Справа № 274/222/17
Провадження № 2/0274/128/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"11" серпня 2020 р. м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Поступайло Х.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ ПРЕМ`ЄРА" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -
Відповідачка умови кредитного договору не виконує та має заборгованість, що станом на 16.01.2020 становить 21 124, 84 грн. Суму боргу складає: заборгованість за тілом кредиту -19 705, 23 грн, заборгованість за відсотками 1 419, 61 грн, заборгованість за пенею - 00,00 грн, заборгованість за комісією - 00,00 грн, заборгованість за штрафом - 00, 00 грн.
Ухвалою судді Хуторної І.Ю. від 06.02.2017 у справі відкрито провадження.
Ухвалою судді Замеги О.В. від 14.12.2017 справу прийнято до свого провадження.
Ухвалою суду від 07.10.2019 проведено заміну сторони позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ ПРЕМ`ЄРА" ( а.с. 185).
Внаслідок повторного авторозподілу, після відставки судді Замеги О.В., ухвалою від 23.03.2020 дану справу прийнято до свого провадження суддею Хуторною І.Ю.
Від відповідачки відзив на позовну заяву не надходив.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Від представника позивача у матеріалах справи міститься клопотання, в якому він просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка про час і місце слухання справи повідомлена належним чином у відповідності до положень частини восьмої статей 128, 130, 131 ЦПК України.
У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося.
Судом, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з таких підстав.
Згідно п. 1.2.1. договору для придбання товару Банк надає Позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та Додатком № 1 «Графік платежів», що є невід`ємною частиною, а також виконувати інші умови договору(а.с. 12).
Відповідно до платіжних документів ОСОБА_1 придбала та оплатила товар на разом з ПДВ на суму 4 257 грн (а.с.23, 23, 25, 26).
Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору Банк та позичальник підтвердили факт укладення між ними Договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карт на підставі Правил користування кредитною картою MasteCard Standart, що розміщені на Інтернет сайті Банку та на умовах, викладених у цьому розділі.
Пунктом 2.4 Договору визначено, що розмір кредитного ліміту складає 1000 грн (а.с. 9).
Відповідно до п. 2.9. відсоткова ставка складає 2,49 відсотків на місяць по операціях розрахунків картою за товари та послуги та в мережі інтернет 3,49 відсотків на місяць по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі карти ( а.с. 9).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом частини другої статті 536 ЦК розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Водночас щодо суб`єктного складу таких правовідносин у частині третій статті 1079 ЦК України зазначено, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать, зокрема, банки, компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. До фінансових відносин належать й послуги факторингу (ст. 4 вказаного Закону).
Статтею 5 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" передбачено, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов`язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов`язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред`явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів (послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника. Відповідно до частини другої статті 7 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" у разі, якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій.
Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. Зокрема, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № 22/12/14/4, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право грошової вимоги, ща належать клієнту і ТОВ "ОТП Факторинг Україна" стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і Боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с. 28-34).
30 серпня 2019 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», укладено договір факторингу № 30082019п, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право вимоги за кредитними договорами ( а.с.165-170).
30.08.2019 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ ПРЕМ`ЄРА" уклали Договір факторингу № 30082019ДФП, згідно з яким відбулося переступлення прав вимог за кредитними договорами (а.с. 171-177).
Визначений пунктами 2.1. та 9.3. Договору факторингу № 22/12/14/4 від 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Реєстр боржників та Акт до договору факторингу не був долучений позивачем допозову.
Проте наданий суду реєстр боржників не містить підпису уповноваженого представника ТОВ «Прем`єра» (а.с. 195-197).
Також, за умовами п. 6.2.3. договору факторингу від 30.08.2019 № 30082019п, укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», права вимоги переходять до фактора з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування платежів, визначених п. 7.2 цього договору та підписання акта приймання-передачі реєстру боржників, форма якого наведена у додатку 3 до цього договору.
Аналогічно, за умовами п. 6.2.3. договору факторингу від 30.08.2019 № 30082019 ДФП, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Факторингова компанія «Прем`єра» права вимоги переходять до фактора з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування платежів, визначених п. 7.2 цього договору ті підписання акта приймання-передачі реєстру боржників, форма якого наведена у додатку 3 до цього договору.
Докази щодо перерахування платежів за умовами вказаних вище договорів факторингу та підписання акта приймання-передачі боржників позивачем суду не надано.
Таким чином, розрахунки боргу суперечать один одному, виписці з особового рахунку, а також умовам кредитного договору, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4 171, 43 грн та кредитну карту із лімітом 1000 грн.
Позивач не надав доказів про зміну кредитного ліміту.
Правила користування картою ( а.с.154-154) не містять підпису ОСОБА_1 , а отже не можна вважати, що умови договору, визначені правилами нею погоджувались.
За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його складення повного тексту.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення виготовлено 16.08.2020.
Суддя І.Ю.Хуторна