Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючий - суддя Нікандрова С.О., секретар судового засідання Дудка Н.В., за участю представника відповідача - адвоката Фоменко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 28.09.2017 року рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що з часу винесення вищевказаного рішення суду, його сімейний стан змінився. 15 серпня 2017 року позивач уклав повторний шлюб з ОСОБА_4 . 28 серпня 2018 року у повторному шлюбі у позивача народилася друга дитина - ОСОБА_5 . Таким чином, на його утриманні перебувають цивільна дружина ОСОБА_4 та їх народжений син ОСОБА_5 . Всі вони проживають в АДРЕСА_1 . Вказує, що внаслідок сплати аліментів в розмірі 1/4 частини від його доходів на користь сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його сім`я позбавлена права на достатній життєвий рівень, оскільки його цивільна дружина також не працює через необхідність догляду за малолітнім сином. Просив зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області 28.09.2017 року до 1/6 заробітку (доходу).

У відзиві на позов ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні позову про зменшення розміру аліментів, мотивуючи тим, що на час винесення рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.09.2017 року про стягнення з позивача аліментів, останній вже перебував у шлюбі з ОСОБА_4 . Наявність другої дитини, з якою позивач проживає однією сім`єю, не є підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач є працездатною особою, має постійне місце роботи і достатній дохід. Доказів погіршення майнового стану позивачем не надано. Її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на диспансерному обліку в Дніпрорудненській багатопрофільній лікарні з діагнозом «вроджена деформація грудної клітки, сколіоз грудного відділу хребта, двостороння плоскостопість», у зв`язку з чим потребує відповідного ортопедичного взуття, періодичні курси масажу, санаторно-курортного лікування, заняття в спортивних секціях. У зв`язку із цим відповідач несе постійні додаткові витрати на оплату занять дзюдо, відвідування басейну, придбання

відповідних речей для забезпечення життєдіяльності сина. Вважає, що в даному випадку зменшення розміру аліментів суперечить інтересах дитини.

У відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 зазначив, що відповідачем не надано доказів на підтвердження витрат на оплату тренувань в спортивній секції дзюдо сина ОСОБА_3 , оплату басейна в м.Енергодар та інші супутні витрати. Підставою зменшення розміру аліментів у поданому ним позові зазначено зміну його сімейного стану. На даний час він проживає разом з дружиною ОСОБА_4 та малолітнім сином ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , у АДРЕСА_1 , дружина не працює, знаходиться дома з дитиною, позивач є єдиним годувальником в сім`ї, у сина ОСОБА_5 також є проблеми зі здоров`ям, порушення кровообігу в судинах головного мозку, маються ознаки гіпертензійного синдрому, порушення венозного відтоку, ознаки симетрично помірно вираженої вентрикуломегалії, у дружини і позивача також є проблеми зі здоров`ям, у зв`язку із вказаними обставинами позивач зазначає, що після винесення рішення про стягнення аліментів змінився також його матеріальний стан, який не дозволяє сплачувати йому аліменти в раніше визначені сумі.

У письмових запереченнях відповідач ОСОБА_2 зазначила, що проблеми зі здоров`ям позивача, а також зі здоров`ям дружини позивача існували на час винесення рішення Енергодарським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, а тому посилання про зміну майнового стану позивача з цих підстав є необґрунтованим. Крім того, заробітна плата позивача ОСОБА_1 зросла, а тому його матеріальне становище покращилося.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, надав заяву, у якій просив розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, подала заяву. У якій просила розглянути справу без її участі, за участю її представника - адвоката Фоменко А.С.

Представник відповідача - адвокат Фоменко А.С. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, наведених у відповідних заявах по суті справі - відзиві на позов і запереченнях.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 20 березня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши наявні у справі матеріали, вислухавши пояснення представника відповідача, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 .

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області у справі №316/1294/17 від 28 вересня 2017 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 22.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки про заробітну плату і інші доходи №14 від 22.04.2020 року, виданої ВП «Запорізька атомна електрична станція» ДП НАЕК «Енергоатом», ОСОБА_1 працює на Запорізькій АЕС 15 ЕЦ, за період з квітня 2019 року по березень 2020 року включно отримав загальний дохід в сумі 305 711,02 грн., з якого на підставі виконавчого листа №316/1294/17 утримані аліменти в розмірі 25% на користь ОСОБА_2 в сумі 61 524,36 грн. Отже, сума аліментів, яка фактично утримується із заробітної плати позивача на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, складає у середньому 5000 грн. щомісячно.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналогічні висновки викладені у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до п.23 Пленум Верховного Суду України у постанові №3 від

15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказав, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я може бути підставою для вимоги батька про зменшення розміру аліментів.

При цьому, з аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Одночасно з цим, встановлено, що позивач ОСОБА_3 15 серпня 2017 року уклав шлюб із ОСОБА_4 .

Від зазначеного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача ОСОБА_3 народився другий син - ОСОБА_5 .

Згідно довідок №191 від 09.01.2020 року і №3922 від 21.04.2020 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на викладене, суд приймає доводи позивача, що викладені в його позовній заяві стосовно того, що в зв`язку з народженням у нього другої дитини, його матеріальний стан змінився, оскільки у нього виник обов`язок по утриманню обох своїх неповнолітніх дітей, а також дружини, яка не працює і здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Щодо доводів відповідача ОСОБА_2 про необхідність нести додаткові витрати на придбання спеціального ортопедичного взуття, курсів масажу, оплату санаторно-курортного лікування, оплату занять в спортивних секціях, басейну, придбання інших необхідних речей для забезпечення життєдіяльності сина, суд відмічає, що ст.185 СК України врегульовані питання участь батька, з яким не проживає дитина, у додаткових витратах на дитину.

Суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що позивач здатний сплачувати аліменти в попередньому розмірі, незважаючи на народження другої дитини з огляду на те, що його заробітна плата є достатньою і крім того збільшилася, оскільки ст.180 СК України покладає обов`язок по утриманню своєї дитини не тільки на батька, але й на мати. Водночас, відповідач всупереч ч.3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала до суду достатніх та переконливих доказів того, що її матеріальний стан з часу присудження аліментів погіршився.

З огляду на те, що позивачем ОСОБА_1 було доведено належними та допустимими доказами ту обставину, що він став батьком другої дитини, і повинен

забезпечити своїм дітям співмірні умови матеріального забезпечення, тобто доведено наявність передбаченої ч.1 ст.192 СК України підстави, як зміна сімейного та матеріального стану платника аліментів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і зменшення розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду, з 1/4 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст.181, 182, 192 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, визначених рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 28 вересня 2017 року, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений і підписаний 26.08.2020 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова