Справа № 347/492/20
Провадження № 22-ц/4808/866/20
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

за участю секретаря Петрів Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» на ухвалу Косівського районного суду, постановлену суддею Крилюк М.І. 9 червня 2020 року в м. Косів у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до АТ «Івано-Франківськгаз», третя особа на стороні відповідача Косівська дільниця Снятинського відділення АТ «Івано-Франківськгаз», про визнання протиправним та скасування акту про порушення, визнання незаконними дій представників АТ «Івано-Франківськгаз»,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до АТ «Івано-Франківськгаз», третя особа на стороні відповідача Косівська дільниця Снятинського відділення АТ «Івано-Франківськгаз», в якому просив визнати протиправним та скасувати Акт про порушення №508 від 02.03.2020 року, визнати незаконними дії представників АТ «Івано-Франківськгаз».

04.06.2020 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом вжиття заходів щодо заборони припинення подачі газу та інших дій до його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що незважаючи на розгляд у суді справи за позовом ОСОБА_1 до АТ «Івано-Франківськгаз», третя особа на стороні відповідача Косівська дільниця Снятинського відділення АТ «Івано-Франківськгаз», про визнання протиправним та скасування Акту про порушення №506 від 02.03.2020 року, 29.05.2020 року на адресу позивача надійшов лист Косівської дільниці Снятинського відділення АТ «Івано-Франківськгаз» з вимогою протягом 10 робочих днів узгодити дату та час та надати доступ для проведення робіт по демонтажу лічильника газу в будинку позивача згідно вищевказаного акту про порушення.

Крім того, після направлення відповіді на вказаний лист ОСОБА_1 в телефонній розмові та в усній формі отримав від представників АТ «Івано-Франківськгаз» ряд погроз про те, що в разі ненадання доступу для демонтажу газового лічильника, буде припинено подачу газу до його житлового будинку.

Позивач вважає, що у зв`язку з викладеним існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Ухвалою Косівського районного суду від 9 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Ухвалено вжити заходів забезпечення позову в справі №347/492/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Івано-Франківськгаз», третя особа на стороні відповідача Косівська дільниця Снятинського відділення АТ «Івано-Франківськгаз», про визнання протиправним та скасування Акту про порушення №508 від 02.03.2020 року, визнання незаконними дії представників ПАТ «Івано-Франківськгаз» до вирішення справи по суті шляхом заборони АТ «Івано-Франківськгаз» та Косівській дільниці Снятинського відділення ПАТ «Івано-Франківськгаз» вчинення дій щодо припинення подачі газу та інших дій до житлового будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, АТ «Івано-Франківськгаз» подано апеляційну скаргу. Вважає дану ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм чинного законодавства.

На його думку позивачем при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову не було виконано вимоги ст. 151 ЦПК України, а саме не зазначено в заяві про забезпечення позову чи в позовній заяві жодних причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов. Також в заяві відсутнє обґрунтування необхідності застосування того чи іншого виду забезпечення позову, зокрема, заборони відповідачам вчинення дій щодо припинення подачі газу та інших дій до житлового будинку позивача. Крім того, судом не було зазначено у винесеній ним ухвалі жодних обставин, що підтверджувалися б належними та допустимими засобами доказування, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вважає, що в даному випадку суд мав би повернути таку заяву заявнику на підставі ч. 9 ст. 153 ЦПК України.

Також зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що АТ «Івано-Франківськгаз» (в структуру якого входить Косівська дільниця Снятинського відділення) є оператором ГРМ та в своїй діяльності керується Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 року, та іншими нормативними документами, має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством, а в разі виникнення сумніву щодо результатів вимірювання об`єму природного газу та/або метрологічних характеристик комерційного вузла обліку газу чи його складових ініціювати їх позачергову чи експертну повірку, про що і було зазначено в спірному акті.

Вважає також, що судом не дотримано вимог п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», зокрема, не враховано, що позивачем не було надано жодних доказів як на обґрунтування своїх позовних вимог, так і в рахунок обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову; не зазначено ні доказів, ні обставин, з якими суд пов`язував необхідність вжиття заходів забезпечення позову, та не взято до уваги, що прийняття оскаржуваної ухвали може призвести до виникнення аварійної ситуації, яка може спричинити шкоду як майну, життю та здоров`ю самого позивача, так і громадян, які його оточують.

На підставі наведеного просить ухвалу Косівського районного суду від 9 червня 2020 року скасувати.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що викладені в апеляційній скарзі факти щодо передумов проведення експертизи лічильників газу не відповідають дійсності, а складений Акт про порушення №506 не відповідає типовому акту в Додатку №16 до Кодексу газорозподільних систем.

Вважає, що доказом припинення подачі природного газу є складення оспорюваного акту. При цьому в даному акті відповідачем не вказано виявлення будь-якого порушення, а тому йому не зрозуміло на якій підставі існує вимога про демонтаж газового лічильника та направлення його на експертизу.

Зазначає, що спір між позивачем та відповідачами триває з 2018 року, і протягом цього часу останні неодноразово здійснювали надумані перевірки систем газопостачання, вузлів обліку та їх складових в його будинку, надсилали йому листи з погрозами припинити подачу газу чи нарахувати оплату за газ за граничними об`ємами споживання. Вважає, що складення відповідачами актів про порушення пов`язані з тим, що в 2018 році саме він вимагав направлення газового лічильника, який був йому встановлений ще в 1997 році, на експертизу, за що сплатив власні кошти.

В даній справі позивач просить визнати протиправними дії працівників АТ «Івано-Франківськгаз» щодо вкладання акту про порушення від 02.03.2020 року та скасувати такий акт, визнати протиправними дії працівників АТ «Івано-Франківськгаз» щодо демонтажу та направлення на експертизу лічильника газу, і про наявність даного позову відповідачам було достеменно відомо. Таким чином вжиті судом заходи забезпечення позову відповідають матеріалам справи та узгоджуються з вимогами ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Вважає, що відповідач може в будь-який час припинити подачу газу до житлового будинку позивача, а тому вжитий вид забезпечення позову забезпечить рівний баланс прав та обов`язків сторін у справі та усуне можливі подальші судові спори в разі задоволення позовних вимог. Тобто такий спосіб забезпечення позову якнайкраще забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а в разі відмови в позові не призведе до порушення прав відповідача.

Просить ухвалу Косівського районного суду від 9 червня 2020 року залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» доводи апеляційної скарги підтримав з мотивів, наведених у ній.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції вважав, що зазначений заявником вид забезпечення позову є співмірним і адекватним із заявленими позовними вимогами, а невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Однак, апеляційний суд не може погодитися із такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суддя повинен перевірити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів заяви, АТ «Івано-Франківськгаз» в особі Косівського УЕГГ надає позивачу ОСОБА_1 послуги постачання природного газу згідно Договору про надання населенню послуг з газопостачання від 11.02.2011 року (а.с. 13-14).

02.03.2020 року комісією в складі працівників АТ «Івано-Франківськгаз» за участю споживача ОСОБА_1 було складено Акт про порушення №506, в якому зазначено, що на об`єкті житловий будинок по АДРЕСА_1 у оператора ГРМ (газорозподільної мережі) виникає сумнів щодо достовірності обліку газу лічильника Октава G6-2, №721347. За виявленими порушеннями споживачу необхідно надати доступ для демонтажу/монтажу лічильника (ЗВТ). Лічильник необхідно демонтувати та направити на експертизу (а.с. 10-11).

Під час ознайомлення з даним Актом споживачем ОСОБА_1 зазначено, що ним буде оскаржено даний акт і направлення лічильника на судову експертизу в судовому порядку.

На адресу позивача було направлено листа в.о. старшого інженера з експлуатаційної діяльності Косівській дільниці Снятинського відділення ПАТ «Івано-Франківськгаз» з проханням протягом десяти робочих днів узгодити з працівниками Косівській дільниці Снятинського відділення ПАТ «Івано-Франківськгаз» дату і час та надати доступ для проведення робіт по демонтажу лічильника газу (Октава G6, №721347) згідно Акту про порушення №506 від 02.03.2020 року на його об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 , абонентський рахунок НОМЕР_1 (а.с. 22).

Листом від 28.05.2020 року ОСОБА_1 повідомив в.о. старшого інженера Косівської дільниці Снятинського відділення ПАТ «Івано-Франківськгаз» про те, що ним подано позов до суду з вимогами про визнання протиправним та скасування Акту про порушення №508 від 02.03.2020 року, визнання вимоги щодо надання доступу для зняття (демонтажу) лічильника газу протиправною (а.с. 21).

Звернувшись 10.03.2020 року до суду із позовом до АТ «Івано-Франківськгаз», третя особа на стороні відповідача Косівська дільниця Снятинського відділення АТ «Івано-Франківськгаз», ОСОБА_1 , посилаючись на неправомірність дії представників відповідача щодо складання акту про порушення, ініціювання проведення експертизи та протоколу про демонтаж лічильника газу, просив визнати протиправним та скасувати Акт про порушення №506 від 02.03.2020 року, визнати незаконними дії представників АТ «Івано-Франківськгаз».

Отже, предметом позову у даній справі є скасування акта про порушення та визнання незаконним зобов`язання надати доступ для демонтажу лічильника.

Разом з тим в поданій 04.06.2020 року заяві про забезпечення позову позивач просив вжити заходів забезпечення шляхом заборони припинення подачі газу та інших дій до його житлового будинку до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили, посилаючись на те, що в телефонній розмові та в усній формі він отримав від представників АТ «Івано-Франківськгаз» ряд погроз про те, що в разі ненадання доступу для демонтажу газового лічильника, буде припинено подачу газу до його житлового будинку.

При цьому жодних доказів на підтвердження отримання від оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу заявником суду не надано, а в заяві про забезпечення позову не наведено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо припинення подачі газу та інших дій до його житлового будинку, може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення про визнання протиправними дій представників АТ «Івано-Франківськгаз» та скасування акту про порушення від 02.03.2020 року.

Як вбачається з п. 6 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494, якщо під час перевірки комерційного ВОГ (за умови відсутності ознак порушень, передбачених розділом ХІ цього Кодексу) між сторонами виникає сумнів щодо результатів вимірювання об`єму природного газу та/або метрологічних характеристик комерційного ВОГ чи його складових, за домовленістю сторін або за ініціативою однієї зі сторін Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. При цьому в акті обстеження/акті контрольного огляду вузла обліку (або в акті про порушення) Оператор ГРМ має зазначити про проведення певних дій щодо позачергової чи експертної повірки комерційного ВОГ чи його складових.

Якщо позачергова чи експертна повірка комерційного ВОГ чи його складових буде здійснюватися не на місці їх монтажу та за відсутності дублюючого ВОГ (ЗВТ), за ініціативи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) на місце комерційного ВОГ (ЗВТ) за погодженням з Оператором ГРМ може встановлюватися аналогічний ВОГ (ЗВТ), який повинен мати діюче свідоцтво про повірку та бути опломбованим належним чином. За відсутності дублюючого або підмінного ВОГ (ЗВТ) на період відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) за погодженням зі споживачем здійснюється припинення газопостачання через комерційний ВОГ або (в іншому випадку) за цей період здійснюється обрахунок об`єму та обсягу розподіленого природного газу відповідно до вимог цієї глави.

Якщо демонтаж ЗВТ на позачергову чи експертну повірку або проведення позачергової чи експертної повірки на місці монтажу ЗВТ буде здійснюватися у наступні дні (не в день перевірки), порядок повідомлення сторін про дату і час здійснення цих заходів аналогічний повідомленню про перевірку. Виключенням є ситуація, коли в акті обстеження у день перевірки сторонами будуть чітко визначені подальші заходи з проведення повірки (час, дата, місце тощо).

Згідно п. 5 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі відмови в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив демонтаж лічильника газу (ЗВТ), що призвело до порушення строку проведення періодичної повірки лічильника газу (ЗВТ) та/або його ремонту, або його монтажу після проведення періодичної повірки, визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника до дня забезпечення вільного доступу представникам Оператора ГРМ для монтажу/демонтажу лічильника газу. При цьому представник Оператора ГРМ в акті про порушення має попередити споживача під особистий підпис про те, що розрахунок збитків за граничними об`ємами споживання природного газу населенням буде здійснено через 20 днів з дня складання акта про порушення, якщо протягом цього часу споживач не забезпечить доступ представникам Оператора ГРМ для демонтажу лічильника газу з метою проведення його періодичної повірки, або монтажу лічильника газу після проведення його періодичної повірки.

Якщо до дати закінчення строку міжповірочного інтервалу проведення періодичної повірки лічильника газу споживач надасть доступ представникам Оператора ГРМ до об`єкта споживача для демонтажу лічильника на повірку та за умови відсутності пошкодження лічильника чи пломб на ньому, споживачеві здійснюється перерахунок за фактично спожиті обсяги природного газу з урахуванням останніх показань демонтованого лічильника газу.

З огляду на викладені норми права та обставини справи апеляційний суд приходить до висновку, що обраний вид забезпечення позову є неспівмірним заявленим позовним вимогам, а позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідачі вчиняють дії, які можуть ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення у даній справі.

Враховуючи викладене та беручи до уваги характер спірних правовідносин, суть заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому згідно ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» задовольнити.

Ухвалу Косівського районного суду від 9 червня 2020 року скасувати, постановити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до АТ «Івано-Франківськгаз», третя особа на стороні відповідача Косівська дільниця Снятинського відділення АТ «Івано-Франківськгаз», про визнання протиправним та скасування акту про порушення, визнання незаконними дій представників АТ «Івано-Франківськгаз».

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 31 серпня 2020 року.