Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Мороз Т.М.,

з участю:

представника позивача - адвоката Пелиха О.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - Крейс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки заяву представника позивача, адвоката Пелиха Олега Віталійовича про ухвалення додаткового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства задоволено.

26 серпня 2020 року, від представника позивача ОСОБА_2 , адвоката Пелиха О.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на залучення експерта.

31 серпня 2020 року від адвоката Пелиха О.В. надійшла заява про приєднання до матеріалів справи доказів про витрати на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Представник позивача ОСОБА_2 , адвокат Пелих О.В., в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 , в судовому засіданні заявлені вимоги визнала частково, оскільки сплатила витрати на правничу допомогу в розмірі 5465,20 грн.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 246 ЦПК для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, за результатом якого ухвалюється додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

10 серпня 2020 року, до прийняття рішення у справі, від позивача ОСОБА_2 надійшла заява про надання доказів про витрати на правничу допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Суд, розглянувши матеріали, заслухавши сторони, вважає, що заява підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 5465,20 грн до суду надано: договір про надання правової допомоги № 0184 від 19 листопада 2019 року, доручення на надання правової допомоги від 19 листопада 2019 року, остаточний розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката надану у цивільній справі, рахунок-фактура № 2923/1 від 31 серпня 2020 року, квитанція про сплату витрат на правничу допомогу (а.с. 26-27, 89-91).

На підтвердження розміру витрат позивача на залучення експерта у розмірі 6963,90 грн до суду надано: договір про надання послуг від 01.06.2020, квитанцію № 630110013 від 01 червня 2020 (а.с. 57-58)

Згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 18.09.2020, ОСОБА_1 сплатила АО «Адвокат» витрати за надання правничої допомоги.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 серпня 2020 року не вирішено питання про судові витрати, тому на підставі ст. 270 ЦПК України в цій частині має бути ухвалене додаткове рішення.

Відповідно до ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів, розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Таким чином на підготовку експертного висновку на замовлення сторони покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч. 2 ст. 141 ЦПК). При цьому суд зобов`язаний врахувати: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК).

З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст.ст.133, 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог частково та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на залучення експерта в сумі 6963,90 грн. В частині стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

Керуючись статтями 141, 137, 246, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача, адвоката Пелиха О.В. про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на залучення експерта в сумі 6963,90 грн.

В частині стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя