Справа №265/5298/20
Провадження №2/265/1478/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л.В.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання,

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання. В обґрунтування вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності. Відповідач по справі є його сином, який з 1994 року у вказаній квартирі не проживає, особистого майна в квартирі немає. Реєстрація відповідача в квартирі створює для нього як для власника, перешкоди, адже він змушений нести витрати з оплати комунальних послуг з урахуванням зареєстрованого в квартирі відповідача та розпорядитись нею. Тому просить усунути перешкоду у праві власності визнавши ОСОБА_2 втратившим право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 14 травня 2015 року, вбачається, що квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності від 14 травня 2015 року, запис № 37498550.

З довідки, виданої ЖБК «Теремок» від 24 липня 2020 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який з 1994 року в ній не проживає.

Згідно акту ЖБК «Теремок» ОСОБА_2 , за місцем реєстрації не мешкає з 1994 року.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Відповідно до ст.ст.317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно з вимогами ст.150 ЖК України, ст.383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач добровільно, без поважних на те причин не проживає за адресою спірної квартири понад рік, чим створює позивачу перешкоди в користування нею.

Приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , а відповідач, будучи зареєстрованим у вказаній квартирі, але фактично не проживаючи в ній, перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_1 та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання, задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні ним права власності на належну йому квартиру АДРЕСА_1 , визнавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

Рішення може бути оскражено до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Копилова