П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року місто Київ

справа № 761/27421/19

провадження № 22-ц/824/3441/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Бараном Михайлом Федоровичем , на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Барана М.Ф. звернулася до суду з позовом до АТ "ВТБ Банк" про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто на підставі пункту 1 частини 4 статі 185 ЦПК України.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - Баран М.М. , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаржник зазначає, що до позову було додано оригінал ордеру, виданий на підставі договору про надання правової допомоги, який є належним і достатнім доказом повноважень адвоката, а тому суд помилково повернув позовну заяву з цієї підстави.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ "ВТБ Банк" заперечує проти задоволення апеляційної скарги та вважає її безпідставною.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статі 185 ЦПК України суддя повертає заяву, якщо її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як убачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з вищевказаним позовом, Баран М.М. діяв в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру серії КС № 488065, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 8 липня 2019 року № 0807/19-1 (а.с. 18).

Постановляючи ухвалу про повернення заяви, суд першої інстанції виходив із того, що ордер та договір про надання правової допомоги не містять підтвердження права адвоката на підписання позовної заяви, а тому він не мав процесуальної дієздатності на підписання позовної заяви від імені позивача.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна з таких підстав.

За змістом частини 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частин 1, 3 статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи (пункт 1 частини 1 статті 62 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (частина 4 статті 62 ЦПК України).

За приписами статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Отже, ордер, який видано відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", є самостійним документом, що підтверджує повноважень адвоката.

При цьому адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 Кримінального кодексу України).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Отже, повернення позовної заяви з формальних підстав унеможливило доступ позивача до правосуддя для захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що в ордері та договорі про надання правової допомоги не зазначено про можливість підписання позову від імені позивача.

Таким чином, судомдопущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до частини 1 статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання розподілу судових витрат понесених учасниками справи буде вирішено судом першої інстанції за наслідками розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Бараном Михайлом Федоровичем , задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2020 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова