13.08.2020 Справа № 363/5398/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого судді Баличевої М.Б., секретаря Дехтяренко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 56 071, 93 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та судовий зібр у розмірі 1 921 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27.12.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПРОВІДНА» та BILLA - Україна, підприємство з іноземними інвестиціями було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/6761916/9069/17, забезпечений транспорт SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 . 24.12.2018 року у м. Києві по вул. Овруцька, 28/1, мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля LEXUS д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Внаслідок ДТП автомобіль SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 , що був застрахований у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/6761916/9069/17 від 27.12.2017 року. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.02.2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме за фактом ДТП, яке сталося 24.12.2018 року. BILLA - Україна, підприємство з іноземними інвестиціями звернулося до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до страхового акту № від 22.01.2019 року та умов Договору страхування № 06/6761916/9069/17, розмір страхового відшкодування склав 56 071, 93 грн., яке позивачем було сплачено на розрахунковий рахунок СТО, згідно платіжного доручення № 003180 від 23.01.2019 року. Відповідно до умов Договору страхування № 06/6761916/9069/17, при пошкодженні транспортного засобу, розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи. Під час дослідження страхового випадку, позивачу стало відомом про те, що на момент дорожньо - транспортної пригоди у ОСОБА_1 , цивільно - правова відповідальність, як водія автомобіля LEXUS д.н.з. НОМЕР_2 , була не застрахована. За таких обставин, позивач вважає, що до нього перейшло у порядку зворотної вимоги право на отримання від відповідача страхове відшкодування, а тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав. Раніше надавав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 27.12.2017 року між ПрАТ «СК «Провідна» та BILLA - Україна, підприємство з іноземними інвестиціями було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №06/6761916/9069/17, згідно з яким ПрАТ «СК «Провідна» прийняло на себе обов`язок відшкодувати збитки, що може зазнати Страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 .

24.12.2018 року о 21 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки LEXUS д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Овруцькій біля будинку № 28/1 в місті Києві, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом марки SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.02.2019 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова суду набрала законної сили 12.02.2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

26.12.2018 року до ПрАТ «СК «Провідна» звернулась BILLA - Україна, підприємство з іноземними інвестиціями із заявою про факт настання ДТП застрахованого автомобіля SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 за Договором добровільного страхування наземного транспорту №06/6761916/9069/17 від 27.12.2017 року.

26.12.2018 року спеціалістом ПрАТ «СК «Провідна» було складено акт № 4741718 огляду транспортного засобу - автомобіля SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 .

Однак, як вбачається з матеріалів справи, що 18.01.2019 року ТОВ «Автосоюз» було виставлено рахунок ПрАТ «СК «Провідна» за технічне обслуговування № 2043841 автомобіля SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 57 437, 00 грн.

Розрахунок матеріального збитку по справі № транспортного засобу SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 був складений ПрАТ «СК «Провідна» 21.01.2019 року з розміром вартості відновлювального ремонту (вартість робіт) 57 437, 00 грн.

Страховий акт № був складений ПрАТ «СК «Провідна» - 22.01.2019 року.

Ремонтна калькуляція автомобіля SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 була складена 30.05.2019 року на загальну суму 57 437, 00 грн.

Натомість, 23.01.2019 року ПрАТ «СК «Провідна» виплатило суму страхового відшкодування за проведення відновлювального ремонту застрахованого автомобіля SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 56 071, 93 грн., згідно платіжного доручення № 003180 від 23.01.2019 року на рахунок ФОП ОСОБА_4 , тобто раніше ніж була складена ремонтна калькуляція автомобіля SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 - 30.05.2019 року.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналіз статей 509, 1187, 1188, 1192 ЦК України дає підстави для висновку, що факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоду (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом або договором передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 грн на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), про що зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до роз`яснень, що були викладені в п. 16 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 №4 та приписів статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Тобто, володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

У зв`язку із цим при пред`явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу.

Непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

ПрАТ «СК «Провідна» у поданому позові посилався на те, що під час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована, однак жодних доказів на підствердження цього до суду позивачем не надано.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, в силу статті 79 цього кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, надавши належної оцінки доказам по справі у їх сукупності, встановивши, що позивачем не було надано до суду доказів відсутності у відповідача ОСОБА_1 застрахованої цивільно-правової відповідальності, як власника наземного транспортного засобу на час ДТП, що позбавило суд встановити вірне коло осіб по справі та позивачем не надано суду доказів, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування позивачу, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 , що передчасно заявлені до неї як до заподіювача шкоди.

Крім того, надані ПрАТ «СК «Провідна» письмові докази мають невідповідності по даті їх складання, зокрема, ремонтна калькуляція автомобіля SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 була складена 30.05.2019 року на загальну суму 57 437, 00 грн., натомість, 23.01.2019 року позивачем було виплачено суму страхового відшкодування за проведення відновлювального ремонту застрахованого автомобіля SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 56 071, 93 грн., згідно платіжного доручення № 003180 від 23.01.2019 року на рахунок ФОП ОСОБА_4 , тобто на чотири місяці раніше ніж була складена ремонтна калькуляція автомобіля SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_1 .

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 509, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення через Вишгородський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий М.Б. Баличева