Справа №295/1622/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Слюсарчук Н. Ф.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Заявник 25.02.2020 року звернулася до суду з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що судовим наказом судді Богунського районного суду м. Житомира від 10.02.2020 року у цивільній справі № 295/1622/20 з неї на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.02.2020 року та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з боржника в дохід держави судовий збір у розмірі 210,20 грн.

Заявник стверджувала, що ОСОБА_2 приховував від суду факт стягнення з нього з 04.12.2019 року на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина згідно судового наказу Корольовського районного суду м. Житомира від 20.01.2020 року за №296/11687/19.

З урахуванням викладених обставин вказувала, що стягнення аліментів на одну дитину з двох батьків, які не позбавлені батьківських прав, законом не передбачено, у зв`язку з чим просила визнати судовий наказ від 10.02.2020 року у цивільній справі № 295/1622/20 таким, що не підлягає виконанню.

Боржник ОСОБА_2 та його представник, у останнє судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяву, в якій просили суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 за безпідставністю.

Стягувач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути за її відсутності заяву про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Зважаючи на те, що неявка сторін справи не перешкоджає розгляду заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, суд ухвалив розглянути заяву за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що судовим наказом судді Богунського районного суду м. Житомира від 10.02.2020 року у цивільній справі № 295/1622/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.02.2020 року та до досягнення дитиною повноліття, а також судовий збір у розмірі 210,20 грн. /а.с. 9/.

За положеннями ст. 160 ЦПК України та ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" судовий наказ є особливою формою судового рішення та одночасно виконавчим документом.

Частиною 1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для цього зазначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц).

Нормами статті 170 ЦПК України не передбачено можливості скасування та оскарження судового наказу за вимогою про стягнення аліментів.

Згідно з ч.7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути лише переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, зазначені ОСОБА_1 обставини не можуть слугувати підставою для визнання судового наказу судді Богунського районного суду м. Житомира від 10.02.2020 року у цивільній справі № 295/1622/20 таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. Ф. Слюсарчук