УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., перевіривши виконання вимог ст. ст. 27, 28, 30 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ», третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено наступне.

Змістом позовних вимог є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 10720 від 29.04.2020 року вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості за кредитним договором.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 року винесеній за результатами розгляду справи № 519/77/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем позов пред`явлено до ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», яке являється стягувачем у виконавчому провадженні з виконання спірного виконавчого напису та знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 12-А .

Частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

З матеріалів позовної заяви убачається, що позов подано до Дніпровського районного суду м. Києва на підставі ч. 12 ст. 28 ЦПК України, тобто за місцем виконання спірного виконавчого напису, при цьому до позовної заяви додано постанови винесені в рамках виконавчого провадження № 62135238 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., яка за повідомленням позивача знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Р.Окіпної, 4-А, оф. 71-А.

Однак, з таким тлумаченням позивачем норми частини 12 ст. 28 ЦПК України погодитися не можна і на переконання суду, враховуючи положення чинного законодавства, справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва, виходячи з наступного.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця, а саме з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

З перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень, що також підтверджується доданими позивачем до позовної заяви копіями постанов, убачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. перебуває виконавче провадження № 62135238 з примусового виконання спірного виконавчого напису на підставі якого з ОСОБА_1 стягується заборгованість на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ».

24 червня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. в рамках виконавчого провадження № 62135238 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

За вимогами ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Зі змісту вищевказаної постанови приватного виконавця від 24.06.2020 року убачається, що позивач ОСОБА_1 , яка являється боржником у виконавчому провадженні, отримує доходи в Олевському міжрайонному управлінні водного господарства, що знаходиться за адресою: 11050, Житомирська обл., Олевський р-н., смт. Нові Білокоровичі, вул. Першотравнева, 38. Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.06.2020 р. направлена для виконання до зазначеного підприємства.

Як зазначено вище, адресою місця знаходження відповідача ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» є м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 12-А.

У позовній заяві позивач зазначає адресу свого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; у постанові приватного виконавця Дорошкевич В.Л. про відкриття виконавчого провадження від 20.05.2020 року (ВП № 62135238) адреса проживання боржника ОСОБА_1 зазначена: АДРЕСА_3 , що територіально відноситься до Голосіївського району м. Києва.

За таких умов відсутні підстави вважати, що місцем виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є Дніпровський район м. Києва, оскільки позивачем не надано жодних доказів стосовно того, що проводяться будь які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 62135238 з примусового виконання виконавчого напису № 10720 виданого 29.04.2020 року на території Дніпровського району м. Києва, у тому числі доказів знаходження будь якого майна та/або грошових коштів ОСОБА_1 або працевлаштування боржника, у зв`язку з чим мали б проводитися відповідні виконавчі дії за спірним виконавчим написом, згідно положень Закону України «Про виконавче провадження», тому відсутні підстави для належного визначення підсудності заяви Дніпровському районному суду м. Києва.

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання виконавчого напису приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. вчиняються за місцем отримання доходів боржником ОСОБА_1 , що відповідно до положень ст. ст. 24, 68 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій, та як наслідок являється місцем виконання спірного виконавчого напису.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю суд враховує, що при поданні позовної заяви позивач обрала альтернативну підсудність справи за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, відповідно положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, та приходить до висновку, що справу слід передати на розгляд до Олевського районного суду Житомирської області, оскільки на території Олевського району Житомирської області проводяться виконавчі дії з примусового виконання виконавчого напису № 10720 виданого 29.04.2020 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

З урахуванням викладеного позовна заява з доданою до неї заявою про забезпечення позову не підсудні Дніпровському районному суду м. Києва, оскільки відповідно матеріалів позову та отриманих судом відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень жодних виконавчих дій у межах виконавчого провадження № 62135238 на території Дніпровського району міста Києва приватним виконавцем не здійснюється, у зв`язку з чим справа підлягає передачі за належною підсудністю до Олевського районного суду Житомирської області як суду на території юрисдикції якого виконується спірний виконавчий напис нотаріуса.

За викладених обставин, керуючись ст. ст. 19, 27, 28, 31, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу № 755/13646/20 (Провадження № 2/755/5669/20) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ», третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню з доданою до позову заявою про забезпечення позову передати на розгляд до Олевського районного суду Житомирської області за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя