ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2410/19 Номер провадження 22-ц/814/175/20Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н. І. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Полтаваобленерго»

на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2019 року ухвалену у складі судді Крючко Н.І.

за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Грибовод Віталія Васильовича про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними та відновлення становища, яке існувало до порушення,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2019 року адвокат Грибовод В.В., як представник Фетч С.А., діючи в інтересах останньої, звернувся до суду з заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Заяву мотивовано тим, що між споживачем ОСОБА_1 та АТ «Полтаваобленерго» укладено публічний договір про надання послуг з розподілу та постачання електричної енергії до будинку по АДРЕСА_1 , в якому, окрім неї, також проживають малолітня дочка та онук.

В ніч з 18 на 19 вересня 2019 року працівниками Філії районних електричних мереж АТ «Полтаваобленерго» безпідставно та без попередження житловий будинок було відключено від енергопостачання.

Оскільки існує гостра необхідність у зобов`язанні відповідача відновити підключення будинку до мережі електричної енергії негайно у зв`язку з відсутністю у будинку опалення, світла, підігріву гарячої води та неможливості створення необхідних умов для гідного рівня життя неповнолітніх дітей, заявник просив суд вжити заходів для забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача приєднати до мережі постачання електричної енергії будинок по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2019 року заяву задоволено.

Зобов`язано АТ «Полтаваобленерго» приєднати до мережі постачання електричної енергії будинок, по АДРЕСА_1 .

Допущено ухвалу до негайного виконання.

Ухвала суду мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Не погодившись з даною ухвалою, представник АТ «Полтаваобленерго» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність ухвали, порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В обґрунтування доводів скарги вказує, що суд не оцінив доводів заявника та жодним чином не мотивував необхідність вжиття такого заходу, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заяви.

Суд першої інстанції не врахував, що матеріали справи не містять документів на підтвердження факту належності вищевказаного житлового будинку ОСОБА_1 , реєстрації та фактичного проживання в ньому малолітніх дітей, а також того, хто у даному будинку фактично проживає.

Зазначає, що судом не досліджено причини припинення електропостачання будинку та чи мав місце сам факт відключення від мереж, оскільки матеріали справи не містять доказів факту припинення електропостачання будинку по АДРЕСА_1 , а АТ «Полтаваобленерго» не вчиняло таких дій, що підтверджується копією витягу з оперативного журналу Полтавської філії районних електромереж АТ «Полтаваобленерго».

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

З виділених матеріалів справи вбачається, що 09 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2019 року вказану позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо забезпечення даного позову шляхом зобов`язання відповідача приєднати вказаний будинок до мережі постачання електроенергії, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, яка підлягає скасуванню с постановленням з цього питання нового судового рішення.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують обґрунтовані побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Відповідно до положень статей 149, 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 просила визнати дії посадових осіб АТ «Полтаваобленерго» в частині відключення від електричної мережі будинку АДРЕСА_1 незаконними та зобов`язати відповідача відновити становище, яке існувало до порушення, - під`єднати до електричної мережі вказаний будинок.

Дійшовши висновку про задоволення заяви про забезпечення даного позову, суд першої інстанції не здійснив оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірності виду забезпечення позову, який просив застосувати представник позивача, позовним вимогам, не оцінив рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права.

Зважаючи на те, що справа по суті судом не вирішувалась, вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними заявленим позовним вимогам ОСОБА_1 - зобов`язання відповідача - АТ «Полтаваобленерго» під`єднати будинок до електромережі, суперечить вимогам частини десятої статті 150 ЦПК України, тому заява представника позивача є безпідставною і не підлягає до задоволення.

Окрім того, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про труднощі або неможливість виконання рішення суду в майбутньому у разі невжиття відповідних заходів. У заяві представника позивача не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість невиконання відповідачем рішення суду, а лише зазначено про неможливість забезпечення належних умов проживання мешканців будинку у зв`язку з відсутністю електрики, що не є достатньою підставою для забезпечення позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та постановлення з цього питання нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до АТ «Полтаваобленерго», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2019 року скасувати та постановити з цього питання нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Грибовод Віталія Васильовича про забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: С.А. Гальонкін

О.Ю. Кузнєцова