Справа № 202/130/20
Провадження № 2/202/910/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

24 вересня 2020 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Нечепуренко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі, яка дорівнює еквіваленту 335027,28 доларів США за офіційним курсом НБУ, встановленим на дату винесення рішення, в рахунок погашення: 16270, 96 доларів США - заборгованість за розпискою від 28.12.2009 року, 99820,96 доларів США - заборгованість за розпискою від 30.07.2011 року, 72485,36 доларів США - заборгованість зі сплати 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28.12.2009 року ним було надано в позику ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1 300 000 грн., що еквівалентно 162900 доларів США за курсом 7,98 грн. за 1 долар США. Днем повернення коштів визначено 15.03.2010 року.

Крім того, 30.07.2011 року ним було надано в позику відповідачу грошові кошти в розмірі 800 000 грн., що еквівалентно 100000 доларів США. Днем повернення грошових коштів встановлено 01.10.2011 року.

Станом на 24.12.2019 року зобов`язання за договорами позики не виконані.

За договорами позики 09.11.2018 року відповідачем було сплачено кошти в загальному розмірі 10000 грн., що еквівалентно 358,08 доларів США.

Таким чином, загальна сума заборгованості з урахуванням сплачених коштів складає 262541,92 доларів США.

Відповідач зазначає, що відповідно до ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні; сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

В розписках сума позики була виражена в еквіваленті до долара США.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити 3 проценти річних від суми простроченого грошового зобов`язання, що відповідно до наведеного розрахунку складає 47792,80 доларів США - за договором позики від 28.12.2009 року та 24692,56 доларів США за договором позики від 30.07.2011 року.

Таким чином, станом на 24.12.2019 року заборгованість відповідача складає 335027, 28 доларів США (262541,92 доларів США - заборгованість за позиками та 72485,36 доларів США - 3% річних).

Також позивач у позові зазначив, що за його заявою у 2012 році було розпочате кримінальне провадження № 0000191, яке в подальшому закрито, але згідно з проведеною під час досудового розслідування почеркознавчою експертизою підпис у розписці від 30.07.2011 року виконаний ОСОБА_2 .

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2020 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 травня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Представником позивача була надана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позов підтримав, у разі задоволення позову просив врахувати офіційний курс долара США на день розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, неодноразово викликався за відомими у справі адресами, а також шляхом оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада» у зв`язку з відсутністю згідно з довідкою міграційної служби зареєстрованого місця проживання, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що 28.12.2009 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 був укладений договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 1 300 000 грн., еквівалентному 162900 доларів США, які зобов`язався повернути до 15.03.2010 року, що підтверджується розпискою відповідача.

Крім того, 30.07.2011 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 був укладений договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 800 000 грн., еквівалентному 100 000 доларів США, які зобов`язався повернути до 01.10.2011 року, що також підтверджується розпискою відповідача.

Як зазначено позивачем у своєму позові, 9 листопада 2018 року відповідачем було перераховано в рахунок повернення позики за розписками від 28.12.2009 року та від 30.07.2011 року по 5000 грн., що еквівалентно 358,08 доларів США.

Позивач у позовній заяві наполягає, що договір позики відповідачем не виконаний, сума боргу складає 262541,92 доларів США.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач у своєму позові стверджує, що сума боргу за договорами позики відповідачем не повернута.

Доказів на спростування доводів позивача та виконання зобов`язань за договорами позики відповідачем суду не надано.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу за договорами позики від 28.12.2009 року та 30.07.2011 року підлягають задоволенню.

При цьому суд звертає увагу, що згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Разом з тим частина друга статті 524 ЦК України та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року, викладеною у постанові по справі № 296/10217/15-ц (провадження № 14-727цс19), у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

Оскільки позивач у позові просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договорами позики в еквіваленті до долара США за офіційним курсом НБУ, встановленим на дату винесення рішення, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму боргу за договорами від 28.12.2009 року та 30.07.2011 року з урахуванням раніше сплачених коштів 10000 грн., що було еквівалентно 358,08 доларів США, в загальному розмірі 7 400 374 грн. 12 коп., виходячи з офіційного курсу, встановленого НБУ за 1 долар США станом на 24.09.2020 року - 28,1874 грн. (262541,92 х 28,1874).

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає, що у зв`язку з непогашенням боргу з відповідача на користь позивача підлягають стягненню три проценти річних від простроченої суми.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача трьох процентів річних за договором позики від 28.12.2009 року за період з 15.03.2010 року по 24.12.2019 року та за договором позики від 30.07.2011 року за період з 01.10.2011 року по 24.12.2019 року.

Отже, розмір трьох процентів річних за договором позики від 28.12.2009 року становитиме:

За 2010 рік (кількість днів прострочення - 292): 162900 х 3% : 365 х 292 = 3909,59 доларів США;

За 2011 рік (кількість днів прострочення - 365): 162900 х 3% : 365 х 365 = 4887 доларів США;

За 2012 рік (кількість днів прострочення - 366): 162900 х 3% : 365 х 366 = 4900 доларів США;

За 2013 - 2015 рік (кількість днів прострочення - 1095 (365 х 3): 162900 х 3% : 365 х 1095 = 14661 доларів США;

За 2016 рік (кількість днів прострочення - 366): 162900 х 3% : 365 х 366 = 4900 доларів США;

За 2017 рік (кількість днів прострочення - 365): 162900 х 3% : 365 х 365 = 4887 доларів США.

За період з 01.01.2018 року по 08.11.2018 рік (кількість днів прострочення - 312): 162900 х 3% : 365 х 312 = 4177,38 доларів США;

За період з 09.11.2018 року по 31.12.2018 рік (кількість днів прострочення - 53): 162720,96 х 3% : 365 х 53 = 708,84 доларів США;

За 2019 рік (кількість днів прострочення - 358) 162720,96 х 3% : 365 х 358 = 4788 доларів США, а всього 47818,81 доларів США.

Розмір трьох процентів річних за договором позики від 30.07.2011 року становитиме:

За 2011 рік (кількість днів прострочення - 92): 100000 х 3% : 365 х 92 = 756,16 доларів США;

За 2012 рік (кількість днів прострочення - 366): 100000 х 3% : 365 х 366 = 3008,22 доларів США;

За 2013 - 2015 рік (кількість днів прострочення - 1095 (365 х 3): 100000 х 3% : 365 х 1095 = 9000 доларів США;

За 2016 рік (кількість днів прострочення - 366): 100000 х 3% : 365 х 366 = 3008,22 доларів США;

За 2017 рік (кількість днів прострочення - 365): 100000 х 3% : 365 х 365 = 3000 доларів США;

За період з 01.01.2018 року по 08.11.2018 рік (кількість днів прострочення - 312): 100000 х 3% : 365 х 312 = 2564,38 доларів США;

За період з 09.11.2018 року по 31.12.2018 рік (кількість днів прострочення - 53): 99820,96 х 3% : 365 х 53 = 434,84 доларів США;

За 2019 рік (кількість днів прострочення - 358) 99820,96 х 3% : 365 х 358 = 2937,20 доларів США, а всього 24709,02 доларів США.

При цьому за змістом позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача на його користь три проценти річних у розмірі 47792,80 доларів США та 24692,56 доларів США відповідно, а всього 72485,36 доларів США.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити в межах заявлених позовних вимог, стягнувши з ОСОБА_2 на його користь суму боргу з урахуванням трьох проценти річних, визначивши суму стягнення в національній валюті на день винесення рішення відповідно до заявлених позовних вимог, а саме в сумі 9 443 547 грн. 95 коп., з яких:

- 4586680 грн. 79 коп. - сума боргу за договором позики від 28.12.2009 року (162720,96 х 28,1874);

- 2813693 грн. 33 коп. - сума боргу за договором позики від 30.07.2011 року (99820,96 х 28,1874);

- 1347154 грн. 77 коп. - три проценти річних за договором позики від 28.12.2009 року (47792,80 х 28,1874);

- 696019 грн. 07 коп. - три проценти річних за договором позики від 30.07.2011 року (24692,56 х 28,1874).

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд виходить з того, що відповідач будь-яких доказів на спростування позовних вимог не надав, заперечень проти позову від нього не надходило.

Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 9605 грн.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 9605 грн.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 9 443 547 (дев`ять мільйонів чотириста сорок три тисячі п`ятсот сорок сім) грн. 95 коп., з яких:

- 4586680 грн. 79 коп. - сума боргу за договором позики від 28.12.2009 року;

- 2813693 грн. 33 коп. - сума боргу за договором позики від 30.07.2011 року;

- 1347154 грн. 77 коп. - три проценти річних за договором позики від 28.12.2009 року;

- 696019 грн. 07 коп. - три проценти річних за договором позики від 30.07.2011 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн.

Це заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дані позивача: ОСОБА_1 , 1978 року народження, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Дані відповідача: ОСОБА_2 , 1978 року народження, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Н.Ю. Марченко