Провадження № 2/727/271/20
Р І Ш Е Н Н Я

(заочно)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю: секретаря судових засідань Ільчук М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ ведення реєстру територіальної громади міста Чернівецької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та в їх інтересах представник, адвокат Сарафінчан І.Ф. звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ ведення реєстру територіальної громади міста Чернівецької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що вони є власниками (по Ѕ частці) квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їм на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.2019 року. Відповідач ОСОБА_3 є колишнім власником квартири - продавцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте у спірній квартирі не проживає з часу укладення договору купівлі-продажу. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачем права користування квартирою між ними та відповідачем не було, речей які б належали відповідачу у квартирі не має, участі в утриманні майна чи сплаті комунальних послуг він не приймає. Реєстрація відповідача у їх квартирі створює їм перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою, вони як власники квартири позбавлені вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Посилаючись на вимоги чинного законодавства, просять позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 26.12.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) осіб.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та в їх інтересах представник, адвокат Сарафінчан І.Ф. в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від останньої до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити; не заперечувала проти ухвалення заочного рішення в справі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не подав у встановлений судом строк.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: представник відділу ведення реєстру територіальної громади міста Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав.

У справі Bellet v. France, суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивачі є власниками квартири (по Ѕ частці) за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їм на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр М.М., відповідно до якого, сторони домовились про те, що продавці знімуться з реєстраційного обліку місця проживання до 12.12.2019 року та до 12.11.2019 року повністю звільнять відчужувану квартиру для вільного користування і безперешкодного володіння нею покупцями (а.с.13-14), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортами громадянина України (а.с.9-12).

Відповідач ОСОБА_3 є колишнім власником квартири, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою випискою з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію КЖРЕП №5 від 13.12.2019 року (а.с.17).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 317 ч. 1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У постанові від 16 листопада 2016 року Верховний Суд України вирішував справу № 6-709цс16 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, і зняття з реєстрації та вказав на те, що положення статей 383, 391, 405 ЦК України, статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК УРСР передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, зокрема у випадку втрати власником права власності, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

У постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок щодо застосування статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач довів. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , як колишній власник квартири, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у спірній квартирі не проживає, належних відповідачу речей не має, комунальні послуги не сплачує; згідно договору купівлі-продажу від 12.11.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр М.М. сторони домовились про те, що продавці знімуться з реєстраційного обліку місця проживання до 12.12.2019 року та до 12.11.2019 року повністю звільнять відчужувану квартиру для вільного користування і безперешкодного володіння нею покупцями (а.с.13-14), проте відповідач ОСОБА_3 не знявся з реєстраційного обліку місця проживання до 12.12.2019 року.

Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач є особою, яка втратила право на користування спірним житлом.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 317, 379, 391, 391, 405 ЦК України; ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 274-279, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд,- УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ ведення реєстру територіальної громади міста Чернівецької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності, визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 - ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 14.01.2020 року.

Суддя Слободян Г.М.