Провадження № 2/522/1507/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

07 лютого 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.

за участю секретаря Полегенького В.С.,

розглянувши у спрощеному позовному порядку з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири в сумі 27 016,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником Ѕ частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.03.2009 р. № 22178883 та Договором купівлі-продажу ВМВ № 637160 від 18.02.2009 р.

Відповідач ОСОБА_2 проживає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2 того ж будинку. У 2017 року позивач ОСОБА_1 виявив характерні пошкодження від залиття в приміщеннях квартири АДРЕСА_3 . Згідно з актом дільниці № 2 КП ЖКС «Фонтанський» від 25.02.2019 р., причиною залиття є пошкодження перекриття до нижче розташованої квартири АДРЕСА_3 та її умисне залиття рідиною на протязі декількох років власником квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно з висновком № 25/2019 від 17.07.2019 р., складеним судовим експертом вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень, спричинених залиттям приміщень квартири АДРЕСА_4 становить - 27 016,00 гривень.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 позов підтримав, просив його задовольнити та додатково зазначив, що відповідач добровільно відмовляється відшкодувати збитки, тому позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завданої внаслідок залиття квартири в сумі 27 016,00 грн.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечувала, вказувала на свою невинуватість. Підтвердила, що дійсно заливала воду у щілину в перекритті, але вважає, що робила ще з вини саме позивача, тому як з його квартири продуває протяг.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником Ѕ частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.03.2009 р. № 22178883 та Договором купівлі-продажу ВМВ № 637160 від 18.02.2009 р.

Відповідач ОСОБА_2 проживає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2 того ж будинку. У 2017 року позивач ОСОБА_1 виявив характерні пошкодження від залиття в приміщеннях квартири АДРЕСА_3 . Згідно з актом дільниці № 2 КП ЖКС «Фонтанський» від 25.02.2019 р., причиною залиття є пошкодження перекриття до нижче розташованої квартири АДРЕСА_3 та її умисне залиття рідиною на протязі декількох років власником квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно з висновком № 25/2019 від 17.07.2019 р., складеним судовим експертом Чорною Ю.П. вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень, спричинених залиттям приміщень квартири АДРЕСА_4 , визначена до вимог ДТСУ складає (з урахуванням ПДВ) - 27 016,00 гривень.

Факт завданої майну ОСОБА_1 шкоди підтверджується даними Акту дільниці № 2 КП ЖКС «Фонтанський» від 25.02.2019 р. та висновком судового експерта № 25/2019 від 17.07.2019 р.

02.09.2019 року з метою вирішення зазначеної вище ситуації, представником ОСОБА_1 була направлена скарга до КП ЖКС «Фонтанський».

03.09.2019 року КП ЖКС «Фонтанський» надало відповідь № 01-08/1807, в якій було зазначено, що у компетенцію підприємства не входить вирішення спірних, конфліктних питань між мешканцями. З мешканцем квартири АДРЕСА_2 проведена бесіда з питання правил користування приміщеннями житлових будинків, а так само роз`яснено ст. 151 Житлового кодексу України, де вказано, що громадяни, які є власниками житлового будинку (квартири), зобов`язані забезпечити кого збереження, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, а так само містити в порядку прибудинкову територію.

За частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 151 ЖК УРСР громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом.

Частиною 2 статті 383 ЦК України встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно з пунктом 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Kабінету Mіністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватись правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.

Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушенні, має право на відшкодування заданої йому майнової та моральної шкоди.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

В додатку №4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт завдання шкоди ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження у суді, відповідачем не доведена відсутність вини останньої у її спричиненні, тому суд вважає стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої матеріальної шкоди, в розмірі 27 016,40 грн., та на підставі ст. 141 ЦПК України 768,00 гривень сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області від 30.09.1996 р., РНОКПП НОМЕР_2 ), відшкодування завданої матеріальної шкоди, в розмірі 27 016 (двадцять сім тисяч шістнадцять) 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області від 30.09.1996 р., РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 11.02.2020 року.

Суддя А.В. Науменко

07.02.20