Провадження № 2/522/1527/20
30 січня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючої судді Науменко А.В.,
за участю секретаря - Полегенького В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.
В позовній заяві позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який був батьком позивача. Позивач ОСОБА_1 , після того як поховала свого батька, звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті її батька ОСОБА_2
03.10.2006 року Першою одеською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа за №444/2006 про прийняття спадщини за законом до майна померлого. Спадкову справу нотаріусом було відкрито, але остаточно прийняти спадкове майно у ОСОБА_1 , не вийшло через те, що після смерті свого батька вона не змогла знайти всі оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, можливо вони були загублені її батьком.
У власності померлого ОСОБА_2 , знаходилась квартира АДРЕСА_1 .
На теперішній час спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , є не прийнятим ОСОБА_1 , хоча вона продовжую до теперішнього часу ним користуватися.
Ще одним спадкоємцем на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 була його прийомна дочка ОСОБА_3 . З заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 до нотаріуса не зверталась, цей факт підтверджується рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2014 року по справі №2-85/11. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дітей чи інших спадкоємців в неї не було.
Після смерті батька ОСОБА_1 , хотіла продати отриману у спадок квартиру. Навіть знайшовся покупець - ОСОБА_4 . Але через те, що оригінали правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 знайти не вдалося, процес прийняття спадщини та подальшого продажу затягнувся.
ОСОБА_4 запропонувала в судовому порядку встановити факт прийняття спадкового майна та визнання укладеного договору купівлі-продажу зазначеної квартири. Після чого нею був поданий відповідний позов до Приморського районного суду м. Одеси, справа №2- 228/08. Судом позов був задоволений без достатнього з`ясування обставин справи. Судом було вирішено встановити факти прийняття ОСОБА_1 спадкового майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 , та визнано укладеним договір купівлі продажу, та визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Але ОСОБА_4 фактично так і не виконала умови договору, недоплатила позивачу всю суму за вказану квартиру, через це та неповне з`ясування обставин справи судом, позивачем була подана апеляційна скарга.
20 листопада 2008 року ухвало апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу було задоволено, рішення Приморського суду м. Одеси від 03 червня 2008 року скасовано, справу було направлено на новий розгляд до того ж суду іншим складом суду. Але ОСОБА_4 всупереч тому, що рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі №2-228/08 не набрало законної сили та було скасовано Апеляційним судом 20 листопада 2008 року, все ж таки 27.01.2009 року незаконно переоформила на себе квартиру АДРЕСА_1 на себе. Про цей факт позивачу, стало відомо лише після того, як нотаріусом було відправлено запит до МБТІ у лютому 2019 року про надання відомостей про власника квартири. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 відповідно до рішення Приморського суду м. Одеси від 03 червня 2008 року. Про все це позивачу ОСОБА_1 , не було нічого відомо.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2014 року по справі №2-85/11 в задоволені позовних вимог ОСОБА_5 було відмовлено.

Таким чином спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 залишилось юридично не прийнятим, хоча позивач фактично ним користується ще з часів як батько був живим. Спадкова справа в нотаріальній конторі відкрита до теперішнього часу. Позивач ОСОБА_1 , фактично продовжила користуватись квартирою свого батька, в якій вони разом проживали до його смерті.

В 2019 році позивач ОСОБА_1 , знову звернулась до Приморської державної нотаріальної контори. Нотаріусом було направлено запити в різні органи, для підтвердження факту власності її ОСОБА_2 на спадкове майно у вигляді квартири. Але власником її спадкового майна у вигляді квартири вже зазначалась ОСОБА_4 .

Відповідно до листа від КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 04.02.2019р. право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_4 . Але після звернення до державного реєстратора з відповідними рішеннями суду незаконний запис про власність ОСОБА_4 на квартиру 19.02.2019 року було скасовано, що видно у відповідному витягу.

20.03.2019 року Приморською державною нотаріальною конторою було направлено запит до Міської агенції з приватизації житла від 20.03.2019 року, з проханням видати дублікат свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки у нотаріуса знаходиться відповідна спадкова справа та дублікат свідоцтва про право власності є необхідним для прийняття спадщини в повному обсязі. Але фактично Приморська нотаріальна контора отримала відказ на свій запит, оскілки ними було зазначено, що не є можливим видати дублікати на померлу особу.

24 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Приморської державної нотаріальної контори за для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що втрачені документи, які встановлюють право власності на квартиру АДРЕСА_1 не можуть бути видані вже померлому ОСОБА_2 , через це питання видачі свідоцтва про право на спадщину є в підвішеному стані вже тривалий проміжок часу. Оскілкі оригінали правовстановлюючих документів є фактично втраченими. В нотаріальній конторі позивачу ОСОБА_1 , було роз`яснено, що для вирішення цього питання необхідно звернутися до суду. Таким чином на теперішній час спадкове майно є не прийнятим ОСОБА_1 та виникла необхідність звернутись до суду для вирішення цієї ситуації в судовому порядку.

Просила суд, визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її батька ОСОБА_2 у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в який просив суд розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав, щодо заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не подавали.

Станом на 30 січня 2020 року від відповідача письмового відзиву на позов до суду не надходило, тому з урахуванням ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який був батьком позивача. Позивач ОСОБА_1 , після того як поховала свого батька, звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті її батька ОСОБА_2

03.10.2007 року Першою одеською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа за №444/2006 про прийняття спадщини за законом до майна померлого. Спадкову справу нотаріусом було відкрито, але остаточно прийняти спадкове майно у ОСОБА_1 , не вийшло через те, що після смерті свого батька вона не змогла знайти всі оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, можливо вони були загублені її батьком.

У власності померлого ОСОБА_2 , знаходилась квартира АДРЕСА_1 .

На теперішній час спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , є не прийнятим ОСОБА_1 , але остання продовжує до теперішнього часу ним користуватися.

Ще одним спадкоємцем на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 була його прийомна дочка ОСОБА_3 . З заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 до нотаріуса не зверталась, цей факт підтверджується рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2014 року по справі №2-85/11. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дітей чи інших спадкоємців в неї не було.

Після смерті батька ОСОБА_1 , хотіла продати отриману у спадок квартиру. Навіть знайшовся покупець - ОСОБА_4 . Але через те, що оригінали правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 знайти не вдалося, процес прийняття спадщини та подальшого продажу затягнувся.

ОСОБА_4 запропонувала в судовому порядку встановити факт прийняття спадкового майна та визнання укладеного договору купівлі-продажу зазначеної квартири. Після чого нею був поданий відповідний позов до Приморського районного суду м. Одеси, справа №2- 228/08. Судом позов був задоволений без достатнього з`ясування обставин справи. Судом було вирішено встановити факти прийняття ОСОБА_1 спадкового майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 , та визнано укладеним договір купівлі продажу, та визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Але ОСОБА_4 фактично так і не виконала умови договору, недоплатила позивачу всю суму за вказану квартиру, через це та неповне з`ясування обставин справи судом, позивачем була подана апеляційна скарга.

20 листопада 2008 року ухвало апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу було задоволено, рішення Приморського суду м. Одеси від 03 червня 2008 року скасовано, справу було направлено на новий розгляд до того ж суду іншим складом суду. Але ОСОБА_4 всупереч тому, що рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі №2-228/08 не набрало законної сили та було скасовано Апеляційним судом 20 листопада 2008 року, все ж таки 27.01.2009 року незаконно переоформила на себе квартиру АДРЕСА_1 на себе. Про цей факт позивачу, стало відомо лише після того, як нотаріусом було відправлено запит до МБТІ у лютому 2019 року про надання відомостей про власника квартири. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 відповідно до рішення Приморського суду м. Одеси від 03 червня 2008 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2014 року по справі №2-85/11 в задоволені позовних вимог ОСОБА_5 було відмовлено.

Таким чином спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 залишилось не прийнятим, хоча позивач фактично ним користується. Спадкова справа в нотаріальній конторі відкрита до теперішнього часу.

В 2019 році позивач ОСОБА_1 , знову звернулась до Приморської державної нотаріальної контори. Нотаріусом було направлено запити, для підтвердження факту власності її ОСОБА_2 на спадкове майно у вигляді квартири. Але власником її спадкового майна у вигляді квартири вже зазначалась ОСОБА_4 .

Відповідно до листа від КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 04.02.2019р. право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_4 . Після звернення до державного реєстратора з відповідними рішеннями суду незаконний запис про власність ОСОБА_4 на квартиру 19.02.2019 року було скасовано, що підтверджується витягом з державного реєстру.

20.03.2019 року Приморською державною нотаріальною конторою було направлено запит до Міської агенції з приватизації житла від 20.03.2019 року, з проханням видати дублікат свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Але Приморська нотаріальна контора отримала відмову на запит, оскільки у відповіді було зазначено, що не є можливим видати дублікати на померлу особу.

24 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Приморської державної нотаріальної контори за для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що втрачені документи, які встановлюють право власності на квартиру АДРЕСА_1 не можуть бути видані вже померлому ОСОБА_2 . Оригінали правовстановлюючих документів є фактично втраченими.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України сспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ПК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Виходячи з положень ст.ст. 1268,1269.1270 ПК України, що регулюють прийняття спадщини, подання заяви про прийняття спадщини та строки для прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 , прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 у встановленому законом порядку шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. Судом встановлено, що ОСОБА_1 заяву про відмову від спадщини не подавала. Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 входить у перше чергу спадкоємців після смерті свого батька ОСОБА_2 .

Враховуючи зазначене та на підставі всебічного, повного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, обставин справи, суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її батька ОСОБА_2 у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 06.02.2020 року.

Суддя А.В. Науменко

30.01.2020