеляційну скаргу ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року. Апелянт вважає, що вказана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не вжито заходів до повного та всебічного дослідження обставин справи та не надана можливість ОСОБА_1 та її представникам захистити свої інтереси та надати можливість витребувати додаткові документи, надати докази. Крім того, суд розглянув справу по суті та прийняв рішення не зважаючи на те, що представник відповідачки був відсутній в судовому засіданні по справі. Окремо апелянт наголошує на тому, що чинне законодавство не містить чіткого визначення виду платіжного документа, який має бути поданий до суду на підтвердження сплати судового збору та посилається на довідку № 04-33/342-2204 від 22 червня 2018 року, в якій вказано, що до бюджету зараховані суми 2034,88 грн та 1500 грн (т. 1, а.с. 189-196).

21 січня 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Черевко П.М.) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року залишено без руху (т. 1, а.с. 154-155).

29 квітня 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Дрішлюк А.І.) прийнято до провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення. Ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Дрішлюк А.І.) від 15 червня 2020 року за вказаною вище апеляційною скаргою відкрито провадження у справі (т. 1, а.с. 212-214).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_4 просили задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача ОСОБА_5 щодо задоволення апеляційної скарги заперечував. Інші учасники провадження в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції на підставі п.8 ч 1 ст. 257 ЦПК України, відповідно до якої суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог викладених у статтях 175, і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк, вирішив залишити позовну заяву без розгляду.

Апеляційний суд частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 13.03.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в додатках до якого надала платіжне доручення № P24393502J421085206 від 07.03.2018 року про сплату судового збору в сумі 3 756 грн (а.с. 6).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси (головуючий - суддя Коваленко О.Б.) було відкрито провадження в справі (а.с. 34).

Разом з тим, ухвалою Київського районного суду м. Одеси (суддя Коваленко О.Б.) від 26.07.2018 року позовна заява була залишена без руху в зв`язку з тим, що судом не отримано доказів зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд зазначив, що позивачці необхідно надати документи на підтвердження зарахування судового збору за подання позовної заяви до спеціального фонду Державного бюджету України , сплачених за реквізитами районного суду, відповідно до платіжного доручення доданого до позовної заяви. При цьому суд роз`яснив позивачці, що способом усунення недоліків позовної заяви є подання до канцелярії суду документів на підтвердження зарахування сплаченого судового збору за подання позовної заяви, отриманих з ТУ ДСА України в Одеській області (а.с. 116).

Як вбачається з матеріалів справи, суд направив запит щодо надання інформації про зарахування коштів до державного бюджету до Територіального управління ДСА України в Одеській області, на який отримав відповідь, за якою кошти судового збору в сумі 3 756 грн за позовом ОСОБА_1 , платіжне доручення № P24393502J421085206, до спеціального фонду державного бюджету не зараховані (а.с. 147).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України в своїй постанові «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, а саме в п. 26 оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Отже, законом чітко передбачено, що суд, перед відкриттям провадження, повинен перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. При цьому суд отримує таку інформацію в головного державного розпорядника бюджетних коштів Державної казначейської служби. Разом з тим, за обставинами даної справи суд не здійснив передбачених законом процедур та належним чином не перевірив наявними та можливими способами зарахування сплаченого позивачем судового збору, внаслідок чого дійшов передчасних висновків про повернення позовної заяви позивачу.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження апеляційний суд на підставі ст. 379 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує оскаржувану ухвалу та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та к еруючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року про залишення позову без розгляду задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року про залишення позову без розгляду скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д.Громік

Повний текст цієї постанови виготовлено 28 вересня 2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

17.09.2020 року м. Одеса