Провадження 2/127/2791/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АДР Логістик» про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в серпні 2020 року звернувся до суду з позовом до ТДВ «Страхова компанія «Київ РЕ», ТОВ «АДР Логістик» про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди.

Разом з позовною заявою позивач надав заяву про забезпечення позову, в якій просив в якості забезпечення позову накласти арешти на банківські рахунки ТДВ «Страхова компанія «Київ РЕ» до прийняття по справі рішення, що набрало законної сили, в межах позовних вимог. В якості забезпечення позову накласти арешт на майно ТОВ «АДР Логістик», зокрема спеціалізованого вантажного сідлового тягача (автомобіля) марки «DAF», моделі XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепу цистерни марки «MERCERON», моделі М-343RDP125, д.н.з. НОМЕР_2 до прийняття рішення по справі, що набрало законної сили.

Заява мотивована тим, що 28.09.2019 року приблизно о 02:00 год. водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автопоїздом, що складається із спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки «DAF», моделі XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепу цистерни марки «MERCERON», моделі М-343RDP125, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині вул. Хмельницьке шосе у м. Вінниці, в напрямку центру міста, на регульованому перехресті з вулицею Львівське шосе, перед початком виконання повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виконуючи маневр на заборонений рух (вимкнений) сигнал додаткової секції світлофорного об`єкта, внаслідок чого з необережності допустив зіткнення з технічно справним автомобілем «Volkswagen», моделі «Passat», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку.

Відповідач ТДВ «Страхова Компанія «Київ РЕ» всупереч ЗУ «Про страхування» та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» компенсаційні виплати не виконує, поштові відправлення не отримує, відмовляється здійснювати листування із вказаного приводу.

Відповідач ТОВ «АДР Логістик» також не вживав та не вживає жодних заходів стосовно зобов`язання сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Дослідивши матеріали заяви, суд встановив наступне.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «Страхова Компанія «Київ РЕ» відповідно до полісів № АО/0529234 та № АО/0529235.

ТДВ «Страхова Компанія «Київ РЕ» здійснює свою діяльність згідно Закону України «Про страхування».

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що страховиками, які мають право здійснювати страхову діяльність на території України, є: фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно із Законом України «Про господарські товариства», з урахуванням того, що учасників кожної з таких фінансових установ повинно бути не менше трьох, та інших особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Статтею статті 30 Закону України «Про страхування» встановлено заходи забезпечення платоспроможності страховиків, зокрема, шляхом створення страхових резервів, достатніх для майбутніх виплат страхових сум і страхових відшкодувань; перевищення фактичного запасу платоспроможності страховика над розрахунковим нормативним запасом платоспроможності.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 3 ЦК України свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, є засадою цивільного судочинства. Тому загальним правилом втручання державних органів у господарську діяльність підприємців не допускається.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З урахуванням викладених норм права, суд вважає, що у заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову не наведено обґрунтувань та до неї не додано належних та допустимих доказів у відповідності до положень статей 12, 81 ЦПК України щодо наявності обставин, які свідчать про необхідність застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на рахунки відповідача ТДВ «Страхова Компанія «Київ РЕ», на майно ТОВ «АДР Логістик», зокрема доказів несумлінних дій відповідача щодо приховання майна, його розтратити, продажу або знецінення, та що такі дії можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про задоволення позовних вимог може бути утрудненим або взагалі неможливим.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 16, 81, 89, 150, 260-261, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АДР Логістик» про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя