Справа 556/154/20
Номер провадження 2/556/167/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18.08.2020 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Цю обставину засвідчує довідка Степангородської сільської ради та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідач ОСОБА_2 , є колишнім чоловіком ОСОБА_1 , Рішення Володимирецького районного суду від 02.03.2018 року шлюб між ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , було розірвано та вони перестали спільно проживати.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Степангородської сільської ради Володимирецького району Рівненської області вбачається про те, що ОСОБА_2 , в АДРЕСА_1 зареєстрований, однак не проживає.

Також факт не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується і актами обстеження умов проживання сім`ї, складені за участі секретаря сільської ради Л.П. Мельник, фахівця із соціальної роботи РЦСССДМ при Степангородській сільській раді сільської ради, депутата сільської ради М. Ковальчук.

Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в будинку не має та більше трьох років не проживає в ньому.

З врахуванням викладеного, позивачка просить суд визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі.

Ухвалою суду від 25 березня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивачка не з`явилася, але надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 09.04.2020 року, повідомлений судом належним чином, однак судові повістки направлені судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання повернуто до суду з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає».

В подальшому, у відповідності до положень ч.11 ст.128 ЦПК України, судові виклики відповідача в засіданні, призначені на 22 квітня 2020 року, 10 липня 2020 року, 07 серпня 2020 року здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Разом з тим, у вказані судові засідання відповідач не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про перенесення часу судового засідання не клопотав, відзиву або будь-яких доказів в заперечення позову не надав. З огляду на викладене, у відповідності до положень ст.ст.223, 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , підлягають задоволенню.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 , є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою яка видана Степангородською сільською радою №177 від 29.01.2020 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №35256546 від 22.08.2012 року.

Також судом встановлено, що рішенням Володимирецького районного суду від 02.03.2018 року шлюб між ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , було розірвано та вони перестали спільно проживати.

Згідно довідки №177 від 29.01.2020 року року яка видана виконкомом Степангородської сільської ради Володимирецького району Рівненської області вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , однак фактично не проживає.

Згідно актів обстеження умов проживання сім`ї від 27.12.2019 року і 27.01.2020 року, складені комісією Степангородської сільської ради Володимирецького району Рівненської області було встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Також згідно актів опитування свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , від 27.01.2020 року складені комісією Степангородської сільської ради Володимирецького району Рівненської області вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає за адресою АДРЕСА_1 з 2016 року.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , не мешкає в спірному будинку понад три роки без поважної причини, будинок є власністю позивачки, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , слід задовольнити.

Керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 2, 3, 81, 89, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Володимирецьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачами які не приймали участі при розгляді справи, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: О.В. Іванків

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт серія НОМЕР_1 ), проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, (паспорт серія НОМЕР_2 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2