КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 367/7108/16-ц

Апеляційне провадження 22-ц/824/8203/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі Гойденко Д.В.

сторони

позивач (відповідач) ОСОБА_1

відповідач (позивач) ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 січня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Саранюк Л.П., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

у вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі 7 500 грн, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позову зазначала, що 06.07.2016 рішенням Ірпінського міського суду Київської області між сторонами розірвано шлюб.

Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітній дітей, які після припинення шлюбних відносин весь час проживають з нею. Вона за власні кошти самостійно повністю утримує дітей - купує продукти харчування, одяг, взуття, білизну, інші речі, медикаменти, оплачує комунальні послуги, відпочинок, профілактику та оздоровлення, відвідування дитячих садочків та гуртків, несе додаткові витрати, пов`язані з навчанням старшого сина у школі, тощо. Після розірвання шлюбу відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей.

Зважаючи на розмір прожиткового мінімуму, враховуючи рівень інфляції в Україні та актуальну вартість продуктів харчування, одягу, медикаментів, наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, а також виходячи з потреб дітей, які активно ростуть та розвиваються, вважає, що розмір аліментів, які слід стягувати на утримання кожної дитини має складати 2 500 грн.

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічною позовною заявою, в якій з урахуванням уточнень, просив стягнути з ОСОБА_6 на його користь на утримання малолітніх дітей аліменти щомісячно у розмірі 1/2 частини її заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття.

В обґрунтування своєї позовної заява зазначав, що 06.07.2016 рішенням Ірпінського міського суду шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу за домовленістю сторін, діти залишилися проживати разом із матір`ю та батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Він щодня брав активну участь у вихованні та утриманні дітей.

Проте з вересня 2016 року мати дітей без його згоди змінила місце їх проживання, перевезла проживати до своїх батьків ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) в АДРЕСА_2 , в дитячий будинок сімейного типу, де виховується що найменше 5 дітей.

Залишивши проживати дітей у будинку сімейного типу, відповідач за зустрічним позовом 26.07.2016 уклала шлюб з громадянином Іспанії ОСОБА_9 , про що Шевченківським відділом РАЦС м. Києва зроблено актовий запис № 918 від 26.07.2016 та на даний час проживає за кордоном. Дізнавшись про умови проживання та місцезнаходження дітей він забрав своїх малолітніх дітей із дитячого будинку сімейного типу. На даний час діти проживають разом з ним у будинку АДРЕСА_1 та повністю перебувають на його утриманні. ОСОБА_6 відомо, що діти проживають разом з ним та, що він самостійно забезпечує потреби дітей у медичному супроводі, навчанні, вихованні, одязі та харчуванні. Мати дітей в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Не зважаючи на проживання відповідачки за межами України остання має обов`язок надавати утримання на дітей. ОСОБА_6 хоч і не має постійного місця роботи, проте має нерегулярний та мінливий дохід як в Україні так і за кордоном, який сукупно та щомісячно становить більше 30 000 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14.01.2020 первісний та зустрічний позови задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 29.03.2018 і до повноліття дитини до ІНФОРМАЦІЯ_4 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно у розмірі 1/2 частини її заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 29.05.2017 і до повноліття синів; в частині стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_10 аліменти стягувати з 29.05.2017 до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стягувати аліменти з 29.03.2018 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 29.05.2017 і до повноліття дітей. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду в частині задоволення первісного позову та в частині відмови у зустрічному позові та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити у повному обсязі, стягнути аліменти на трьох дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу).Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, судом не враховано, що діти проживають разом з ним та повністю перебувають на його утриманні, а позивачка участі у вихованні дітей не приймає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У справі наявні акт обстеження матеріально-побутових умов та рішення про затвердження висновку органу опіки і піклування, яким визначено місце проживання дітей з батьком. Про те, що донька проживає разом з матір`ю за кордоном було повідомлено лише усно представником відповідачки ОСОБА_12 . Суд не звернув уваги, що тимчасове перебування дитини разом з матір`ю не звільняє її від обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини. Вважає, що не врахувавши всі обставини справи, суд допустив суттєву помилку при ухваленні рішення стягнувши з ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки лише до 28.03.2018, а не з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд вийшов за межу позовних вимог, оскільки при зверненні з позовом він просив стягнути 1/2 частину заробітку (доходу) відповідачки щомісячно заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття, проте при ухваленні рішення суд стягнув 1/3 частини доходу починаючи з 29.05.2017 і до повноліття синів.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_13 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав

Судом першої інстанції встановлено, що з 12.08.2006 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

06.07.2016 рішенням Ірпінського міського суду Київської області шлюб між сторонами розірвано.

26.07.2016 ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_15 .

Згідно листа Служби у справах дітей Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області 3 965-3/161 від 18.10.2016 діти ОСОБА_16 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 проживають без реєстрації разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 у будинку сімейного типу.

Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов проживання від 20.01.2017, складеного депутатом Ірпінської міської ради ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 проживають його діти ОСОБА_16 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 .

Згідно з довідкою художньої студії Олександра Славинського від 19.04.2017 ОСОБА_16 відвідує індивідуальні заняття з дитячого образотворчого мистецтва. На заняття дитина приходить з батьком.

Відповідно до довідки-характеристики Студії технічного мистецтва «Смарт» від 20.04.2017 ОСОБА_4 відвідує заняття LEGO конструювання.

Відповідно до довідки-характеристики Студії технічного мистецтва «Смарт» від 20.04.2017 ОСОБА_11 відвідує заняття по робототехніці у даній студії.

Батько дітей водить синів на заняття та постійно купує в їхньому магазині конструктори LEGO.

Згідно з актами обстеження умов проживання від 08.06.2017 та від 26.01.2018 за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 проживають його діти ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 .

25.07.2017 рішенням Ірпінської міської ради № 167/7 затверджено висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з висновком № 26 від 05.02.2018 психологічного обстеження Міського центру дитини Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської обласної ради діти проживають з батьком. Рекомендовано: не змінювати місце проживання дітей та залишити їх проживати з батьком ОСОБА_2 , враховуючи їх потреби та бажання; а також міцну прив`язаність дітей між собою.

Мати дітей ОСОБА_1 має дозвіл на проживання в країнах ЄС, який дійсний до 03.04.2022. На даний час вона проживає за кордоном.

З 29.03.2018 ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з матір`ю

Частковозадовольняючи первісний та зустрічний позов суд першої інстанції виходив з того, що сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Також суд виходив з того, що до 29.03.2018 усі діти проживали з батьком, а з 29.03.2018 донька з проживає разом з матір`ю.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до ст. 181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Звертаючись з позовом про стягнення аліментів ОСОБА_6 зазначила, що діти проживають разом з нею. Проте ці обставини не підтвердилися.

Усі троє дітей проживали за адресою: АДРЕСА_1 разом з обома батьками.

Надалі ОСОБА_18 забрала дітей від батька та поселила їх до своїх батьків.

Згідно листа Служби у справах дітей Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області 3 965-3/161 від 18.10.2016 діти ОСОБА_16 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 проживають без реєстрації разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 у будинку сімейного типу. Незважаючи на наявність такої довідки судом достовірно встановлено, що діти проживали з батьками ОСОБА_18 , а остання проживала за межами України.

Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов проживання від 20.01.2017, складеного депутатом Ірпінської міської ради Куценко С.В. за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 проживають його діти ОСОБА_16 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 .

Судом встановлено, що з 29.03.2018 ОСОБА_16 проживає разом з матір`ю за межами України.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину стягуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а у разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Разом з тим, суть аліментних зобов`язань полягає в тому, що аліменти стягуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина.

Оскільки донька сторін ОСОБА_16 лише з 29.03.2018 проживає разом з матір`ю, суд правильно виходив з того, що від дня пред`явлення позовупозивачка за основним позовом не має права на аліменти, але з часу, коли дитина стала проживати з нею у неї виникло таке право.

Відповідно з цього часу ОСОБА_2 не має права на отримання аліментів на доньку, оскільки дитина не проживає з ним та не знаходиться на його утриманні.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким не проживає дитина суперечить суті аліментних зобов`язань та ст. 179 СК України.

Відтак доводи апеляційної скарги про те, суд мав стягнути аліменти на користь ОСОБА_2 на трьох дітей і з того часу, коли донька з ним не проживає не грунтуються на вимогах закону.

Колегія суддів звертає увагу на те, що справа розглядалася майже протягом чотирьох років та за цей час обставини, на які посилалися сторони, постійно змінювалися.

Відтак, незважаючи на приписи ст. 191 СК України, суд першої інстанції при ухваленні рішення правильно керувався тими обставинами, які склалися на час ухвалення рішення та врахував зміну обставин за період розгляду справи.

Посилання представника апелянта на те, що за матеріалами справи не встановлено, що донька сторін проживає з матір`ю та можливо вона знаходиться у дитячому будинку грунтуються на припущеннях. Сам представник апелянта стверджував у судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги про те, що донька сторін вивезена за межі України без дозволу батька по підробних документах, про що порушено кримінальне провадження. Будь - яких доказів про те, що донька сторін вивезена до іншої країни, а не за місцем проживання матері не надав.

Між сторонами існує ряд спорів, у тому числі і щодо визначення місця проживання дітей, проте наявність таких спорів не впливає на розгляд даної справи та не позбавляє того з батьків, хто проживає окремо від дитини, обов`язкусплачувати аліменти на її утримання.

Відповідно до ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів покладено на орган опіки та піклування, а тому обидві сторонни не позбавлені права контролювати цільове витрачання, сплачених ними аліментів, та у разі встановлення обставин, на які посилається представник апелянта щодо не проживання доньки сторін з матір`ю ставити питання про припинення стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач за зустрічним позовом на спростування тверджень позивачки про те, що донька проживає з нею з 29.03.2018 будь - яких доказів не надав.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визначив строк, з якого присуджено аліменти та їх розмір і доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Разом з тим, суд виклав резолютивну частину рішення таким чином, що до повноліття синів стягнуто і 1/2 частину від заробітку матері, і 1/3 частину від заробітку матері, незважаючи на те, що у мотивувальній частині суд правильно вказав, що з часу пред`явлення позову ОСОБА_2 та до 29.03.2018 аліменти стягуються на трьох дітей у розмірі 1/2 частини доходу матері, а з 29.03.2018 - на двох дітей у розмірі 1/3 частини такого доходу.

Оскільки дане рішення є підставою для отримання виконавчих листів, які видаються у точній відповідності до резолютивної частини рішення, колегія суддів вважає за необхідне змінити резолютивну частину рішення, привівши її у відповідність до висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 січня 2020 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.03.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 частини її заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 29.05.2017 по 28.03.2018.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 29.03.2018 і досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 23.09.2020.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик