П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020року м. Київ

Справа № 754/12401/19

Провадження: № 22-ц/824/11429/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар Гулієв М.Д.о,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Чигринова Антона В`ячеславовича в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2020 року, постановлену під головуванням судді Саламон О.Б.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазарчук Наталії Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Строй-3», Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Клінт», ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 , про визнання договору недійсним, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

в с т а н о в и в :

В серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд визнати недійсним договір № КМБ/02/049 від 30.12.2014 року, укладений між ТОВ «Глобал Строй-3», ТОВ «Київмонтаж буд» та ОСОБА_3 ; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 41745181 від 31.05.2019, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., про проведення державної реєстрації права власності (номер запису про право власності на нежитлове приміщення № 372 в будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.01.2015 між нею та ТОВ «Глобал Строй-3», ТОВ «Київмонтажбуд» укладено договір № КМБ/02/072/Н купівлі-продажу майнових прав на нежитлове приміщення № 372 на 1 поверсі 20 секції в будинку АДРЕСА_1 . На виконання умов договору вона, ОСОБА_2 , сплатила повну вартість майнових прав у розмірі 616 000 грн. на рахунок ТОВ «Київмонтаж», яке у свою чергу визнало факт оплати 100 % майнових прав. На момент звернення до суду 2 секція даного житлового будинку в експлуатацію не введена, договір № КМБ/02/072/Н є чинним. Однак всупереч факту належності їй майнових прав на нежитлове приміщення № 372, ТОВ «Київмонтажбуд» з ОСОБА_3 30.12.2014 року уклало договір купівлі-продажу майнових прав №КМБ/02/049. На підставі даного договору приватним нотаріусом Мазарчук Н.В. всупереч вимогам закону проведено реєстраційну дію на нежитлове приміщення № 372. Договір №КМБ/02/049 вона, ОСОБА_2 , вважає фіктивним.

У червні 2020 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на нежитлове приміщення №372 в буд. АДРЕСА_1 , та заборонитиОСОБА_1 проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договору застави (іпотеки) та іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування нежитлове приміщення №372 в буд. АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що предметом позову є дійсність договору купівлі-продажу майнових прав між ТОВ «Київмонтажбуд» та ОСОБА_3 , оскільки на підставі цього договору відбулося подальше відчуження спірного приміщення ОСОБА_3 - ОСОБА_1 (договір купівлі -продажу нежитлового приміщення від 25.07.2019). Саме з цього приводу вона, ОСОБА_2 ,звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення. 03.08.2019 було відкрито кримінальне провадження (де позивач є потерпілою) по факту заволодіння приміщенням внаслідок шахрайських дій, майнові права на яке належать ОСОБА_2 , чим спричинені останній збитки. В ході досудового розслідування було встановлено, що нежитловим приміщенням шахрайським шляхом заволоділи невстановлені слідством особи шляхом укладення договору купівлі - продажу вказаного приміщення 25.07.2019. Будучи допитаною в якості потерпілої, пояснила, що за період з березня 2018 року по лютий 2019 року в спірному приміщенні нею було виконано коштовний ремонт, при цьому на всі використані будівельні та оздоблювальні матеріали у неї наявні товарні чеки, на встановлені прилади обліку електроенергії та холодної води є технічні паспорти. Перебування приміщення в стані ремонту підтверджується протоколом огляду місця події від 30.07.2019. 30.07.2019 був здійснений рейдерський захват нежитлового приміщення, під час протиправних дій невідомі виламали замки на дверях, зірвали ролети, двері. Факт злому підтверджується і показаннями ОСОБА_1 . На даний час ОСОБА_1 уникає обов`язку з'явитися для опису майна та передання його на відповідальне зберігання, незважаючи на ухвалу слідчого. Але якщо правоохоронними та судовими органами буде встановлено непричетність останньої до шахрайських дій та її буде визнано добросовісним набувачем, вона у законний спосіб зможе захистити свої права. Вона, ОСОБА_2 , витратила сімейні заощадження на ремонт вказаного приміщення під салон-перукарню, а тому, якщо спірне приміщення буде здано в оренду з іншим цільовим призначенням, проведений ремонт та обладнання буде знищено або знеціниться, повернути їй своє майно в первісному вигляді буде неможливо. Отже, не вжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та завдати заявнику значної шкоди, оскільки є ризик повторного відчуження майна на користь третіх осіб, здійснення ремонту, зникнення майна, що в подальшому може призвести до неможливості відновлення її порушеного права у разі задоволення позову у вказаній справі.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2020 рокузаяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Забезпечено позов ОСОБА_2 до ПНКМНО Мазарчук Н.В., ТОВ «Глобал Строй-3», ТОВ «Євро-Клінт», ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 , про визнання договору недійсним, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення № 372 в буд. АДРЕСА_2 , загальною площею 62,70 кв.м.

Заборонено ОСОБА_1 , проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм або іншим способом передавати у користування нежитлове приміщення № 372 в буд. АДРЕСА_2 , загальною площею 62,70 кв.м.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Чигринов А.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не оцінив обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірності виду забезпечення позову, який просила застосувати позивачка, позовним вимогам. Вказував, що наявність самого по собі позову не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову, з огляду на те, що право власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення № 372 позивачкою не оспорюється, предметом позову є виключно договірно-правові відносини стосовно майнових прав між ОСОБА_2 та забудовником, а ОСОБА_1 є належним та добросовісним набувачем і власником даного нежитлового приміщення. Вказував, що загрози повторного відчуження нерухомого майна немає, що підтверджується відповідними судовими рішеннями про забезпечення позову в інших справах, в тому числі, і в кримінальній. Також зазначив, що кошторис, наданий позивачкою, не може вважатись належним доказом понесених нею витрат на ремонт нежитлового приміщення, оскільки не містить підписів сторін, періоду, товарних чеків та квитанцій. Інші надані позивачкою докази викликають сумніви з приводу їх достовірності, способу та порядку отримання за відсутності письмового дозволу слідчого або прокурора про можливість розголошення відомостей досудового розслідування.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Правом відзиву на апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 360 ЦПК України учасники справи не скористались.

В судовому засіданні адвокат Чигринов А.В. в інтересах ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що посилання позивача в заяві на потенційну можливість відповідача та інших осіб на вчинення дій щодо проникнення, вселення в квартиру, проведення ремонтних робіт, реконструкції, перепланування, здавання в оренду, найм, піднайм, безоплатного користування, укладання договорів застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування квартири, є підставою для вжиття таких заходів забезпечення позову.Сам по собі факт звернення позивача до суду з даним позовом свідчить про наявність спору між сторонами, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 4 частини першої, частиною другою статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно, що належить або підлягає передачі відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Предметом даного позову є дійсність договору купівлі-продажу майнових прав на нежитлові приміщення між ТОВ «Київмонтажбуд» та ОСОБА_3 , який в подальшому відчужив спірне нерухоме майно третій особі ОСОБА_1 (договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 25.07.2019).

Отже, суд першої інстанції, встановивши, що між сторонами дійсно існує спір щодо нежитлових приміщень, дійшов правильного висновку про задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може призвести до вчинення дій щодо відчуження нежитлових приміщень іншим особам, проведення в ньому ремонтних робіт, реконструкції, перепланування, передачі в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, тощо, до вирішення справи по суті, може привести до утруднення або неможливості виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог. Ураховуючи предмет позову, колегія суддів вважає, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову цілком відповідають заявленим позовним вимогам.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Доводи апеляційної скарги щодо заборони добросовісному набувачу ОСОБА_1 користуватися належним їй на праві власності нерухомим майном є неприйнятними, з огляду на те, що ОСОБА_2 , порушуючи питання про забезпечення позову в обраний нею спосіб, посилалась, зокрема, на ту обставину, що придбане нею нежитлове приміщення має певне призначення та обладнане під перукарню. Задовольняючи заяву про забезпечення позову і в цій частині, суд першої інстанції, виходячи із положень п. 4 ст. 150 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття таких заходів може призвести до зміни цільового призначення нежитлового приміщення, що завдасть можливих збитків позивачу, та як наслідок утруднить ефективний захист та відновлення порушеного права, за захистом якого вона звернулась до суду.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість заявлених позовних вимог не досліджується, адже дане питання є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Окрім того, колегія суддів відмічає, що накладення арешту на спірні нежитлові приміщення в рамках кримінального провадження жодним чином не впливає на реалізацію позивачкою права на забезпечення позову у даній цивільній справі.

Із змісту апеляційної скарги убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про залишення апеляційної скарги адвоката Чигринова А.В. в інтересах ОСОБА_1 без задоволення, а ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2020 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Чигринова Антона В`ячеславовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2020 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль