Провадження № 22-ц/4808/984/20
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Фединяка В.Д., Девляшевського В.А.,

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю ОСОБА_1 та її представника, представника ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент», державного реєстратора Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіна Володимира Володимировича та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни про визнання неправомірними дій та скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 07 липня 2020 року під головуванням судді Татарінової О.А. у м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент», державного реєстратора Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіна В.В. та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. про визнання неправомірними дій та скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

В заяві зазначили, що з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 23.10.2008, укладеним між АКБ «Форум» (в наступному назву змінено на ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_1 на суму 20 000 дол США, між ОСОБА_2 та АКБ «Форум» було укладено іпотечний договір, предметом іпотеки за яким виступила однокімнатна квартира по АДРЕСА_1 .

Кредит позичальником сплачувався вчасно та з переплатою, залишок на погашення тіла кредиту та його відсотків становив близько 9 000 дол. США, однак у зв`язку із відкликанням банківської ліцензії та ліквідацією ПАТ «Банк Форум» і початком ліквідації банку з 16.06.2014 на підставі постанови правління НБУ від 13.06.2014 року №355, у липні 2015 року ОСОБА_1 від уповноваженої особи ФГВФО отримала вимогу про дострокове погашення боргу та про припинення діяльності банку. При цьому, представник - уповноважена особа ФГВФО звернувся до Івано-Франківського міського суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 9 785,42 дол. США та нарахованих штрафних санкцій у сумі 22 405,36 грн.

У зв`язку з тим, що 14.12.2018 вони ознайомилися з вимогою ТОВ ФК «Інвент» та інформацією з Державного реєстру речових прав від 07.12.2018 про заміну іпотекодержателя нерухомого майна з банку на товариство, 17.12.2018 надали письмові заперечення на дії відповідача у зв`язку з відсутністю будь-яких документів, що підтверджували право вимоги, наявність тієї чи іншої суми боргу, що вимагалася останнім, та наголошували на наявній судовій справі і відсутності дотримання вимог закону щодо переуступки вимоги та повернення коштів. У відповідь вони отримали копію договору №1277-Ф про відступлення прав вимоги від 22.11.2018, додаток № 1 про передану/викуплену суму боргу, договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 22.11.2018, інформацію з реєстру речових прав щодо зміни іпотекодержателя на ТОВ ФК «Інвент» та окремо отримали від нотаріуса Верповської О.В. письмову інформацію щодо вчинення нотаріальних та реєстраційних дій щодо іпотечного майна, а також лист ФГВФО щодо продажу кредитних зобов`язань банку третім особам. При цьому, з веб-сайту електронних торгів вони отримали інформацію про лот продажу їхнього кредитного договору ТОВ ФК «Інвент» із вказівкою на залишок заборгованості на дату формування ліквідаційної маси в розмірі 148 474,27 грн. при початковій ціні 83 262,34 грн. Відповідно, 20.01.2019 ними було надіслано до ТОВ ФК «Інвент» письмову заяву про врегулювання спору між сторонами, однак домовленості досягнуто не було.

Державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіним В.В. 23.05.2019 перереєстровано право власності на їх квартиру на ТОВ ФК «Інвент».

Посилаючись на незаконність дій відповідачів, оскільки ТОВ ФК «Інвент» не отримувало генеральної та індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій і не має права надавати банківські послуги, тобто таке не може заявляти вимог щодо повернення коштів у іноземній валюті та/або звернення стягнення на предмет іпотеки на погашення цієї заборгованості, всупереч вимог договору іпотеки перереєстрація квартири відбулася без укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, без повідомлення про застосування іпотечного застереження, без перевірки відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства при наявності заборони на відчуження квартири до припинення договору іпотеки, не за місцем знаходження іпотечного майна, з порушенням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та без врахування заперечень щодо суми боргу, так як розмір боргу в понад 16 000 дол. США є більшим ніж заявлених банком в судовому порядку до стягнення 9 785,42 дол. США, а також нотаріусом проведено державну реєстрацію заміни іпотекодержателя без надання усіх необхідних документів тільки на підставі іпотечного договору та договору про відступлення прав вимоги, позивачі просили:

визнати дії ТОВ ФК «Інвент» та державного реєстратора Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області щодо вчинення реєстраційних дій до іпотечного нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , неправомірними та скасувати рішення державного реєстратора Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіна В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 47062958 від 27.05.2019 року про реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ТОВ ФК «Інвент», поновивши запис про право власності на квартиру за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

визнати дії ТОВ ФК «Інвент» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. щодо вчинення нотаріальних дій та реєстраційних дій до іпотечного нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , неправомірними та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44223815 від 23.11.2018 року про заміну іпотекодержателя квартири по АДРЕСА_1 на ТОВ ФК «Інвент», поновивши попередній запис згідно умов іпотечного договору від 23.10.2008.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 07 липня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального та вимог матеріального права, що полягають у неповному дослідженні обставин справи, ненаданні повної та об`єктивної оцінки письмовим доказам та матеріалам справи, що мають значення для її вирішення, при незастосуванні тих норм права, що слід було застосувати у даних правовідносинах, та відступлення від правових висновків ВСУ у подібних правовідносинах.

Доводи позовної заяви є обґрунтованими, відповідають як вимогам закону так і сталій судовій практиці у подібних правовідносинах, підтверджені відповідними матеріалами справи.

Мотивувальна частина оскаржуваного рішення суду підтримує доводи позовної заяви, що підтверджується зокрема викладеними висновками про відсутність правових підстав у державного реєстратора на вчинення реєстраційних дій щодо перереєстрації права власності на майно за відповідачем ТОВ ФК «Інвент», однак суд при ухваленні рішення посилався на висновки Великої Палати Верховного Суду щодо неналежного способу захисту, обраного позивачами, які не стосуються обставин даної справи.

Вважає, що розбіжності думок суддів Великої Палати Верховного Суду не можуть слугувати підставою для визначення судової практики у подібних правовідносинах, позиція Великої Палати Верховного Суду, на яку посилається суд першої інстанції, висловлюється у сфері подвійної реєстрації права оренди землі, а не незаконної перереєстрації права власності на майно. При цьому, судова практика повинна застосовуватися у подібних правовідносинах, але в будь-якому випадку повинна виходити із суті самої справи та предмету спору, відносин між сторонами, порушених прав та інтересів позивача відповідачем чи іншими особами. Незважаючи на те, що оскаржувані реєстраційні дії були вчинені за заявою третьої особи, втручання в права позивача було здійснено державним реєстратором шляхом прийняття оскаржуваного рішення без дотримання встановленої законом процедури.

Суд першої інстанції, зводячи свої висновки до правомірності заявлених ними вимог позову, повинен був прийняти рішення про задоволення позовної вимоги щодо скасування рішення державного реєстратора.

Вказує, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позовної вимоги про скасування рішення приватного нотаріуса щодо заміни іпотекодержателя, оскільки висновок суду про правомірність дій останньої спростовується не тільки відсутністю всіх необхідних документів для вчинення такої дії, але й наявністю з 2008 року заборони на відчуження іпотечного майна, судової справи про стягнення заборгованості, спірністю кредитної заборгованості, мораторієм на стягнення майна та відсутністю підтверджень про повідомлення про намір звернення стягнення на предмет іпотеки/зміни іпотекодержателя і згоди боржника на таку заміну (проінформованості у встановленому законом порядку про вчинення нотаріальних дій та відступлення права вимоги).

При наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження спірного майна державний реєстратор не мав права здійснювати реєстраційних дій поки таке обтяження не буде зняте, а також законодавством не передбачено повноважень нотаріуса щодо проведення реєстрації заміни іпотекодержателя.

При цьому, судом першої інстанції жодним чином не враховані викладені у позові доводи та аргументи стосовно умов договору іпотеки, підписаного в 2008 році між первісним кредитором ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 , про підстави та порядок звернення стягнення на іпотечне майно із застосуванням відповідного застереження в договорі.

Також суд першої інстанції залишив поза увагою доводи та заперечення позивачів стосовно поданих ТОВ ФК «Інвент» нотаріусу та державному реєстратору документів, які не відповідають вимогам закону або по факту не існують та не мають жодної юридичної сили.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення яким позов задовольнити.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали з наведених у ній мотивів.

Представник ТОВ ФК «Інвент» вимоги апеляційної скарги заперечив, покликаючись на обґрунтованість висновків суду.

ОСОБА_2 подала клопотання про розгляд справи без її участі, заявивши, що вимоги апеляційної скарги підтримує.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищенаведене та необхідність дотримання судом строків розгляду, колегія суддів відповідно до статті 372 ЦПК України перешкод розглядові справи в зв`язку з їх неявкою не вбачає.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника, представника ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент», перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.10.2008 між АКБ «Форум» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 335/08/14-EZfvW відповідно до умов якого банк надає позичальнику 20 000 доларів США на споживчі цілі. Кредитні кошти надаються строком по 10.09.2021 року. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 12,5% річних (т. 1 а.с. 22-23).

Пунктом 2.1 вказаного договору передбачено, що забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є квартира однокімнатна загальною площею 31,9 кв.м, житловою площею 17,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить позичальнику та майновому поручителю ОСОБА_2 в рівних долях (1/2 частки). Погоджена вартість заставного майна становить 132 619 грн.

На вказану квартиру 02.09.2004 на підставі розпорядження міського голови від 10.08.2004 № 441-р видано свідоцтво про право власності, згідно якого така на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 20).

З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.10.2004 вбачається, що ця квартира на праві власності належить ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних долях (т. 1 а.с. 21).

06.04.2006 ОСОБА_5 змінила ім`я на ОСОБА_1 , що вбачається з копії свідоцтва про зміну імені (т. 1 а.с. 16).

Згідно п. 5.3. договорів сторони домовилися, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобов`язань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобов`язань є умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує проценти за користування кредитними коштами. Для цього, банк надає під розписку уповноваженій особі або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. У випадку непогашення зазначеної у вимозі суми, банк по закінченню 15-денного строку з дати надіслання такої вимоги, звертає стягнення на заставлене майно у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті процентів, неустойки, збитків та інших витрат банку, у порядку визначеному цим договором, договором застави та чинним законодавством України.

Для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором та додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, 23.10.2008 року між ОСОБА_2 , що виступає як майновий поручитель боржника, ОСОБА_1 як іпотекодавцями та АКБ «Форум» було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угрин Л.А. та зареєстрований у реєстрі за № 6078 (т.1 а.с. 24-25).

Згідно п. 1.2. даного договору предметом іпотеки є нерухоме майно: однокімнатна квартира загальною площею 31,9 кв.м, житловою площею 17,0 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцям.

Відповідно до п. 5.1. договору іпотеки від 23.10.2008 року іпотекодержатель набуває права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадках невиконання основного зобов`язання, або порушення порядку його виконання, та інших випадках, передбачених основним зобов`язанням, цим договором та чинним законодавством України.

Пунктом 5.2 передбачено, що у разі порушення Іпотекодавцем обов`язків встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового погашення заборгованості за основним зобов`язанням, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 5.4. договору іпотеки від 23.10.2008 року звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно п. 5.5 договору іпотеки у разі порушення умов кредитного договору та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про усунення порушення не пізніше 30-денного строку та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом установленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до п. 6.1. Розділу «Застереження про позасудове задоволення вимог іпотекодержателя» договору іпотеки сторони дійшли згоди вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження, що міститься у цьому договорі.

Згідно п. 6.3. договору іпотеки сторони дійшли згоди, що задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватися шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до п. 6.4 договору іпотеки у випадку прийняття рішення іпотекодержателем про задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, застереження в цьому договорі є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Згідно копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 09.07.2011 року, ОСОБА_6 09.07.2011 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 19).

Між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ ФК «Інвент» 22.11.2018укладено договір про відступлення прав вимоги № 1277-Ф, згідно якого ПАТ «Банк Форум» відступає ТОВ ФК «Інвент» належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, іпотекодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1 (кредитний договір № 335/08/14-EZfvW, боржник ОСОБА_1 ) та акті прийманні - передачі (т. 1 а.с. 49-51).

Цього ж дня між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ ФК «Інвент» укладений договір про відступлення прав за договорами іпотеки (іпотечними договорами), згідно якого, ПАТ «Банк Форум» як первісний іпотекодержатель відступило, а ТОВ ФК «Інвент» набуло права ПАТ «Банк Форум», належні йому згідно з договорами іпотеки (іпотечними договорами), зокрема, іпотечним договором, укладеним 23.10.2008 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та АКБ «Форум». (т.1 а.с. 52-53).

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору 06.12.2018 року ТОВ ФК «Інвент» звернулося до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з вимогами № 100/18 та № 101/18 відповідно, про усунення порушення, згідно яких товариство вимагало у 30-денний строк з дня отримання вимоги усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість перед ТОВ ФК «Інвент» в розмірі 456 779,31 грн., що становить 16 445,76 дол. США, шляхом сплати вказаної суми коштів за зазначеними реквізитами, та попередило позичальників, що у разі залишення вимоги без задоволення протягом вказаного строку, товариство в рахунок основного зобов`язання за кредитним договором розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку відповідно до ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» та умов договору іпотеки, шляхом реєстрації за собою права власності на предмет іпотеки. Також повідомлено позичальників про намір реалізувати право товариства як іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві шляхом укладення від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки відповідно до ст. 36,38 Закону України «Про іпотеку» та умов договору іпотеки, що не перешкоджає іпотекодержателю обирати інші способи звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачені Законом України «Про іпотеку» та договором іпотеки (т. 1 а.с. 44, 212-216).

Рішенням № 08-КПФ учасника ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» від 23.05.2019 року єдиний учасник товариства - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНРАЙТ» вирішив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 в розмірі 456 779,31 грн звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру загальною площею 31,9 кв.м, житловою площею 17,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцям на праві власності, шляхом позасудового врегулювання на підставі положень розділів 5 та 6 Договору іпотеки, ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та набуття права власності на предмет іпотеки за вартістю, визначеною суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Хмельницький сервіс експерт», яка станом на 23.05.2019 року становить 264 000,00 грн. (т.1 а.с. 234-235)

Державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіним В.В. 27.05.2019 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 47062958, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, на квартиру, що розташована по АДРЕСА_1 , за суб`єктом: ТОВ ФК «Інвент», відкрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна, що вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.06.2019 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.05.2019 (т.1 а.с. 65-66).

В цей же день на підставі вказаного рішення державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіним В.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ТОВ ФК «Інвент» на однокімнатну квартиру загальною площею 31,9 кв.м., житловою площею 17,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 31732658, підстава виникнення права власності: рішення, серія та номер: 08-КПФ, виданий 23.05.2019, видавник: учасник ТОВ ФК «Інвент»; договір відступлення права вимоги, серія та номер: 4076, виданий 22.11.2018, видавник: ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Інвент»; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя серія та номер: 050, виданий 13.12.2018, видавник: ПАТ «Укрпошта»; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя, серія та номер: 069, виданий 13.12.2018, видавник ПАТ «Укрпошта», копія письмових вимог про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, серія та номер: 101/18, виданий 06.12.2018, видавник ТОВ ФК «Інвент»; копія письмових вимог про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, серія та номер: 100/18, виданий 06.12.2018, видавник ТОВ ФК «Інвент»; договір відступлення прав за договором іпотеки , серія та номер: 4076, виданий 22.11.2018, видавник ПАТ «Банк Форум» та ТОВ ФК «Інвент», іпотечний договір, серія та номер 6078, виданий 23.10.2008 року, видавник: приватний нотаріус Угрин Л.А. Івано-Франківського МНО (т. 1 а.с. 162а).

Згідно відповіді Національного Банку України від 26.12.2018 НБУ у період з 01.01.2005 по 20.12.2018 не надавав ТОВ ФК «Інвент» генеральну та індивідуальну ліцензії на здійснення валютних операцій. Відомості про ТОВ ФК «Інвент» не внесені до Державного реєстру банків (т. 1 а.с. 38).

Відповідно до повідомлення відділу з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м. Івано-Франківська від 17.07.2019 року ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 знято з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку з відчуженням житла (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.05.2019 №31732658) (т. 1 а.с. 151).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.12.2018 встановлено, що іпотекодержателем нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 є ТОВ ФК «Інвент» (т. 1 а.с. 45-46, 65-67).

Згідно відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 26.12.2018 право вимоги за кредитним договором № 335/08/14-EZfvW укладений 23.10.2008 року, та іпотечним договором, посвідченим 23.10.2008 Угрин Л.А., приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО за реєстровим № 6078 було відступлено 22.11.2018 року первісним кредитором ПАТ «Форум» новому кредитору ТОВ ФК «Інвент» (т. 1 а.с. 41-42).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.12.2018 іпотекодержателем квартири АДРЕСА_1 є ТОВ ФК «Інвент». Дата та час державної реєстрації 31.10.2008, державний реєстратор: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О.В., підстава виникнення іпотеки: Іпотечний договір, серія та номер: 6078, виданий 23.10.2008, видавник: приватний нотаріус Івано-Франківського МНО Угрин Л.А. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44223815 від 23.11.2018 16:22:22, приватний нотаріус Київського МНО Верповська О.В. (том 1 а.с. 54-55).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-IV (далі - Закон № 898-IV) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 898-IV іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону № 898-IV у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно ст. 37 Закону № 898-IV (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Із внесенням змін до цієї норми згідно із Законом України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» від 25 грудня 2008 року № 800-VI (далі - Закон № 800-VI) норми ст. 37 Закону № 898-IV передбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Відповідно до ст. 36 Закону № 898-IV (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 цього Закону.

Після внесення Законом № 800-VI змін до ст. 36 Закону № 898-IV її нормами передбачено, зокрема, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно пп. 1 п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року № 1304-VII (далі - Закон № 1304-VII) протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

Відповідно до п. 4 Закону № 1304-VII протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2019 року в справі № 802/1340/18-а (провадження № 11-474апп19) вказала, що підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону № 1304-VII право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому способі) не залежало від наявності згоди іпотекодавця, а залежало від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору.

Водночас Закон № 1304-VII ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження.

Також у цій постанові Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що квартира, яка має загальну площу 47,40 кв.м. та яка використовується як місце постійного проживання позивачем, не може бути примусово стягнута (шляхом перереєстрації права власності на нерухоме майно) на підставі дії Закону № 1304-VII, у тому числі шляхом реєстрації права власності за банком як забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору, укладеного в іноземній валюті.

Оскільки матеріалами, на підставі яких прийнято рішення про відчуження квартири позивачів та державну реєстрацію права власності на таку за іпотекодержателем під час дії мораторію, встановленого Законом №1304-VII, не підтверджується надання згоди іпотекодавцями на відчуження їх квартири, що виступала як забезпечення її зобов`язань та зобов`язань ОСОБА_1 , вірним є висновок суду першої інстанції, що у державного реєстратора Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіна В.В. не було підстав для проведення державної реєстрації права власності на квартиру, що передана в іпотеку.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду вищевказаній постанові від 20.11.2019 року (справа № 802/1340/18-а, провадження № 11-474апп19) зазначила, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (частина друга статті 26 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Такого висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 915/127/18 (провадження № 12-184гс18) і підстав відступати від цього рішення не вбачається.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що не підлягає до задоволення позовна вимога про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіна В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47062958 від 27.05.2019 року, а заявлена вимога про визнання неправомірними дій не є ефективним способом захисту порушеного права.

Також суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовна вимога ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання дій ТОВ ФК «Інвент» та приватного нотаріуса Київського МНО Верповської О.В. щодо вчинення нотаріальних дій та реєстраційних дій до іпотечного майна неправомірними та скасування рішення приватного нотаріуса Київського МНО Верповської О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44223815 від 23.11.2018 року про заміну іпотекодержателя квартири, поновивши попередній запис згідно умов іпотечного договору від 23.10.2008, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV (далі - Закон № 1952-ІV) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя за місцезнаходженням нерухомого майна. На підставі рішення Міністерства юстиції України державна реєстрація права власності та інших речових прав у визначених випадках може проводитися в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць, визначених абзацом першим цієї частини, або незалежно від місцезнаходження нерухомого майна. Державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна. Державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого статтею 32-1 цього Закону.

Згідно ч.1 ст. 10 Закону № 1952-ІV державним реєстратором є, зокрема, нотаріус.

Відповідно до ст. 22 Закону № 1952-ІV документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Статтею 26 Закону № 1952-ІV, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Згідно ч. 2 ст. 27 Закону № 1952-ІV державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема, договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката.

Як встановлено судом, право вимоги за кредитним договором № 335/08/14-EZfvW від 23.10.2008 та іпотечним договором № 6078 від 23.10.2008 року було відступлено 22.11.2018 первісним кредитором ПАТ «Форум» новому кредитору ТОВ ФК «Інвент», тому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. на підставі Іпотечного договору, серія та номер: 6078, виданий 23.10.2008, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44223815 від 23.11.2018, що відповідає вимогам ст. 27 Закону № 1952-ІV.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції при розгляді справи було невірно застосовано позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 915/127/18 (провадження № 12-184гс18)не заслуговують на увагу, оскільки аналогічну позицію щодо неналежного способу захисту права або інтересу позивача за його вимогами про скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію правВелика Палата Верховного Суду висловила й у постанові від 20.11.2019 року в справі № 802/1340/18-а (провадження № 11-474апп19), предметом розгляду якої були правовідносини, які є подібними до правовідносини у даній справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду про правомірність дій нотаріуса спростовується наявністю з 2008 року заборони на відчуження іпотечного майна, а також про те, що державний реєстратор не мав права здійснювати реєстраційних дій поки таке обтяження не буде зняте та законодавством не передбачено повноважень нотаріуса щодо проведення реєстрації заміни іпотекодержателя є необґрунтованими, оскільки відповідно до абз. ч. 2 ст. 26 Закону № 1952-ІV, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, уразі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав, а також згідно п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» № 340-IX від 05.12.2019 ст. 4 Закону № 1952-ІV доповнено ч. 2, згідно якої у разі зміни обтяжувача, особи, в інтересах якої встановлено обтяження речових прав, чи зміни умов обтяження проводиться державна реєстрація таких змін, при цьому дата та час державної реєстрації речових прав, обтяжень речових прав залишаються незмінними.

При цьому, у своїй постанові від 07 серпня 2019 року в справі № 802/506/16-а, провадження № 11-442апп19, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що зміна іпотекодержателя є реєстраційною дією, яка вчиняється на підставі Закону № 1952-ІV. Нотаріуси при вчиненні зазначених дій є спеціальним суб`єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до зазначеного Закону, та вказала, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що предметом даного спору є вчинення нотаріальних дій щодо заміни іпотекодержателя, тобто вчинення нотаріальних дій на підставі Закону України «Про нотаріат», є помилковим.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд залишив поза увагою невідповідність вимогам закону поданих ТОВ ФК «Інвент» нотаріусу документів, оскільки при розгляді справи позивачі посилалися на неподання нотаріусу документів, передбачених Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для реєстрації речових прав, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, а нотаріусом таких реєстраційних дій не проводилося, натомість проведена реєстрація зміни обтяжувача відповідно до договору про відступлення права за договорами іпотеки та договору іпотеки.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу і спростовані зібраними у справі доказами та не впливають на правильність і обґрунтованість судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Апеляційний суд приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 07 липня 2020 року залишити без зміни.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк