У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2020 Справа №607/12125/16-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 вересня 2020 року через канцелярію Тернопільського міськрайоннного суду Тернопільської області подала до суду заяву, яку адресувала Великогаївській сільській раді, Тернопільського району, Тернопільської області, у якій просить зареєструвати за нею право власності на нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 та внести відомості до Єдиного державного реєстру речових прав щодо права власності про зняття зареєстрованого обтяження (заборони) на нерухоме майно.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18 вересня 2020 року вказану заяву розподілено до розгляду судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М. та 21 вересня 2020 передано судді.

Вказана заява подана та зареєстрована у порядку цивільного судочинства.

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням цих норм правом, звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Спосіб захисту порушеного права, відповідно до ст. ст.15,16,20 ЦК України, при зверненні до суду обирається позивачем. Перелік способів захисту, наведений у ч. 2ст. 16 ЦК України не є вичерпним, оскільки суд може захистити порушене цивільне право іншим способом, що встановлений договором або законом.

Звертаючись до суду із вказаною заявою, заявник просить вчинити реєстраційну дію, а саме зареєструвати право власності на нерухоме майно та внести відомості до Єдиного державного реєстру речових прав про зняття зареєстрованого обтяження.

З врахуванням наведеного, заява ОСОБА_1 не може розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки її розгляд віднесено до повноважень іншого органу, а саме державного реєстратора.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до переконання, що слід відмовити у прийнятті до розгляду поданої ОСОБА_1 заяви, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 186, 260, 352-354 Цивільного процесуального кодекс України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на дану ухвалу подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка