ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

розглянувши заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2019 року у задоволенні позовних вимог Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання права власності - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, Дніпровська міська рада звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року у вказаній справі відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року призначено справу за апеляційною скаргою до судового розгляду.

23 вересня 2020 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява Дніпровської міської ради про забезпечення позову по даній справі. В якій, заявник просить заборонити державному реєстратору вчиняти будь-які реєстраційні дії ( в тому числі щодо реєстрації, перереєстрації права власності, внесення змін до записів про право власності, обтяжень, записів про іпотеку та інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо об`єкта нерухомого майна, загальною площею 13198,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 за реєстраційним номером 101).

Розглянувши заяву та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що подана Дніпровською міською радою заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Згідно з п.п.1,4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Виходячи з заявлених позовних вимог та дослідивши вимоги поданої заяви про забезпечення позову колегія суддів приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-153,260,381 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання права власності - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: