РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2020 року Провадження №2/425/19/20

Справа №425/2430/18

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Окрошко О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та визначення частки співвласників у праві спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частку у праві спільної часткової власності за спадкоємцем 2-ї черги спадкування,

встановив:

20.08.2018 позивач звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до відповідача, який уточнила 05.09.2018, про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та визначення частки співвласників у праві спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частку у праві спільної часткової власності за спадкоємцем 2-ї черги спадкування.

В обґрунтування позову позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат, ОСОБА_5 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27.11.2014 державним нотаріусом Рубіжанської державної нотаріальної контори, вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яку 22.12.2014 продала ОСОБА_6 . До спадкового майна також входив гараж № НОМЕР_1 у блоці № НОМЕР_2 кооперативу «Мрія» міста Рубіжне на території мікрорайону № 10.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 16.06.2015, яке набрало чинності 08.09.2015 (справа №425/3239/14-ц), встановлено факт сумісного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у період з 01.01.2004 по день смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1

Під час розгляду судом цивільної справи № 425/2086/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частку нерухомого майна, витребування майна з чужого незаконного володіння та вселення, вона дізналась, що під час сумісного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на ім`я ОСОБА_4 було куплено 20 жовтня 2012 року квартиру АДРЕСА_2 , а 14 червня 2013 року житловий будинок з будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Письмових договорів щодо придбання спільного майна ОСОБА_5 з ОСОБА_4 не укладали, що підтверджено останньою у позовній заяві від 29.12.2014. Позивач вважає вказане нерухоме майно об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

оскільки набуті ними за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Також у спадковій квартирі АДРЕСА_2 знаходилось спадкове майно (речі звичайної домашньої обстановки та вжитку), яке було об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . У позивача, як спадкоємця другої черги після смерті брата ОСОБА_5 , виникло право на спадкування частки майна, яке належало померлому на праві спільної сумісної власності з відповідачем, тому вона звернулася до суду з цим позовом.

Просить визнати квартиру АДРЕСА_2 , житловий будинок з будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , гараж № НОМЕР_1 в блоці № НОМЕР_2 кооперативу «Мрія», розташований на території мікрорайону 10 міста Рубіжне Луганської області - об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (на день його смерті); визначити що частки співвласників, ОСОБА_4 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (на день його смерті), у праві спільної сумісної власності становлять по 1/2 у кожного; визнати право власності за спадкоємцем 2-ї черги спадкування, ОСОБА_3 на 1/2 частку у справі спільної часткової власності померлого 24.02.2014 ОСОБА_5 : 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , 1/2 частку житлового будинку з будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та 1/2 частку гаража № НОМЕР_1 в блоці № НОМЕР_2 кооперативу «Мрія», розташованого на території мікрорайону 10 міста Рубіжне Луганської області.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 21.03.2019 року цей позов було залишено без розгляду.

Постановою Луганського апеляційного суду від 23.05.2019 ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 21.03.2019 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу №425/2430/18 передано судді Москаленко В.В.- 08.07.2019.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 08.07.2019 продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та визначення частки співвласників у праві спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частку у праві спільної часткової власності за спадкоємцем 2-ї черги спадкування та призначено до розгляду з викликом сторін.

З відзиву на позов, який представник відповідача- ОСОБА_2 надав суду 13.11.2018 виходить , що виникнення у спадкоємця права на спадкування певного права залежить від існуючого на момент смерті цього права у спадкодавця. Як вбачається з відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право особистої власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2 на одну цілу частку, зареєстровано 07.05.2013; на житловий будинок із будівлями і спорудами АДРЕСА_3 на одну цілу частку - 14.06.2013. Отже, з моменту виникнення права власності у ОСОБА_4 на ці об`єкти нерухомості, будь-яких прав у ОСОБА_5 , до моменту його смерті, не зареєстровано і відповідно не виникло. ОСОБА_4 не визнавала і не визнає права ОСОБА_5 на вказане майно. ОСОБА_5 за життя не оспорював право особистої власності ОСОБА_4 на зазначені квартиру та садибу. Отже, ОСОБА_3 не має прав на захист прав померлого ОСОБА_5 , оскільки будь-яких прав на спірне майно у ОСОБА_5 на момент смерті не виникало (не існувало), а тому у ОСОБА_3 не виникає права на спадкування. Позивач не наводить доказів, що джерело набуття

спірного майна є спільні сумісні кошти або спільна праця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Спірні квартира та будинок придбані за кошти, які відповідач отримала поза доходами її сім`ї з ОСОБА_5 , а саме: від сестер та матері з продажу будинку. Заявляючи позовну вимогу на 1/2 частку гаражу № НОМЕР_1 у блоці № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Мрія» міста Рубіжне Луганської області, позивач не надає належних та допустимих доказів щодо власності ОСОБА_5 на цей гараж, не визначає питання землі під гаражем, що належить кооперативу. Надані позивачем документи, зокрема ордер, свідчать про участь спадкодавця в громадській організації, що давало йому право володіння та користування певним гаражем. Відтак, враховуючи вимоги абз. 3 ч. ст. 331 ЦК України та ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», надані позивачем документи не свідчать про наявність у спадкодавця права власності, що можна було б успадкувати, тим більш за відсутністю не тільки державної реєстрації такого права у спадкодавця, а й навіть документів на сам гараж, як на об`єкт нерухомості (т. 1 а.с. 113-116).

З відповіді на відзив, який представник позивача - ОСОБА_1 надав суду 07.12.2018 виходить, що підставою набуття права спільної сумісної власності на спірне майно зокрема є положення ст. 74 СК України. Вказана у даній статті обставина щодо проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_5 з 01.01.2004 по 24.02.2014 однією сім`єю без шлюбу встановлена рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 16.06.2015, яке набрало законної сили, а тому вказаний факт є преюдицією та в подальшому доведення не потребує. Крім того, тягар доказування, що спірне майно не є спільною сумісною власністю за загальним правилом лягає на особу, яка таке право іншої особи заперечує, тобто на ОСОБА_4 . Відповідно до положень глав 84-87 ЦК України, ОСОБА_3 , як спадкоємець 2 черги, прийняла усе майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 . Спірне майно придбане в період, коли ОСОБА_5 працював і мав достойний дохід. Спростування факту його участі у спільних витратах з ОСОБА_4 представником відповідача не надано (т. 1 а.с. 126-128).

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, надали суду аналогічні пояснення по суті позову. Також позивач пояснила, що спірний житловий будинок з будівлями і спорудами ( дачу) ОСОБА_5 придбав за власні кошти, а спірна квартира, є їх з відповідачем сумісно нажитим майном.

У судовому засіданні відповідач та її представник позов не визнали та просили суд відмовити в його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позов. Відповідач також пояснила, що документального підтвердження того, що спірна квартира придбана за гроші її батьків, немає.Крім того ,представник позивача заявив клопотання про застосування строку позовної давності до спірних відносин ,зазначивши,що позивач була обізнана про існування спірних об`єктів на день смерті ОСОБА_5 -ІНФОРМАЦІЯ_1,а тому трирічний строк позовної давності нею пропущено.

Представник позивача заперечував проти застосування строку позовної давності, зазначивши, що позивач зверталася до нотаріуса для оформлення спадкових прав на спірне майно 17.08.2018 і 15.02.2019 і саме з цього моменту її права щодо спадкового майна не визнаються та порушуються. Отже, позивачем не пропущено строк позовної давності.

У судовому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_9 , яка є невісткою відповідача пояснила в судовому засіданні, що квартира АДРЕСА_2 та житловий будинок з будівлями і спорудами АДРЕСА_3 , придбані за кошти матері відповідача, яка продала свій будинок у селі та купила цю квартиру, а за кошти які залишилися, купили дачу в с.Кудряшівка.

Свідок ОСОБА_10 , яка є кумою відповідача та знайомою позивача, пояснила в

судовому засіданні , що їй відомо про те, що мати відповідача яка мешкала в с. Містки, після смерті свого чоловіка продала належний їй будинок і купила квартиру АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 не претендував на цю квартиру. Позивачу було відомо про те, що відповідач з чоловіком придбали квартиру і дачу за кошти батьків ОСОБА_9 .

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 (копія свідоцтва про смерть - том 1 а.с. 10).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 27 листопада 2014 року державним нотаріусом Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області Меренковим Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі за №365, спадкоємицею майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартири АДРЕСА_1 , є його сестра - ОСОБА_3 (том 1 а.с. 11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.11.2014 №30114697, власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.2014 є ОСОБА_3 ( том 1 а.с.12).

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 16.06.2015 у цивільній справі № 425/3239/14-ц, яке набрало законної сили 08.09.2015, позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання, визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання права власності- задоволено частково. Встановлено факт сумісного проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в період з 01.01.2004 року по день смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .В задоволенні інших вимог відмовлено за необґрунтованістю(том 1 а.с. 15-21).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна щодо суб,єкта від 08.11.2016 №72483926 виходить,що на підставі договору купівлі-продажу від 14.06.2013, виданого приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області Тіщенко О.М. та договору купівлі- продажу від 20.10.2012, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Долгодушевою О.В., власником житлового будинку з будівлями і спорудами АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_4 ( том 1 а.с.22-24).

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.12.2016 у цивільній справі № 425/2086/16-ц, яке 23.01.2017 змінено Апеляційним судом Луганської області та набрало законної сили,позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частку нерухомого майна, витребування майна з чужого незаконного володіння та вселення задоволено частково. Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , станом на день смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано недійсним свідоцтво про

право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області Меренковим Ю.В. 27.11.2014 за реєстром № 365 на ім`я ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_4 право спільної часткової власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . Витребувано у ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 396,67 гривень з кожного. В задоволенні решти позову в частині вселення ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1 - відмовлено ( том 1 а.с.25-28).

З ордеру, виданого 14.07.2008 Рубіжанським гаражним кооперативом «Мрія» на ім,я ОСОБА_5 та засвідченого печаткою ГК «Мрія» вбачається, що він є членом гаражного кооперативу та власником гаражу № НОМЕР_1 у блоці № НОМЕР_2 ( том 1 а.с.30).

Згідно розрахункової книжки члена кооперативу «Мрія», виданої на ім,я ОСОБА_4 , вона сплачувала обов,язкові витрати за гараж № НОМЕР_1 у блоці № НОМЕР_2 з 2011 по 2014 р.р. (том 1 а.с.32).

З ордеру та пропуску, виданих 25.09.2016 Рубіжанським гаражним кооперативом «Мрія» на ім,я ОСОБА_4 , які не засвідчені печаткою ГК «Мрія» вбачається, що ОСОБА_4 є членом гаражного кооперативу та власником гаражу № НОМЕР_1 у блоці № НОМЕР_2 (том 1 а.с.30 зворот).

Відповідно до листа голови гаражного кооперативу «Мрія» громадської організації по експлуатації індивідуальних (особистих) гаражів від 04.07.2018 №5, ОСОБА_3 відмовлено у прийнятті її до членів гаражного кооперативу «Мрія», оскільки нею не наведені достатні правові підстави для цього, що виключає можливість винести питання на вирішення загальних зборів. Правлінням ГК «Мрія» було 25.09.2016 видано

ОСОБА_4 усі відповідні документи, які вказують, що вона є власником гаража № НОМЕР_1 блок НОМЕР_2 , без права продажу ( том 1 а.с.33).

Згідно звітів про оцінку нерухомого майна від 31.08.2018, а саме: квартири АДРЕСА_2 (том 1 а.с.52-62), житлового будинку з будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ( том 1 а.с.63-70), які належать на праві власності ОСОБА_4 ( том 1 а.с.60,71), а також гаража № НОМЕР_1 , що розташований за адресою: Луганська обл., м. Рубіжне, територія мікрорайону НОМЕР_3 гаражного кооперативу «Мрія», блок № НОМЕР_2 ( том 1 а.с.74-84), ринкова вартість вказаного майна складає : квартира -82600,00 грн., житловий будинок з будівлями і спорудами -58900,00 грн., гараж- 56100,00 грн.

Відповідно договору купівлі- продажу квартири від 22.12.2014, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2095, ОСОБА_6 є власником квартири

АДРЕСА_1 , яку він купив у ОСОБА_3 ( том 1 а.с.102-103).

Відповідно договору купівлі- продажу житлового будинку від 14.06.2013, посвідченого приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області Тіщенком О.М. та зареєстрованого в реєстрі за №955, ОСОБА_4 є власником житлового будинку з будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який вона придбала у ОСОБА_11 ( том 1 а.с.146).

Згідно договору купівлі- продажу квартири від 12.10.2012, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Долгодушевою О.О. та зареєстрованого в реєстрі за №1342, ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2 , яку вона купила у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ( том 1 а.с.147-148).

Відповідно довідок про доходи за 2011-2013 роки, які видані філією 11-й автобусний парк Державного унітарного підприємства міста Москва «Мосгортранс», ОСОБА_5 у зазначені роки офіційно працював та отримував щомісячний дохід ( том 1 а.с.120-133).

Згідно листів заступника голови правління АТ «Ощадбанк», банк не має можливості надати до суду документи та інформацію стосовно отримання ОСОБА_4 грошових коштів переказаних їй за період з 2011-2013 роки, оскільки строк зберігання первинних документів, що підтверджують здійснення банківських операцій ( касові, меморіальні, реєстри) в банках України становить 5 років. По клієнтській базі АТ «Ощадбанк» по зазначеній особі переводів у системі не виявлено ( том 1 а.с.181,183).

Згідно копії спадкової справи №166/2014 ( том 2 а.с.36,37-62), наданої суду 31.10.2019 завідуючою Рубіжанської державної нотаріальної контори , ОСОБА_3 успадкувала майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 , після смерті брата ОСОБА_5 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.08.2018, ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом на нерухоме майно, яке складається з гаража № НОМЕР_1 у блоці № НОМЕР_2 кооперативу «Мрія», що розташований на території 10 мікрорайону м. Рубіжне Луганської області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 брата, ОСОБА_5 . Також, 15.02.2019 ОСОБА_3 звернулась до державного нотаріуса Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку квартири АДРЕСА_2 та Ѕ частку житлового будинку з будівлями і спорудами АДРЕСА_3 . (том1,а.с.49).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.02.2019 №57/02-31, державним нотаріусом Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області Коваленко Г.П. відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, яке складається з Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 та Ѕ частку житлового будинку з будівлями і спорудами АДРЕСА_3 , оскільки вона не надала документи, що підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно померлого брата ОСОБА_5 (том 2 а.с.86).

Щодо застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено,що позивач прийняла спадщину після смерті

ОСОБА_14 в установленому законом порядку .Цей факт не оспорюється сторонами у справі. За оформленням спадкових справ на спірні об`єкти вона звернулась 17.08.2018 і 15.02.2019 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.08.2018, ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом на нерухоме майно, яке складається з гаража № НОМЕР_1 у блоці № НОМЕР_2 кооперативу «Мрія», що розташований на території 10 мікрорайону м. Рубіжне Луганської області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 брата, ОСОБА_5 . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.02.2019 №57/02-31, державним нотаріусом Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області Коваленко Г.П. відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, яке складається з Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 та

Ѕ частку житлового будинку з будівлями і спорудами АДРЕСА_3 , оскільки вона не надала документи, що підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно померлого брата ОСОБА_5 .

З урахуванням того,що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 в установленому законом порядку, а за оформленням свідоцтв про право на спадщину вона звернулася 17.08.2018 та ІНФОРМАЦІЯ_3 ,що є її правом, суд вважає,що строк позовної давності почався з моменту відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину.

До суду з цим позовом позивач звернулась 20.08.2018, а тому ,встановлений законом трирічний строк позовної давності позивачем не пропущено.

Розглянувши позовні вимоги про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та визначення частки співвласників у праві спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частку у праві спільної часткової власності за спадкоємцем 2-ї черги спадкування,суд дійшов наступного висновку .

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ч.1ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Виходячи зі змісту ст.ст. 1296-1298 ЦК України питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008№ 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином ,зверненню до суду повинно передувати звернення до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину .У випадку відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину ,виникає право на звернення до суду з позовом.

Суд зазначає ,що на час звернення до суду-20.08.2018, нотаріусом була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину - гараж № НОМЕР_1 у блоці № НОМЕР_2 кооперативу «Мрія», що розташований на території 10 мікрорайону м. Рубіжне Луганської області від 20.08.2020.

Щодо вимог про визнання об`єктом спільної сумісної власності нерухомого майно, яке складається з Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 та Ѕ частки житлового будинку з будівлями і спорудами АДРЕСА_3 ,позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказані об`єкти лише 15.02.2019 ,під час розгляду справи судом ,а тому на час звернення до суду підстав для звернення з позовом щодо вказаного майна у позивача не було, оскільки захисту підлягає лише порушене, невизнане чи оспорюване право.

Статтею 74 СК встановлено ,що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету);2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 16.06.2015, яке набрало чинності 08.09.2015 (справа №425/3239/14-ц), дійсно встановлено факт сумісного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у період з 01.01.2004 по день смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1

Підставою позову є вказане рішення суду ,оскільки позивач вважає,що сам факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є підставою для визнання всього майна, набутого за період проживання ,об`єктом спільної сумісної власності та відповідно об`єктом спадкування в разі смерті чоловіка або жінки, які проживали разом.

Суд вважає позицію позивача помилковою ,оскільки виникнення у спадкоємця права на спадкування залежить від існуючого на момент смерті цього права у спадкодавця.

Суд зазначає,що на час смерті ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_2 та житловий будинок з будівлями і спорудами АДРЕСА_3 було зареєстровано за ОСОБА_4 .

В матеріалах справи відсутні докази того,що на момент смерті за ОСОБА_5 був зареєстрований на праві власності гараж № НОМЕР_1 в блоці № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Мрія» в місті Рубіжне Луганської області.

Доказів того,що ОСОБА_5 за життя оспорював право власності ОСОБА_4 на вищевказані об`єкти позивачем не надано,а тому суд вважає ,що це доводить той факт,що ОСОБА_5 за життя погодився з тим,що власником квартири АДРЕСА_2 та житлового будинку з будівлями і спорудами АДРЕСА_3 є ОСОБА_4 і що в нього відсутні права та обов`язки щодо цього майна, які в разі смерті переходять до спадкоємців.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Із положень вказаної статті виходить,що тільки власник може пред`явити позов щодо захисту свого права власності ,у спадкоємця ж такого права не виникає.

Отже, позивач не має права на вимогу про визнання права власності за померлим ОСОБА_5 і відповідно у неї не виникає право на спадкування тих прав,що на час смерті не належали ОСОБА_5 .

З урахуванням наведеного,суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та визначення частки співвласників у праві спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частку у праві спільної часткової власності за спадкоємцем 2-ї черги спадкування необґрунтованими та такими,що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 12, 76, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_4 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та визначення частки співвласників у праві спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частку у праві спільної часткової власності за спадкоємцем 2-ї черги спадкування-повністю.

Повний текст рішення складено 24.09.2020.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області, або безпосередньо до Луганського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його складання. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 ,адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: В.В. Москаленко