Провадження № 2/127/1920/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря Волхової М.А.,

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача Косунця Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» про визнання договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладеним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ТОВ «Енера Вінниця» про визнання договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладеним. Позов мотивовано тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2019 року у справі №127/14411/19 в задоволенні позову ТОВ «Енера Вінниця» до ОСОБА_1 про визнання договору про постачання електричної енергії універсальних послуг №070040771 укладеним - відмовлено. Судове рішення набуло законної сили 15.01.2020 року. На підставі вказаного рішення суду позивач надав директору ТОВ «Енера Вінниця» для вивчення та підписання договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. У супровідному листі до вказаного проекту Договору позивач просив підписати з ним договір про постачання електричної енергії. У вказаному супровідному листі позивач вказав, що надісланий проект договору містить всі основні положення публічного договору, розміщеного на сайті ТОВ «Енера Вінниця», та уточнений відповідно до ухвалених рішень судів (рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі 127/14411/19 від 13.11.2019 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 15.01.2020 року, що ухвалено у цій же справі). У відповідь на внесену оферту про підписання договору відповідач повідомив, що запропонований проект договору не приймається Товариством. Позивач вважає, що директор ТОВ «Енера Вінниця, не прийнявши оферту позивача від 12.02.2020 року, фактично відмовився виконати рішення суду, яким не визнано укладеним «Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 070040771» від 01.01.2019 року на умовах ТОВ «Енера Вінниця». Позивач вважає, що «Типовий договір» про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг» між ТОВ «Енера Вінниця» та позивачем повинен бути визнаний укладеним на умовах запропонованих позивачем, що забезпечить права споживача та законні інтереси, які врегульовано Законами України та ЦК України. Посилаючись як на підставу своїх вимог на норми ст.ст. 627, 630, 634, 626, 638, 640, 641, 642, 646 ЦК України ст. 60 Закону України «Про ринок електричної енергії» позивач просив визнати договір «Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг між ТОВ «Енера Вінниця» та позивачем ОСОБА_1 з 01.01.2019 року на умовах запропонованих споживачем укладеним. Просив також вирішити питання судових витрат.

Ухвалою суду від 24.06.2020 року позовну заяву прийнято до провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 38).

15.07.2020 року через канцелярію суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, яку рекомендованим повідомленням про вручення надіслано на адресу відповідача та отримано останнім 17.08.2020 року, по суті якої відповідач не висловився.

Протокольною ухвалою суду від 23.09.2020 року (без винесення окремого процесуального документу) заяву позивача про уточнення позовних вимог судом прийнято до провадження як таку, що надійшла до початку розгляду справи по суті (ст.ст. 43, 49 ЦПК України). Вирішено розглядати позовні вимоги позивача в редакції заяви позивача від 15.07.2020, згідно якої позивач просить визнати «Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг між ТОВ «Енера Вінниця» та гр. ОСОБА_1 , поданий за захистом прав споживача, з 01.01.2019 року укладеним.

Протокольною ухвалою суду від 23.09.2020 року (без винесення окремого процесуального документу) в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та витребування доказів відмовлено у зв`язку з їх безпідставністю, а в частині відмови у витребуванні доказів також у зв`язку з тим, що вказані докази не мають правового значення для правильного вирішення справи та не стосуються предмету спору.

Протокольною ухвалою суду від 23.09.2020 року (без винесення окремого процесуального документу) у прийнятті заяви позивача про уточнення умов договору в частині назви та п. 2.2. відмовлено у зв`язку з тим, що відповідні уточнення не були предметом розгляду відповідача при отримані оферти, а також з процесуальної підстави пропуску строку внесення на розгляд суду такої заяви (заяву внесено після початку розгляду справи по суті (ст. 49 ЦПК України).

Протокольною ухвалою суду від 23.09.2020 року (без винесення окремого процесуального документу) позивачу відмовлено у прийнятті чергової заяви про уточнення позовних вимог, у зв`язку з пропуском процесуального строку визначеного ст. 49 ЦПК України.

03.08.2020 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що запропонований позивачем «Типовий» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг суперечить Типовому договору, що є додатком №6 до ПРРЕЕ, вимогам ПРРЕЕ в частині предмета договору (п. 2.1.), умов постачання (п. 3.1.), якості постачання електричної енергії (п. 4.1, 4.2.) прав та обов`язків споживача (п. 6), прав та обов`язків постачальника (п. 7), порядку припинення та відновлення постачання електричної енергії (п. 8.1.) та не приймаються товариством. Відповідач зазначає, що позивач прокоментував ряд розбіжностей між редакцією постачальника із 35 пунктів протоколу, які на його думку порушують права споживача і громадянина, посилаючись при цьому на статті різних законів, підзаконних актів та інших нормативних актів. Однак споживач має право вносити свої пропозиції до договору в частині конкретизації окремих пунктів, але без зміни основних положень, передбачених типовим договором.

06.08.2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив позивача, в якій останній наполягає на задоволенні позовних вимог. Вказує, що у відзиві відповідач допустив вільне трактування Правил постачання електричної енергії, законів та статей ЦК України. Позивач вказує, що він не зобов`язаний підписувати договір на постачання електричної енергії на умовах, що запропоновано відповідачем, що підтверджено рішеннями судів. Вказує, що договір з відповідачем має бути укладений на запропонованих ним умовах, а відмова відповідача від укладення такого договору є необґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів справи відповідь на відзив отримана відповідачем 07.08.2020 року, разом з тим відповідач не скористався правом у визначений ухвалою суду строк подати свої письмові заперечення проти позову (а.с. 86,94).

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з тих же підстав, що у ньому наведено, в редакції прохальної частини позовної заяви, що внесено на розгляд суду 15.07.2020 року.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, що викладено у відзиві на позов. Додатково зазначив, що позивач у своєму проекті договору запропонував такі умови, які відповідач виконати не може і не зможе, оскільки вони суперечать ліцензійним умовам, в межах яких працює відповідач. Запропонована редакція типового договору, що виписана позивачем, суперечить не тільки типовому договору, але й закону, оскільки позивач прибрав з типового договору ряд прав, якими володіє постачальник, та значно розширив обсяг своїх прав, на які відповідач не погоджується.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року щодо відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії, створено ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ», яке, згідно отриманої ліцензії, з 01.01.2019 року почало здійснювати діяльність з постачання електричної енергії побутовим споживачам електричної енергії на території Вінницької області як постачальник універсальних послуг.

Як встановлено ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Як встановлено п. 1.2.8. Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який, відповідно до законодавства, має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Відповідно до п. 7 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг визначений, як додаток №6 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою НКРЕ КП від 14.03.2018 року №312 та, відповідно, є типовим договором.

Як установлено судом 12.02.2020 року, позивач по справі звернувся до директора ТОВ «Енера Вінниця» з заявою, згідно якої направив для розгляду, вивчення та підписання, як зазначено в заяві, «Типовий договір про постачання електричної енергії універсальних послуг (проект), який, згідно доводів позивача, уточнений відповідно до Постанови Вінницького апеляційного суду у справі № 127/14411/19 від 15.01.2020 року ; рішення Вінницького міського суду Вінницької області у цій же справі від 13.11.2019 року; також позивач додав протокол розбіжностей/пропозиції Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № (а.с. 15 - 20).

У відповідь на вказану заяву відповідачем у справі 05.03.2020 року за №3131 надано відповідь, згідно якої позивача повідомлено, що запропонований договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг суперечить Типовому договору, вимогам ПРРЕЕ в частині предмета договору (п.2.1.), умов постачання (п.3.1.), якості постачання електричної енергії (п. 4.1.,4.2.), прав та обов`язків споживача (п.6), прав та обов`язків постачальника (п.7), порядку припинення та відновлення постачання електричної енергії (п. 8.1) та не приймається Товариством (а.с. 21 - 22).

Одночасно в описаній вище відповіді зазначено про направлення на адресу позивача двох примірників договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розроблений товариством на підставі Типового договору для ознайомлення та підписання (а.с 22).

Як вбачається з протоколу засідання комісії ІКЦ ТОВ «Енера Вінниця» №9 від 01.07.2020 року на засіданні вказаної комісії розглядалось питання можливості погодження запропонованих позивачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг побутовим споживачам, разом з тим, на вказаному засіданні сторони договору не досягли згоди щодо істотних умов вказаного договору, а позивач прокоментував розбіжності між запропонованою ним редакцією договору, і редакцією запропонованою відповідачем по 35 пунктам (а.с 72 - 74).

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Як встановлено ч. 1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст.642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Як визначено ч. 1 ст.646 ЦК України відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як врегульовано ч. 1 ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Як встановлено ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У ч. 2 ст. 634 ЦК України регламентовано, що договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

З аналізу конструкції ч. 2 ст. 634 ЦК України, на яку як на підставу своїх вимог посилається позивач, слідує, що для зміни умов договору приєднання сторона має спочатку приєднатись до договору, а вже потім вимагати зміни його умов, для чого має довести, що, виходячи із своїх інтересів, вона не приймає цих умов, оскільки такі порушують її права та, за наявності у неї можливості приймати участь у визначенні умов договору, такі умови не були б до нього включені.

Разом з цим, як констатовано Вінницьким апеляційним судом у своїй постанові справі від 15.01.2020 року (справа №127/14411/19) приєднуватись до умов договору чи не приєднуватись до нього є виключним правом громадянина, що не може бути обмеженим (а.с 14).

Як зазначалось вище договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Разом з тим, як встановлено судом, запропонована позивачем редакція договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг не погоджена відповідачем в частині предмета договору (п.2.1.), умов постачання (п.3.1.), якості постачання електричної енергії (п. 4.1.,4.2.), прав та обов`язків споживача (п.6), прав та обов`язків постачальника (п.7), порядку припинення та відновлення постачання електричної енергії (п. 8.1) та його істотні умови не прийняті відповідачем ТОВ «Енера Вінниця», а тому вказаний договір не може бути визнаний судом укладеним, оскільки сторони не досягли в належній формі домовленості щодо всіх істотних умов договору.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

Таким чином, суд приходить до висновку, що при укладенні договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №070040771, сторонами не було досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов, а саме не узгоджено договірні відносини сторін, не визначено предмет договору (п. 2.1. Договору), умови постачання електричної енергії (п. 3.1. Договору), якість постачання електричної енергії (п. 4.1. - 4.2. Договору), не визначено права та обов`язки споживача, так само як і права і обов`язки постачальника (п.п. 6.1, 7.1. Договору), не узгоджено порядку припинення та відновлення постачання електричної енергії (п. 8.1. Договору).

За таких обставин, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №070040771, в редакції, запропонованій позивачем відповідно до його заяви від 12.02.2020 року є неукладеним, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, однак позивач пред`явив позов на захист своїх прав, як споживача послуги з електропостачання, суд вважає за можливе клопотання позивача про повернення помилкового сплаченого судового збору задовольнити та повернути позивачу сплачений при пред`явленні позову судовий збір в сумі 840,80 грн., оскільки на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору у вказаній категорії справ.

Витрати на професійну правничу допомогу слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного ст. ст. 638, 640, 641, 642, 646, 626, 630 ЦК України, ст.ст. 179-181 ГК України, керуючись ст.ст. 10, 12-13, 76, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273-274, 278-279, 294, 319, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» про визнання типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг між ТОВ «Енера Вінниця» та громадянином ОСОБА_1 , поданий за захистом прав споживача з 01.01.2019 року укладеним - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 помилкового сплачений відповідно до квитанції № 12 від 12.06.2020 судовий збір в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця», м. Вінниця, вул. Пирогова, 131, .

Повне судове рішення складено 24.09.2020 року.

Суддя: