Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/180/20

Номер провадження: 2/511/175/20

"12" лютого 2020 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Бобровська І. В. , розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою:

позивача: Акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк», адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, а/с 1800, ;

представник позивача: Савіхіна Анастасія Миколаївна, адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50;

до відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

встановив:

04.02.2020 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла позовна заява від представника АТ КБ «ПриватБанк» Савіхіної А.М. до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27.11.2013 року ОСОБА_2 уклав договір б/н про отримання кредиту у розмірі 500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно договору. ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник ОСОБА_2 помер. Спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 28.12.2015 рок по 28.06.2016 року. Спадкоємцем на час відкриття спадщини, який проживав зі спадкодавцем є ОСОБА_1 . Позивач 22.02.2019 року направив претензію кредитора до Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса. 06.05.2019 року Позивачем було отримано відповідь Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано Приморській державній нотаріальній конторі у м. Одеса. 06.05.2019 року Позивачем було отримано відповідь Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». У зв`язку з вищевикладеним позивач вважає, що відповідач ОСОБА_1 прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого. 03.10.2019 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист претензію. Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором №б/н від 27.11.2013 року становить 6411,13 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 268,95 грн., заборгованість за відсотками 6142,18 грн.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 6411,13 грн. за кредитним договором б/н від 27.11.2013 року та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Суд вважає, що вказана позовна заява подана в порушення вимог законодавства та повинна бути залишена без руху, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що частина документів, а саме: копія витягу з «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП 2010 256, додана позивачем до позовної заяви, складена російською мовою.

Статтею 10 Конституції України визначено, що держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. В Україні гарантується вільний розвиток, використання і захист російської, інших мов національних меншин України. Держава сприяє вивченню мов міжнародного спілкування. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Відповідно до ст. 9 ЦПК України, цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу замовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Як вбачається із доданих до позову документів, позивачем додані до позову ксерокопії доказів, які не є належними доказами у розумінні ст. ст. 76 89 ЦПК України, оскільки деякі із документів складені іноземною мовою, тоді як цивільне судочинство у судах проводиться державною мовою згідно до вимог ст.9 ЦПК України, а відповідно, додані до позовної заяви документи повинні бути складені (переведені) державною мовою, у зв`язку з чим, приходжу до висновку, що позивачем до позову не додано всіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги в порушення ч.5 ст.177 ЦПК України.

З огляду на зазначене, додаток до позовної заяви - копія витягу з «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП 2010 256 повинна бути викладена українською мовою.

Позивач не позбавлений права звернутися до перекладача з метою приведення письмових доказів у відповідність до вимог закону.

Виходячи із наведеного, позивачу необхідно подати копію вищевказаного документу викладеного державною мовою або надати його офіційний переклад на державну мову.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Звертаючись з позовом до ОСОБА_1 позивач зазначає, що остання має нести цивільно-правову відповідальність за кредитним договором № б/н від 27.11.2013 року, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 , який відповідно до позовної заяви помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємець останнього, яка відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, на підтвердження чого долучає до матеріалів позовної заяви копії паспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про реєстрацію вказаних осіб за однією адресою.

Всупереч вищевказаному, слід зазначити що до матеріалі справи не долучено копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за однією адресою, ще не може свідчити про прийняття спадщини останньою в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як і взагалі про наявність спадкових відносин між вказаними особами.

Частинами 2, 3, 4 ст. 1281 ЦК України визначено, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Всупереч наведених вимог закону, позивач не зазначає у своїй позовній заяві та не долучає на підтвердження своїх доводів доказів на підтвердження того, коли він дізнався про порушення свого права, що перешкоджає суду пересвідчити у дотриманні позивачем строків, визначених у ст. 1281 ЦК України.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Позивачем до позовної заяви долучено лист-претензію від 24.01.2019 за вих. №SAMDN9893 з реєстром згрупованих листових відправлень рекомендованих листів, водночас підтверджуючих доказів в отриманні цього листа-претензії відповідачем, позивачем не додано.

Відсутні в матеріалах позовної заяви і докази відмови відповідача ОСОБА_1 від сплати одноразового платежу за вимогою АТ КБ «Приватбанк» як кредитора.

Таким чином, всупереч наведених вимог закону, позивачем на час звернення до суду із вказаним позовом не надано доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємців, прийняття ними спадщини, своєчасності звернення позивача як кредитора із вимогою до спадкоємців останнього, вартості майна, одержаного у спадщину в межах якого спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора, відмови спадкоємців від виконання вимог кредитора щодо вчинення одноразового платежу, та правильності визначення способу захисту порушеного права.

Також слід зазначити, що позивачем до матеріалів справи не долучено копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , клопотання про витребування спадкової справи позивачем не заявлено.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що зазначена заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 175,177,185 ЦПК України, суд,-

постановив:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://rz.od.court.gov.ua/sud1524/gromadyanam/csz/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:І. В. Бобровська