УХВАЛА

28 вересня 2020 року м. Кропивницький

справа №404/7538/19

провадження №22-ц/4809/948/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,

секретар судового засідання Кравченко Я. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Гуцул Марина Сергіївна,

відповідачі - ОСОБА_2 , Комунальне некомерційне підприємство «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради», яке є правонаступником Територіального медичного об`єднання «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області»,

третя особа - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2020 року у складі головуючого судді Павелко І. Л.

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради», яке є правонаступником Територіального медичного об`єднання «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», в якому просить стягнути з відповідачів, солідарно відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньої транспортної пригоди на її користь кошти у сумі 102 749,97 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2020 року в задоволені позову відмовлено.

Представник позивач адвокат Гуцул М. С. подала до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Зазначила, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

10.06.2019 ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом - «Peugeot Boxer» державний номер НОМЕР_1 , який є спеціалізованим автомобілем швидкої медичної допомоги, по вулиці Габдрахманова у м. Кропивницькому, допустив виїзд на перехрестя на заборонений сигнал світлофору та допустив зіткнення з автомобілем позивача «Honda CR-V» державний номер НОМЕР_2 .

18 липня 2019 року ОСОБА_2 постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда, що набрала законної сили, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент скоєння ДТП ОСОБА_2 був у якості водія та знаходився під час виконання професійних обов`язків, пов`язаних із виїздом на виклик швидкої медичної допомоги. Автомобіль яким він керував знаходиться у власності закладу охорони здоров`я, тобто ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області.

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, що належить позивачу зазнав значних механічних пошкоджень. У результаті чого їй було завдано матеріальних збитків на суму 199949,97 гривень, що підтверджується проведеною незалежною оцінкою визначення вартості матеріального збитку. Вартість за проведення вказаного висновку складає 2800 грн.

AT СГ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування AM 7424459 від 26.06.2018 за умовами договору сплатила їй 100000 грн.

Так, завдана позивачу загальна матеріальна шкода становить 199949,97 грн +2800 грн-100000грн=102 749,97 грн. До вказаної суми входить, залишок від встановленої суми збитків згідно звіту оцінки вартості майна та оплата за проведення даного звіту. Завдана шкода позивачу до теперішнього часу відповідачами не відшкодована.

Також зазначає, що право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобов`язанні.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди й цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, у розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (стст.36, 37 закону №1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за ст. 1194 ЦК України.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі ст.1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18 травня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 21 травня 2019 року справу призначено до розгляду.

Позивач та її представник адвокат Гуцул М. С. в судове засідання не з`явились, направили на електронну пошту апеляційного суду заяву про розгляд апеляційної скарги без їх участі (а.с.197).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Встановлено, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 08 липня 2020 року прийнято до розгляду справу №147/66/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 23 листопада 2017 року.

В ухвалі зазначено, що наявність різного по суті застосування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 3 жовтня 2018 року в справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), свідчить про неузгоджену практику його застосування в ситуації, коли потерпіла особа, пропустивши встановлені строки подання заяви про страхове відшкодування, передбачені статтею 37 Закону, звертається до суду за захистом свого права на відшкодування шкоди безпосередньо до особи, яка завдала таку шкоду.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування, сплачує страхові платежі й ще зберігається право вимоги до страховика порушника, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, Верховний Суд вважає, що в ситуації, коли потерпілий втратив право на отримання відшкодування шкоди від страховика порушника, необхідно керуватися тим, що таке відшкодування є можливим на загальних підставах за рахунок винної особи за принципом генерального делікту.

У правозастосовній практиці досить часто виникають ситуації, коли встановлення винуватця дорожньо-транспортної пригоди триває довше за один рік, а тому сплив такого строку призводить до втрати потерпілим права вимоги про відшкодування завданої йому шкоди до страховика особи, винної в завданні такої шкоди. Отже, тлумачення наведених норм права таким чином, що сплив річного строку з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди призводить також й до втрати вимоги до заподіювача шкоди, позбавлятиме потерпілу особу взагалі можливості відшкодувати завдану їй шкоду будь-якою особою.

Велика Палата дійшла висновку, що наявні підстави для уточнення правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 3 жовтня 2018 року в справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

Окрім того, колегія суддів обґрунтувала ознаки наявності якісного критерію виключної правової проблеми в цій справі, зокрема, вказала на необхідність вирішення того, чи втрачає потерпілий право на отримання захисту в межах позовної давності на загальних підставах шляхом пред`явлення позову про відшкодування шкоди до винуватця дорожньо-транспортної пригоди у разі, якщо ним втрачено право на отримання відшкодування від страховика/МТСБУ винної у дорожньо-транспортній пригоді особи з підстав пропуску строків, передбачених статтею 37 Закону.

Представник відповідача ОСОБА_5 заперечував проти зупинення провадження у даній справі до розгляду Верховним Судом цивільної справи №147/66/17.

Колегія суддів вважає, що у справах №755/18006/15-ц та №147/66/17 аналогічні правовідносини - покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі.

В обґрунтування позову вказано, що при відшкодуванні страхувальником шкоди, завданої особою цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою (страховим відшкодуванням).

В апеляційній скарзі представник позивача адвокат Гуцул М. С. зазначає, що право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобов`язанні. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції посилався на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц та правову позицію щодо покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі.

Відповідно до вимог ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду, викликане наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які перешкоджають подальшому розгляду справи і неможливо встановити, коли вони перестануть існувати.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у даній справі, колегія суддів враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема забезпечення дотримання балансу інтересів сторін у справі.

Тому колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Верховним Судом цивільної справи №147/66/17.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251, ст.ст. 253, 368, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2020 року до закінчення перегляду у касаційному порядку Верховним Судом цивільної справи №147/66/17.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді

С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко