Справа № 297/1772/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

01 вересня 2020 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Михайлишин В. М., розглянувши заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 4935,66 гривень,

ВСТАНОВИВ:

ТЗОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» звернулося в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 4935,66 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно п. 3 та п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, до заяви про видачу судового наказу не долучено копію договору, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

На підтвердження розміру заборгованості ОСОБА_1 перед заявником, товариством було надано рахунок за електроенергію № 37562 від 05.02.2019 року на суму 567,12 гривень, рахунок за електроенергію № 309072 від 03.01.2020 року на суму 2211,56 гривень.

До заяви про видачу судового наказу були подані рахунки довільної форми, в яких наведено суми заборгованості за січень та грудень місяці 2019 року, а інформація розміру заборгованості за інший проміжний період відсутня.

При цьому, заявником у підтвердження наявності боргу ОСОБА_1 за електроенергію у додатках до заяви про видачу судового наказу було додано роздруківку загальної картки особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , в той час як в додатках до заяви назву документу визначено як витяг з реєстру загальної картки споживача.

У поданих документах заявником визначено різні суми як нарахування послуги за електроенергію, так і наявної заборгованості.

Також, у поданих документах про заборгованість за електроенергію не міститься інформація про прізвище та ініціали особи, яка здійснила нарахування та облік боргу, не зазначено посади такої особи та відсутній підпис посадової особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Враховуючи вищенаведені обставини щодо інформації про заборгованість за електроенергію, а також вимоги закону щодо належності та допустимості доказів, суд дійшов висновку, що факт заборгованості боржника ОСОБА_1 за електроенергію не підтверджено належними та допустимими доказами.

Оскільки заявником не підтверджено обставини своїх вимог, тому у видачі судового наказу за заявою ТЗОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» слід відмовити.

Керуючись п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 163, п. 1 ч. 1 ст. 165, 259, 260, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 4935,66 гривень - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя: В. М. Михайлишин