КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №376/3290/19 головуючий у суді І інстанції: Клочко В.М.
провадження №22-ц/824/6526/2020 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 серпня 2020 року м. Київ

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 26 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Сквирської міської ради Яремко Марини Василівни про скасування державної реєстрації права власності та відновлення порушених прав,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , державного реєстратора Сквирської міської ради Яремко Марини Василівни про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 , загальною площею 123,4 кв.м. за індексним номером у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №45798237.

В обгрунтування позову зазначила, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 07 листопада 2012 року задоволено позов ОСОБА_2 до Сквирської міської ради Київської області про встановлення факту спільного проживання, про визнання права власності на майно в порядку спадкування у справі №1022/3207/2012. Встановлено факт, що ОСОБА_2 проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 123,4 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вище зазначеного рішення Сквирського районного суду Київської області від 07.11.2012 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на будинок державним реєстратором Яремко Марина Василівна, Сквирська міська рада Київської області за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкритим розділом), індексний номер:45798237 від 04.03.2019 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року рішення Сквирського районного суду Київської області від 07 листопада 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Сквирської міської ради Київської області про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

У зв`язку із тим, що постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року скасовано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 123,4 кв.м. за ОСОБА_2 , 22 листопада 2019 року. Позивач звернулася до державного реєстратора Сквирської районної державної адміністрації із Заявою про скасування право власності від 22.11.19р. де просила скасувати рішення про державну реєстрацію право власності за ОСОБА_2 та внести даний запис до державногореєстру. Але державним реєстром відмовлено позивачу у виконані заяви від 22.11.19р., на підставі того, що в судовому рішенні повинно бути прямо зазначено про скасування певної реєстрації.

З урахуванням викладеного, позивач просила суд: відповідно постанови Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року по справі №1022/3207/2012 скасувати зареєстроване за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 123,4 кв.м., за індексний номером у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 45798237, реєстраційний об`єкт нерухомого майна:240 від 04 березня 2019 року та відновити дані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 123,4 кв.м., за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), як за такою, що мала належне право власності на дане майно згідно чинного законодавства.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 26 лютого 2020 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Сквирської міської ради Яремко Марини Василівни про скасування державної реєстрації права власності та відновлення порушених прав.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що заявлені позовні вимоги не стосуються захисту прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин. Звертає увагу суду, що в позовній заяві не йдеться про незаконність дій державного реєстратора, так як останнім приймалося рішення про реєстрацію права власності на будинок на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області, від 07.11.2012 року, яке скасовано Київським апеляційним судом. Також, посилається на практику Верховного суду де є учасником державний реєстратор.

Учасники справи відзивів на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надали.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, і обґрунтовував свої висновки тим, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, оскільки між сторонами виник публічно-правовий спір, так як державний реєстратор діє як суб`єкт владних повноважень, дії якого позивач вважає неправомірними та такими, що порушують його права, оскільки, спір стосується проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Відповідно до статті 393 ЦК України серед способів захисту права власності закріплено визнання незаконним та скасування правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України спори про право цивільне, пов`язані, зокрема, з належністю майна особі, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12 червня 2019 року по справі №752/1115/17.

Встановлено, що позивач звернулась з позовною заявою про скасування державної реєстрації права власності та відновлення порушених прав. Посилаючись на те, що відповідно до копії заповіту від 02 листопада 2007 року ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_4 та ОСОБА_1 все своє майно у рівних частках.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину від 08 квітня 2015року ОСОБА_3 успадкувала після смерті свого чоловіка 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію права власності від 11 травня 2005 року ОСОБА_3 зареєструвала 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 123,4 кв.м..

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 ..

Згідно із супровідного листа від Приватного нотаріуса від 22.08.2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 запропоновано розглянути можливість видачі витягу з прав власності на нерухоме майно: будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та можливими спадкоємцями якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Рішенням СквирськогорайонногосудуКиївської області від 07 листопада 2012 року позов задоволено позовом ОСОБА_2 до Сквирської міської ради Київської області про встановлення факту спільного проживання, про визнання права власності на майно в порядку спадкування у справі №1022/3207/2012. Встановлено факт, що ОСОБА_2 проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 123,4 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вище зазначеного рішення Сквирського районного суду Київської області від 07.11.2012 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на будинок державним реєстратором Яремко Марина Василівна, Сквирська міська рада Київської області за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкритим розділом), індексний номер:45798237 від 04.03.2019 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року рішення Сквирського районного суду Київської області від 07 листопада 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Сквирської міської ради Київської області про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

22 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Державного реєстратора Сквирської міської ради Київської області про скасування права власності на підставі постанови Київського апеляційного суду від 30.10.2019 року.

25 листопада 2019 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно Харченко М.І. Сквирської районної державної адміністрації Київської області прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження та підвідомчість справи адміністративній юрисдикції, оскільки позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності є похідними від спору, який вирішено постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року.

Крім того, позивач, як спадкоємець у визначений ним спосіб, подав цивільний позов, на захист своїх спадкових прав, отже зазначений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, також узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у своїй постанові від 12 червня 2019 року по справі №752/1115/17.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 ..

З урахуванням викладеного, даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а тому, підстави для закриття провадження у справі, на підставі пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України - відсутні.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 379 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 26 лютого 2020 року скасувати повністю, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Сквирської міської ради Яремко Марини Василівни про скасування державної реєстрації права власності та відновлення порушених прав, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «26» серпня 2020 року.

ГоловуючийсуддяЛ.П. Сушко
СуддіІ.В. Іванова
О.І. Сліпченко