РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Смолій Л.Д.

при секретарі судового засідання Хлуд І.П.

за участю представника заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_4 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла заява ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису. Заява обґрунтована тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та проживала з ним та дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спільно у квартирі, що належить на праві власності її батькові за адресою АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 чинився на неї психологічний та фізичний вплив, що негативно відображається на дітях заявник звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що на даний час поведінка ОСОБА_2 стала некерованою, вона боїться за свою безпеку та безпеку дітей, перебуваючи в нетверезому стані ОСОБА_2 її переслідує, погрожує фізичним насильством, 1-20 серпня 2020 року неодноразово викликалась поліція та відносно останнього винесено терміновий заборонний припис, яким було зобов`язано ОСОБА_2 залишити місце проживання постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб по 23.10 год. 29 серпня 2020 року. Зазначила, що вимоги термінового заборонного припису було порушено вже 20.08.2020 року.

Заявник просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 строком на 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань менше 300 м до її місця проживання та місця проживання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 також місць її частого відвідування; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з нею, малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб.

Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву ОСОБА_4 підтримала та просила суд задовольнити її у повному обсязі, оскільки виклики поліції та винесення термінового заборонного припису стосовно ОСОБА_2 не надають на даний час ефективного захисту.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги заяви не визнали, вказавши що домашнього насильства ОСОБА_2 стосовно дружини не вчиняв, просили відмовити в задоволенні заяви, оскільки у разі встановлення заборони ОСОБА_2 вести листування та телефонні переговори з донькою ОСОБА_5 це порушить його права на спілкування з дитиною.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 350-5ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи та його представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_4 Серії НОМЕР_1 , що виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області заявник перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , 1989 року народження та зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 стверджується, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Відповідно до копії постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 29 липня 2020 року ОСОБА_2 , 1989 року народження притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що полягало в тому, що останній 15 липня 2020 року о 22 год. 15 хв. , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство у психологічній формі відносно своєї дружини, а саме нецензурно лаявся та погрожував фізичною розправою.

19 серпня 2020 року стосовно ОСОБА_2 було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 070351 у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства психологічного та фізичного характеру стосовно ОСОБА_4 , 1983 року народження терміном на 10 діб з 23.10 год. 19.08.2020 року до 23.10 год. 29.08.2020 року. ОСОБА_2 заборонено вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, контактування в будь-який спосіб з постраждалою особою та зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи.

Незважаючи на це, як стверджує заявник, ОСОБА_2 продовжує свої дії, переслідує її та погрожує фізичним насильством.

Проведена судом оцінка ризиків (вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення) у поведінці кривдника ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 як особи, постраждалої від домашнього насильства в сім`ї, та наведені заявником фактичні та правові підстави в сукупності з доданими до заяви доказами дозволяють суду дійти висновку про обґрунтованість вимог заявника, можливість їх часткового задоволення та необхідність вжиття відповідних заходів реагування, визначених законом.

Так, розділом IV глави 13 ЦПК України визначений порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно пунктів 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини а саме: вчинення домашнього насильства зокрема у формі переслідування, погроз фізичним насильством, порушення вимог термінового обмежувального припису суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 із встановленням декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Водночас, суд зауважує, що відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 29 липня 2020 року ОСОБА_2 , перебуваючи в нетверезому стані, вчинив домашнє насильство у психологічній формі відносно своєї дружини. Згідно правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 17 квітня 2019 року по справі №363/3496/18, суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 04 грудня 2019 року по справі №607/10122/19.

Відповідно до ст. ст.77,78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Будь яких доказів того, що ОСОБА_2 вчиняє насильство відносно малолітньої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявником суду не надано, а тому не підлягає до задоволення вимога заявника про заборону останньому на ведення листування, телефонних переговорів та контактування із ОСОБА_5 , оскільки це, зважаючи на те, що ОСОБА_2 не позбавлений батьківських прав щодо своєї доньки, призведе до порушення його права на спілкування з дитиною, що передбачене ст. 153 СК України.

Окрім того, заявником не зазначено місць частого нею відвідування, до яких вона просить заборонити наближатись ОСОБА_2 а отже і дана вимога до задоволення не підлягає, оскільки призведе до необґрунтованого обмеження прав ОСОБА_2 на вільне пересування.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави.

Згідно вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК Україн рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_4 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 6 (шість) місяців.

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :

- заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань менше 300 м до місця проживання ОСОБА_4 та місця проживання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори із заявником ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб.

В задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Заявник: ОСОБА_4 , АДРЕСА_1

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

Суддя: