Провадження № 2/756/2199/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарях Шершньові В.О., Плясі Б.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 під час якого вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки після погіршення їх відносин та розірвання шлюбу ОСОБА_2 створює їй перешкоди у користування цим жилим приміщенням, замінив замок на вхідних дверях чим фактично позбавив її доступу до будинку, який є її єдиним житлом, ОСОБА_1 просить суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_2 та надати дублікати ключів від вхідних дверей.

У поданих письмових поясненнях відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на недоведення позивачкою її позовних вимог.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на його необгрунтованість.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України).

Судом установлено, що 04.04.2000 року Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією видано ОСОБА_2. ордер на жиле приміщення № 1054 серії Б на право зайняття жилого приміщення жилою площею 16,2 кв. м, яке складається з 1 кімнати в 16,2 квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 39).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.08.2001 року виконавчим комітетом Пуща-Водицької селищної ради, квартира АДРЕСА_3 площею 85,6 кв.м. належить ОСОБА_2 (а.с. 11).

З 11.12.2001 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12.11.2018 року розірваний (а.с. 37-38).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване з 26.09.2003 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 43).

Як вбачається з листа начальника Оболонського УП ГУНП у м. Києві Бикова В.В., 22.02.2019 року ОСОБА_1 зверталася заявою, що зареєстрована в ЖЄО за № 10782 (а.с. 5).

Зі змісту довідки старшого дільничного офіцера поліції СДОП ВП Оболонського УП ГУ НП в м. Києві Філоненко Ю.М. вбачається, що 22.02.2019 року до чергової частини управління надійшла заява ОСОБА_1 про чинення перешкод ОСОБА_2 у користуванні квартирою, за результатом розгляду якої було встановлено, що у даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини, тому підстав для відкриття кримінального провадження не має (а.с. 36).

Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 65 ЖК особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 156 ЖК члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Частиною 4 ст. 156 ЖК установлено, що до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Враховуючи, що під час розгляду справи установлено те, що ОСОБА_1 вселилася в спірне жиле приміщення у встановленому законом порядку, перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який є власником цього житла, а тому після офіційного припинення з ним шлюбних відносин не втратила право на користування цим жилим приміщенням, однак після розірвання шлюбу відповідач перешкоджає їй у користуванні ним, суд дійшов висновку про задоволення вимог позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) не чинити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_3 та надати їй дублікат ключів від вхідних дверей цієї квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 768 грн. 40 . судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя