Справа № 467/854/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17.08.2020 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не завляє самостійних вимог щодо предмета спору Органі опіки та піклування Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківств прав, призначення опікуна та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

14 серпня 2020 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшла вказана позовна заява.

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору через скрутне матеріальне становище та недостатність розміру отримуваної пенсії.

Тому, проаналізувавши вказану заяву, слід вказати наступне.

Зокрема, Законом України «Про судовий збір» встановлено розміри ставок судового збору, наведено перелік пільг, які надаються державою щодо сплати судового збору окремим категоріям позивачів та передбачено можливість відстрочення, розстрочення сплати судового збору, або взагалі звільнення від сплати.

Відповідно до частини 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною третьої цієї статті визначено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналогічну норму містить і ч.ч 1,2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, враховуючи майновий стан сторони.

Тобто, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є таким майнови стан сторони, який дійсно позбавляє її можливості сплатити належну суму судового збору.

До того ж, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним поняттям та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

У п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, у даному випадку, позивач на підтвердження своїх доводів щодо звільнення від сплати судового збору подала лише довідку про розмір пенсії за віком, сума якої за період з 01 лютого 2020 року по 31 липня 2020 року складає 10 393, 98 грн.

Однак, отримання пенсії у такому розмірі не виключає наявності у заявника (позивача) інших видів доходів.

Але доказів цьому надано не було.

Інакше кажучи, цей доказ ( довідка про розмір пенсії) сама по собі не підтверджує, того, що його майновий стан позивача на день звернення до суду об`єктивно перешкоджає сплаті судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, або навіть в частині, так як таким не підтверджується відсутність інших доходів і, відповідно, скрутний майновий стан.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні, допустимі і достовірні, у розумінні ст. ст. 77,78,79 ЦПК України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору.

Тобто, для застосування судом положень ч.1 ст. 136 ЦПК України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р. у справі "Креуз проти Польщі", вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Ці підстави повинні бути доведені шляхом надання ряду належних, допустимих і достовірних доказів, а не лише однієї довідки про розмір пенсії за віком, оскільки, як вказано вище, це не виключає факту отримання інших доходів.

Крім того, заявник не позбавлена можливості клопотати перед судом про його відстрочення чи то розстрочення, однак, не більше, як до ухвалення судового рішення.

До того ж, не слід забувати правила розподілу судових витрат, установлені ст. 141 ЦПК України, у залежності від результатів вирішення спору.

Як наслідок, із мотивів, що викладені вище, у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору належить відмовити.

За таких умов, з огляду на те, що недодержання вимог норми ч.4 ст. 177 ЦПК України позбавляє можливості відкрити провадження у справі, позивачу слід запропонувати усунути цей недолік позовної заяви шляхом надання документу, який підтверджує сплату судового збору у розмірі 840, 80 грн. за кожну вимогу немайнового характеру ( 1861,60 грн.), ураховуючи положення закону щодо звільнення від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

А тому позовна заява на підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху.

Згідно положень ч.2 ст. 185 ЦПК України строк усунення недоліків визначається суддею і не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Тож, позивачу слід запропонувати усунути вказаний в ухвалі недолік у спосіб, що у ній визначений, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

При цьому, позивач не позбавлена права повторно звернутися з аналогічним клопотанням, надавши докази на підтвердження її майнового стану, як це передбачено Законом України "Про судовий збір" та циільним процесуальним законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 175, 185, 258, 259, 260, 261, 294 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не завляє самостійних вимог щодо предмета спору Органі опіки та піклування Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківств прав, призначення опікуна та стягнення аліментів - залишити без руху.

Запропонувати позивачу не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання копії цієї ухвали усунути виявлений недолік, у спосіб, що визначений в ухвалі, інакше позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Роз`яснити позивачу, що якщо вона відповідно до цієї ухвали виконає вимоги ч.4 ст. 177 ЦПК України у десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали, то позовна заява вважається поданою у день первісного її подання до суду.

Роз`яснити позивачу прав повторно звернутися з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, якому кореспондується обов`язок надати докази на підтвердження майнового стану, як це передбачено Законом України "Про судовий збір" та цивільним процесуальним законом.

Роз`яснити позивачу право клопотати про відстрочення чи то розстрочення сплати судового збору, але не більш як до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.В. Явіца