Справа № 274/5745/20 Провадження № 2-о/0274/1756/20
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
УХВАЛА

01.09.20 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1
простягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь з Військової частини НОМЕР_2 заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів випливає, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , остання провела з ним розрахунок при звільненні з затримкою.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних,господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

За змістом статті 19 Цивільного процесуального кодексу України під цивільною юрисдикцією розуміють компетенцію загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових правовідносин.

Згідно з пунктом 2 частини першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

У пункті 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Тобто за правилами адміністративного судочинства розглядаються спори, пов`язані з проходженням публічної служби, одним з різновидів якої є військова служба. Ці спори можуть стосуватися як порядку проходження такої служби, до якого включається і виплата заробітної плати, так і пов`язані зі звільненням з публічної служби, до яких належать і спори про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні.
За таких обставин Суд приходить до висновку, що спір у справі не є приватноправовим, а є публічно-правовим, а відтак має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, у відкритті провадження має бути відмовлено.

При цьому Суд вважає за необхідне зазначити, що при постановленні ухвали враховувався висновок, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 р. у справі № 761/27364/17 (ЄДРСР http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/80783494).

Керуючись статтями 4, 19, 186, 258 260 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі.

2. На виконання частини п`ятої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України роз`яснити, що розгляд справи належить до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Корбут