ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

19 серпня 2020 року

м. Харків

справа № 638/14050/17

провадження № 22-ц/818/3653/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Кругової С.С., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Прокопчук І.В.

учасники справи:

заявник: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро В`ячеславович

боржник: ОСОБА_1 ,

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердик Фінанс»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра В`ячеславовича, боржник ОСОБА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердик Фінанс» про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», в особі Радченко Вікторії Юріївни на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 квітня 2020 року, постановлену суддею Семіряд І.В., в залі суду в м. Харків,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року приватний виконавець Кудяршов Д.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи своє подання посилався на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №60314714 з примусового виконання виконавчого листа №638/14050/17, виданого 13 лютого 2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова, згідно якого в рахунок погашення заборгованості в розмірі: 26352,41 доларів США, що в гривневому еквіваленті по відношенню до долару США станом на 12 вересня 2017 року складає - 682791,14грн. з ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 16 листопада 2007р., звернуто стягнення на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» на предмет застави ринковою вартістю - 319800грн., а саме, автомобіль тип ТЗ, легковий седан-В, марка «Toyota», модель «Camry», номер кузова НОМЕР_1 , рік випуску 2007, державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії: АХС номер: НОМЕР_3 , шляхом продажу наведеного автомобіля та укладення від імені ОСОБА_1 ТОВ «Вердикт Фінанс» договору купівлі- продажу з іншою особою-покупцем (в особі уповноваженого представника ТОВ «Вердикт Фінанс»)». Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що у боржника відсутнє на праві власності майно, повітряні та водні судна, що належать йому на праві власності та на які можливо звернути стягнення, коштів на виявлених рахунках боржника у банківських установах в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача недостатньо. На теперішній час боржник суму боргу не сплатив, жодних дій для виконання рішення боржник не вчиняє, що вказує на наявність факту ухилення боржника від виконання рішення суду. У зв`язку з чим приватний виконавець просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 квітня 2020 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра В`ячеславовича, боржник ОСОБА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердик Капітал» про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Вердикс Фінанс» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити подання в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу посилалось на те, що станом на день звернення до суду із даним поданням та станом на дату подання апеляційної скарги, боржник суму боргу на користь стягувача не сплатив, жодних дій для виконання рішення суду боржник не вчиняє, що вказує на наявність факту ухилення боржника від виконання рішення суду. Вказує на те, що у 2019 році ОСОБА_1 двічі виїжджала за кордон України, з наведеного вбачається, що ОСОБА_1 , маючи фінансову можливість виїжджати за кордон, не виконує рішення суду про сплату суми заборгованості. Більш того, існує ймовірність невиконання рішення суду взагалі у разі неповернення останньої до України. Наголошує, що встановлення обмеження у праві виїзду за кордон це наразі єдиний спосіб виконати заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Вердикс Фінанс» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи подання приватного виконавця Кудяршова Д.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем не надано доказів, які б вказували на те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. перебуває виконавче провадження №60314714 з примусового виконання виконавчого листа №638/14050/17, виданого 13 лютого 2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова, згідно якого в рахунок погашення заборгованості в розмірі: 26352,41 доларів США, що в гривневому еквіваленті по відношенню до долару США станом на 12 вересня 2017 року складає - 682791,14грн. з ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 16 листопада 2007р., звернуто стягнення на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» на предмет застави ринковою вартістю - 319800грн., а саме, автомобіль тип ТЗ, легковий седан-В, марка «Toyota», модель «Camry», номер кузова НОМЕР_1 , рік випуску 2007, державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії: АХС номер: НОМЕР_3 , шляхом продажу наведеного автомобіля та укладення від імені ОСОБА_1 ТОВ «Вердикт Фінанс» договору купівлі- продажу з іншою особою-покупцем (в особі уповноваженого представника ТОВ «Вердикт Фінанс»)»

15 жовтня 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копія вказаної постанови направлена на адресу боржника. Доказів її отримання останнім матеріали справи не містять та приватним виконавцем не надано.

У подальшому приватним виконавцем проведено ряд виконавчий дії

Зроблено електронний запит до МВС України, згідно якого в МВС України відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Направлено вимогу до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про надання інформації та документів, в порядку ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно відповіді якого повідомлено, що громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перетинала кордон України в напрямку виїзду 26 жовтня 2019 року о 09год.30хв. та в напрямку в`їзду 05 листопада 2019 року о 00год. 59хв.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку , запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень ч.ч.1-3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ч.1 ст.6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Зміст норм Закону України «Про виконавче провадження» передбачає юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань покладених на нього рішенням є оціночним поняттям.

Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Можливість застосування до боржника обмеження у праві виїзду за кордон або відсутність підстав для цього не пов`язуються прямо із обсягом здійснення виконавцем інших заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, законодавчих перешкод для одночасного застосування різних заходів із метою виконання рішення суду немає, а відповідні факти оцінюються в сукупності в кожному конкретному випадку з урахуванням дійсних обставин виконавчого провадження, дій (бездіяльності) боржника тощо. Водночас сторони виконавчого провадження (зокрема, боржник) не позбавлені права і можливості діяти за наявності для того підстав у виконавчому провадженні встановленим порядком з урахуванням зміни обставин, ступеня виконання рішення, наявності підстав для такого виконання, ставити питання про скасування обмежень тощо.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Враховуючи наведені норми законодавства, колегія суддів вважає, що тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

З аналізу приписів ст.76 ЦПК України у системному зв`язку з п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що на виконавця покладено обов`язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов`язків за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Як на підставу вимог подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України приватний виконавець посилається на те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна та доходів. Приватний виконавець вважає, що наявні підстави для застосування заходів примусового виконання рішення у вигляді тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що виконавчий лист стосується звернення стягення на предмет застави, а не стягнення заборгованості.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, які дії вчинялися виконавцем для виявлення рухомого майна, що є предметом застави, його розшуку та арешту, яким чином ОСОБА_1 чинить перешкоди у здійсненні виконавцем своїх повноважень.

Будь-яких доказів, що свідчать про навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання обов`язків, покладених на нього рішенням суду, ані до суду першої інстанції, ані до апеляційного суду приватним виконавцем надано не було.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду, яка постановлена з дотримання вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», в особі Радченко Вікторії Юріївни - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 20 серпня 2020 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді С.С. Кругова

О.Ю. Тичкова