Справа № 716/1774/16-ц
Ухвала

Іменем України

10.02.2020 суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Пухарєва О.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову державного виконавця про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Заставнівського районного суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Онищука В.В. від 21.01.2020 про накладення на ОСОБА_2 штрафу в розмірі 1700 грн. за невиконання рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області по справі №716/1774/16-ц.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України № 1404-VIII «Про виконавче провадження», а також зміни до ЦПК України, внесені відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами та підлягають примусовому виконанню.

На спірні правовідносини поширюється Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, згідно зі статтею 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку,

передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою- частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих

документів в окремому виконавчому провадженні.

Такий правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №766/740/17-ц, від 07 лютого 2019 року у справі №927/769/16.

Отже, якщо законом установлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС до суду, який ухвалив відповідне рішення, як це передбачено для виконання судових рішень, у такому випадку виключається юрисдикція адміністративних судів у такій категорії справ.

Якщо ж виконанню підлягає рішення іншого органу (не суду) і відсутній спеціальний закон, що передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів ДВС, у такому випадку вони підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Зі змісту поданої до суду скарги вбачається, що ОСОБА_1 , діючи в інтересах ОСОБА_3 фактично оскаржує постанову державного виконавця Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Онищука В.В. від 21.01.2020 щодо накладення на ОСОБА_2 штрафу в розмірі 1700 грн. за невиконання рішення суду, тобто оскаржує дії державного виконавця не з приводу виконання ним судового рішення, а з приводу винесення вищевказаної постанови державного виконавця щодо накладення штрафу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що зазначена скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), тобто не за рішенням, ухваленим судом, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами відповідно до вимог ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.1 ст.287 КАС України до відповідного адміністративного суду.

Аналогічні за змістом роз`яснення містяться в п.6 ПП ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №6 .

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки ЦПК України, не врегульовані питання щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, суд застосовує аналогію закону та як наслідок, положення ст. 186 ЦПК України, яка регулює питання відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову державного виконавця щодо накладення штрафу слід відмовити, оскільки дана категорія скарг не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», суддя,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову державного виконавця про накладення штрафу.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що розгляд даної скарги віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Пухарєва