Справа № 454/965/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

21 вересня 2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем та визнати за нею право власності на земельні ділянки.

Свої вимоги мотивує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , з якою він проживав до дня смерті.

Після смерті матері відкрилася спадщина на земельні ділянки.

В нотаріальній конторі йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю доказів, що стверджують факт прийняття спадщини.

Позивач та його представник подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання також не прибули, причин неявки не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності та відзиву на позов не подали.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зі згоди позивача суд ухвалює у справі заочне рішення.

Дослідивши позов та докази по справі, справи суд дійшов наступного висновку.

Згідно державного акту, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельні ділянки загальною площею 1,5051га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Жвирківської селищної ради Сокальського району Львівської області.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 що стверджується свідоцтвом про народження.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено з свідоцтва про смерть.

З довідки №2034 від 20.12.2018р. встановлено, що на день смерті з ОСОБА_4 проживали та були зареєстровані: онука ОСОБА_2 , чоловік онуки ОСОБА_5 , правнучка ОСОБА_6 .

Згідно зазначеної довідки, позивач ОСОБА_1 також проживав із спадкодавцем, однак не був там зареєстрований.

З копії паспорта встановлено, що місце проживання позивача зареєстровано по АДРЕСА_1 . Таку ж адресу останній зазначив і в позовній заяві.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р., справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадові права й обов`язки інших осіб та за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З досліджених доказів не встановлено, що позивач однозначно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 станом на день відкриття спадщини досягла пенсійного віку.

Також, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом через чотири роки після смерті спадкодавця, він не довів, що інші спадкоємці, які зареєстровані та постійно проживали з його матір`ю, а також ОСОБА_3 не претендують на спадкове майно та не реалізували своє право на спадкування, а останні не підтвердили обставин, викладених в позові.

В свою чергу, відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивачем не доведено зазначених в позові обставин, а також з врахуванням того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою до Сокальського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або двадцяти днів з дня отримання копії рішення, якщо воно не було вручене в день його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКК: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Головуючий: М. Я. Адамович