РІШЕННЯ

Іменем України

06 лютого 2020 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І. І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач: Кунівська сільська рада Кобеляцького району Полтавської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона матиме право заповіла повністю ОСОБА_1 , 1967 року народження.

У визначений законом строк ОСОБА_1 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про прийняття спадщини їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно.

До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , побудований в той час, коли державна реєстрація не вимагалась, а тому спадкодавець мав право на дане майно. Крім домоволодіння, до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 3,85 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак оригінал державного акту втрачено.

Оскільки належність спадкового майна спадкодавцю ніким не оспорюється, позивач прохає суд визнати за нею право власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою суду від 05 серпня 2019 року відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10 вересня 2019 року до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено ОСОБА_2 .

Позивач, ОСОБА_1 , будучи завчасно, належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак вона та її представник, ОСОБА_4 , подали до суду заяву, в якій прохають розглядати справу у їх відсутність, а позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача, Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак сільський голова подав до суду заяву, в якій позов визнав та прохав розглянути справу без участі представника сільської ради.

Третя особа, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.5).

Відповідно до вимог статтей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На випадок свої смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, яким все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті повністю заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 у визначений законом строк подала до Кобеляцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3

Крім ОСОБА_1 04.07.2019 року (після закінчення строку на подачу заяву про прийняття спадщини) заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_2 - як онук померлої ОСОБА_3 (а.с. 6).

ОСОБА_1 подала до нотаріальної контори заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 3,85 га, розташовану на території Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 158697. У видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 відмовлено, в зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.17).

Згідно даних комунального підприємства Кобеляцьке бюро технічної інвентаризації вбачається, що станом на 31.12.2012 року за адресою: АДРЕСА_1 нерухоме майно за ОСОБА_3 не зареєстровано (а.с.13).

Згідно погосподарської книги № 4 за 2016-2019 роки, особовий рахунок № 05-0308-3 житловий будинок АДРЕСА_1 значиться за ОСОБА_3 (а.с.14).

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку регулювалися підзаконним нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністерства Комунального господарства Української РСР 31січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року за № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 / з подальшими змінами/.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарських книгах місцевих рад.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105, сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності житлового будинку, чи частини даного будинку, певній особі - є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

Таким чином, судом встановлено, що державна реєстрація права на нерухоме майно не здійснювалась, оскільки на час виникнення права власності діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Оскільки позивач, ОСОБА_1 , внаслідок відсутності первинної реєстрації права власності на спадкове майно та відсутності правовстановлюючого документа відносно нього, не може оформити спадщину, належність цього майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується належними та допустимими доказами, відповідач не заперечує проти позову, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за заповітом, то позов в цій частині підлягає задоволенню.

Крім цього судом встановлено, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 158697 належала земельна ділянка площею 3,85 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, кадастровий номер :00:005:0007, однак оригінал державного акту втрачено.

Відповідно до Постанови КМУ № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» з 01.01.2013 року державні акти на право власності на даний час не видаються.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у звязку з його втратою.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що у разі, якщо право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою, таке право підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання.

У положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_3 дійсно належали вище зазначені житловий будинок з господарськими будівлями та спорудам, а також земельна ділянка. Оскільки ОСОБА_1 має право на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, який ніким не змінений та не скасований, то за нею слід визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись статтями 2, 12, 79-83, 269 ЦПК України, статтями 328, 392, 1216-1218, 1270 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :00:005:007 площею 3,85 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 158697.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Суддя