ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1622/1491/2012 Номер провадження 22-ц/814/1583/20Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

31 серпня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі судді-доповідача: Абрамова П.С., суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 травня 2019 року про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

З матеріалів цивільної справи №1622/14912012 вбачається, що 28 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся з заявою, у якій просив суд ухвалити у цій справі - за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про повернення земельної ділянки в користування та визначення порядку користування земельною ділянкою, що залишилася в спільному користуванні, додаткове рішення, яким визначити порядок користування спірною земельною ділянкою (а.с. 123-127 Т-4).

Ухвалою Октябрского районного суду м. Полтави від 27 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №554/4502/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 та ПП БТІ "Інвентаризатор", про зобов`язання вчинити певні дії, залишено без розгляду.

29 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Октябрского районного суду м. Полтави від 27 травня 2019 року.

При цьому ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали суду, який просив поновити.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Встановивши з матеріалів справи, що місцевий суд 31 травня 2019 року надіслав копію ухвали про залишення заяви без розгляду за місцем проживання апелянта, вказаним у матеріалах справи, поштове відправлення не було отримано ОСОБА_1 (а.с. 91-92 Т-5), у зв`язку з тим, що адересат відсутній, так само як і судові повістки про виклик до суду,а у подальшому ОСОБА_1 протягом року не цікавився розглядом поданої ним заяви, заява про зміну свого місця проживання чи іншу адресу для надіслання кореспонденції ним не подавалася, апеляційний суд не знайшов підстав вважати наведені ним обставини поважними для поновлення строку на апеляційне оскарження.

При цьому суд постався на усталену практику ЄС з прав людини, який у своїх рішенням неодноразово наголошував на тому, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (справа «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А.» проти Іспанії», п. 109 ).

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Окрім цього, подана ОСОБА_1 апеляційна скарга не відповідала вимогам закону у повній мірі, оскільки апелянтом не виконано вимоги ч. 4 ст. 356 ЦПК України та не додано копій скарги відповідно до кількості учасників справи.

З цих підстав, ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17 червня 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 травня 2019 року про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення - залишена без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків скарги, що не перевищує десяти днів з дня вручення цієї ухвали, який з урахуванням норм Закону України № 540-IX "Про додаткові соціальні та економічні гарантії у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" буде обліковуватися з моменту закінчення терміну дії карантину.

09 липня 2020 року на адресу Полтавського апеляційного суду надійшла заява, у якій ОСОБА_1 повідомляє про неможливість усунути недоліки апеляційної скарги та просить визнати її неподаною і повернути.

Вказане та зміст самої заяви свідчить про обізнаність апелянта зі змістом ухвали апеляційного суду від 17 червня 2020 року.

21 липня 2020 року на адресу Полтавського апеляційного суду повернулося неврученим судове повідомлення, надіслане на адресу апелянта.

17 липня 2020 року вступив в силу Закон України № 731-IX від 18 червня 2020 року, яким внесені зміни до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину.

Так, відповідно до цього Закону "під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом".

Тобто, процесуальні строки які вже були автоматично продовженні до набрання чинності Закону № 731-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цього Закону. Оскільки закон набрав чинності 17.07.2020, як наслідок, строк на усунення недоліків апеляційної скарги продовжувався до 5 серпня 2020 року.

До моменту постановлення даної ухвали ніяких дій, спрямованих на усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 не вживалося. Подана ним заява про неможливість усунути недоліки апеляційної скарги не спростовувалася. Заяви про продовження строку на усунення недоліків також не надходили.

З урахуванням вищевикладених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування норми п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України та відмови у відкритті апеляційного провадження, оскільки апелянтом не надано вмотивовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Рішення апеляційним судом ухвалено з урахуванням строків на можливе надходження заяв та доказів усунення недоліків скарги засобами поштового зв`язку.

Керуючись ст. ст. 127, 183, 185, 357, 358 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 травня 2019 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її прийняття, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Суддя: Т.О. Кривчун

О.В. Чумак