КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/180/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Вербової І.М.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» Дмитренко Олени Олегівни на ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області, постановлену суддею Пінкевич Н.С. 29 жовтня 2019 року про забезпечення позову, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» про скасування рішення,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2019 року заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» про скасування рішення задоволено.

Заборонено Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» здійснювати заходи щодо припинення газопостачання будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись із ухвалою суду, представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» Дмитренко О.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не врахував, що 25.10.2019 представниками ПАТ «Київоблгаз» у присутності батька позивача було здійснено припинення газопостачання шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби за адресою проживання позивача ОСОБА_1 , про що був складений відповідний акт про відключення, який був підписаний батьком позивача без зауважень та заперечень.

Звертає увагу суду на те, що припинення газопостачання до будинку позивача відбулось 25.10.2019, а оскаржувана ухвала Києво - Святошинського районного суду Київської області була постановлена 29.10.2019, тобто на момент постановлення ухвали газопостачання вже було припинено у відповідності до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Представник відповідачів в судовому засіданні підтримали апеляційну с каргу та просили її задовольнити з підстав, що викладені в ній.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, причину неявки суду не повідомила.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та не призведе до обмеження прав відповідача.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується в повній мірі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як убачається із матеріалів справи, в жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідачів АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», ТОВ «Київоблгаз збут», в якому просила:

- скасувати рішення, прийняте комісією Васильківського відділення АТ «Київоблгаз», оформленого протоколом №252 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем за наслідками розгляду акту про порушення №1124 від 05.03.2019 несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, складеного відносно ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 768,40 грн судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред?явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до роз?яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з?ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась із такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів про забезпечення позову тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. При цьому, суд зобов?язаний перевірити співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Судом установлено, що позивачем заявлені вимоги про визнання незаконними дій зі складення акту про порушення, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки та його скасування.

Одночасно із поданням до суду позовної заяви про скасування рішення, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити відповідачу здійснювати будь - які заходи щодо припинення газопостачання у будинку позивача за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.48-54).

В обґрунтуванні поданої заяви про забезпечення позову позивач посилався на те, що зважаючи на нарахування відповідачем їй заборгованості за газопостачання на підставі акту про порушення, існує вірогідність відключення будинку позивача від газопостачання, що буде порушенням його прав, тому і звернувся до суду із даною заявою про забезпечення позову.

Вважає, що для захисту прав та інтересів позивача, а також для забезпечення виконання в майбутньому рішення суду, необхідно в терміновому порядку заборонити відключати подачу природного газу до житлового будинку позивача до вирішення справи у судовому порядку та набрання рішенням суду законної сили.

У розділі 7 глави VI Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» визначений порядок обмеження та припинення розподілу природного газу споживачам.

Порядок оформлення акту про порушення та процедура його розгляду передбачені у Розділі 5 глави XI зазначеної Постанови, а саме акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення (пункти 8-13).

Таким чином, приймаючи до уваги, що предметом позову є правомірність/протиправність дій відповідача щодо складення оспорюваного акту про порушення, а законодавством визначені підстави для припинення газопостачання, розгляд оспорюваного акту відбувається за спеціальною і встановленою процедурою, а також обраний позивачем спосіб забезпечення позову , на думку колегії суддів, є співмірний з позовними вимогами і відповідає суті порушеного права, тому колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову позивач викладає мотиви, яким чином, на його думку, не забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення, викладаючи обставини поданого ним позову, посилаючись на можливе незаконне відключення від газопостачання . А питання про правомірність /протиправність дій відповідача може бути розглянуте судом лише по суті спору.

Крім того, у разі безпідставного і незаконного припинення газопостачання інтереси та права позивача можуть бути відновлені у спосіб відшкодування збитків, що передбачено Розділом 6 Глави XI Кодексу газорозподільних систем та іншими нормами цивільного законодавства.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому не підлягає скасуванню .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегіясуддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» Дмитренко Олени Олегівни залишити без задоволення.

Ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2019 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 10 лютого 2020 року.

Суддя - доповідач:

Судді :